Справа № 1423/7311/2011
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 р. Справа № 1423/7311/2011

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Алєйніков В.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Департаменту праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради на Постанову Центрального
районного суду м. Миколаєва від 15
квітня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до Департаменту праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради про соціальний захист
прав, що передбачені Законом України
„Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з
позовом до Департаменту праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради про соціальний захист
прав, що передбачені Законом України
„Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту".

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 15 квітня 2013 року
позов задоволено частково. Визнано
неправомірними дії Департаменту праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради щодо нарахування та
виплати позивачу за 2011 рік разової
допомоги до 5 травня. Зобов'язано
Департамент праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
здійснити нарахування разової
грошової допомоги позивачу до 5 травня
2011 року, виходячи з п'яти визначених
відповідно до частини 1 статті 28 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
мінімальних пенсій за віком.
Зобов'язано Департамент праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради сплатити позивачу різницю
між нарахованою відповідно до цієї
постанови та фактично сплаченою у 2011
році сумами. У задоволені решти вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні вимог
позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України, вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач є ветераном
війни - учасником бойових дій і має
право на пільги, для ветеранів війни -
учасників бойових дій, про що свідчить
посвідчення серії НОМЕР_1 від 30.01.2006
року (а.с. 7).

Виплата одноразової грошової допомоги
до 5 травня за 2011 рік виплачена позивачу
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 04.04.2011 року № 341
"Про розміри разової грошової допомоги,
що виплачується у 2011 році", Законів
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" та
«Про жертви нацистських
переслідувань».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Соціальний захист ветеранів війни
визначено Законом України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", щорічно до 5
травня учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до п.20 розділу ІІ ЗУ "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України", статтю 12 ЗУ "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" викладено у такій
редакції: "Щорічно до 5 травня інвалідам
війни виплачується разова грошова
допомога у розмірі, який визначається
Кабінетом Міністрів України в межах
бюджетних призначень, встановлених
законом про Державний бюджет України."

Статтею 64 Конституції України
встановлено, що Конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені.

Рішенням Конституційного суду України
№ 10-рп від 22 травня 2008 року положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України",
якими внесено зміни до ст. 12 ЗУ "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" визнано такими, що
не відповідають Конституції України,
тобто є неконституційними.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" дію статті 12 ЗУ " Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" зупинено не було.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами, суд
першої інстанції правомірно
застосував саме норми Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", а не Постанови
КМУ № 341 від 04.04.2011 року.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Положення ч.3 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" не є перешкодою для
застосування зазначеної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для розрахунку інших пов'язаних із нею
пенсій чи доплат, оскільки ч. 1 цієї
статті передбачено лише один
мінімальний розмір пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 183-2, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради, - залишити без
задоволення.

Постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 15 квітня 2013 року по
справі № 1423/7311/2011, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль