Справа № 823/271/14
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року
справа № 823/271/14

м. Черкаси

16 год. 40 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Мишенка В.В.,

при секретарі - Гордієнку Ю.П.,

за участю сторін:

позивача - Лута І.В. (за посвідченням);

представника відповідача - Остапчука
М.І. (за посвідченням);

представника відповідача - Половинко
О.В. (за посвідченням),

представника третьої особи -
Письменного П.В. (за статутом),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Черкаського міжрайонного прокурора з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері до Іскренської
сільської ради Шполянського району
Черкаської області, третя особа -
громадська організація охорони
правопорядку та риболовів-любителів
"Джерело" про визнання незаконним та
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Черкаський міжрайонний прокурор з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері (далі-позивач)
звернувся до Черкаського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Іскренської сільської ради
Шполянського району Черкаської
області (далі-відповідач), в якій
просить: визнати незаконним та
скасувати рішення Іскренської
сільської ради Шполянського району
Черкаської області від 02.04.2013р. № 29-2/VI
«Про надання дозволу на користування
земельною ділянкою (ставка), що
знаходиться в межах населеного пункту
сільській громаді».

Усною ухвалою Черкаського окружного
адміністративного суду від 14.02.2014р.
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет позову -
громадську організацію охорони
правопорядку та риболовів-любителів
«Джерело».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що відповідач оспорюваним
рішенням № 29-2/VI «Про надання дозволу на
користування земельною ділянкою
(ставка), що знаходиться в межах
населеного пункту сільській громаді»
порушив норми Земельного та Водного
кодексу України, внаслідок передачі
земельної ділянки (ставка) в
користування. Також, позивач вважає, що
дане рішення прийняте з перевищенням
повноважень органів місцевого
самоврядування, оскільки дана земельна
ділянка знаходиться у державній
власності, а не у комунальній. А тому
рішення № 29-2/VI є незаконним та підлягає
до скасування.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав та просив суд позов
задовольнити повністю з підстав,
викладених в позовній заяві.

Представники відповідача та
представник третьої особи
заперечували проти задоволення
адміністративного позову, посилаючись
на рішення Іскренської сільської ради
Шполянського району Черкаської
області № 3/2 від 03.10.2002р. «Про вилучення
із землекористування ВАТ «Шполянський
цукровий завод» земельної ділянки під
водоймищем».

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив.

Рішенням Іскренської сільської ради
Шполянського району Черкаської
області № 29-2/VI від 02 квітня 2013 року «Про
надання дозволу на користування
земельною ділянкою (ставка), що
знаходиться в межах населеного пункту
сільській громаді» вирішино: надати
дозвіл товариству роболовів-любителів
на користування, утримання, збереження
та відтворення рибних запасів
водоймища; зобов'язати товариство
риболовів-любителів протягом року
виготовити технічну документацію із
землеустрою по відводу земельної
ділянки площею 121 га.

Після чого, внаслідок встановлення
порушень, Черкаським міжрайонним
прокурором з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері,
внесено подання до відповідача від
26.12.2013р. № 96-13-13-91-1820 «Про усунення
порушень вимог Земельного кодексу
України та ЗУ «Про місцеве
самоврядування»», однією з вимог якого
прокурор вимагає скасувати рішення від
02.04.2013р. № 29-2/VI.

На щоІскренська сільська рада
Шполянського району Черкаської
області листом від 17 січня 2014 року № 7
повідомила про результати розгляду
подання на сесії сільської ради 17.01.2014р.
та прийнятим рішенням № 37-1/VI.

Відповідно до вищевказаного рішення
«Про розгляд подання від 26.12.2013р. №
96-13-13-91-1820 Черкаського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері «Про
скасування рішення сільської ради від
02.04.2013р. № 29-2/VI » сільська рада вирішила
рішення від 02.04.2013р. № 29-2/VI не
скасовувати.

Дане подання ґрунтується на інформації
Шполянського районного відділу
земельних ресурсів, відповідно до
якого земля під водним об'єктом
кадастровий номер :01:001:0053 в
АДРЕСА_1 знаходиться в державній
власності.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про
прокуратуру» від 05.11.1991р. № 1789-XII
подання - це акт реагування прокурора
на виявлені порушення закону з вимогою
(вимогами) щодо: 1) усунення порушень
закону, причин та умов, що їм сприяли; 2)
притягнення осіб до передбаченої
законом відповідальності; 3)
відшкодування шкоди; 4) скасування
нормативно-правового акта, окремих
його частин або приведення його у
відповідність із законом; 5) припинення
незаконних дій чи бездіяльності
посадових і службових осіб. Подання
може бути внесено Прем'єр-міністру
України, Кабінету Міністрів України,
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, міністерствам та
іншим центральним і місцевим органам
виконавчої влади, органам місцевого
самоврядування, військовим частинам,
громадським об'єднанням, органам
державного нагляду (контролю),
посадовим і службовим особам цих
органів, підприємствам, установам та
організаціям незалежно від форм
власності, підпорядкованості чи
приналежності, фізичним особам -
підприємцям. У разі відхилення подання
в цілому чи частково або
неповідомлення прокурора про
результати розгляду подання, а також
якщо подання не вносилося, прокурор
може звернутися до суду щодо: 1)
визнання незаконним
нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині; 2) визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень; 3) визнання
протиправними дій чи бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії або
утриматися від вчинення певних дій.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
місцеве самоврядування в Україні - це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальними громадами сіл, селищ,
міст як безпосередньо, так і через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи, а також через районні
та обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Основними принципами місцевого
самоврядування згідно з ст. 4 вказаного
Закону є: народовладдя; законності;
гласності; колегіальності; поєднання
місцевих і державних інтересів;
виборності; правової, організаційної
та матеріально-фінансової
самостійності в межах повноважень,
визначених цим та іншими законами;
підзвітності та відповідальності
перед територіальними громадами їх
органів та посадових осіб; державної
підтримки та гарантії місцевого
самоврядування; судового захисту прав
місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

Іскренська сільська рада Шполянського
району є органом місцевого
самоврядування, якому безпосередньо,
ст.ст. 27-38 Закону України «Про місцеве
самоврядування» закріплюється
вичерпний перелік власних та
делегованих повноважень.

Зокрема до відання яких, згідно пп. 1 п. а
ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в
Україні» до власних (самоврядних)
повноважень належить підготовка і
внесення на розгляд ради пропозицій
щодо встановлення ставки земельного
податку, розмірів плати за
користування природними ресурсами,
вилучення (викупу), а також надання під
забудову та для інших потреб земель, що
перебувають у власності
територіальних громад; визначення в
установленому порядку розмірів
відшкодувань підприємствами,
установами та організаціями незалежно
від форм власності за забруднення
довкілля та інші екологічні збитки;
встановлення платежів за користування
комунальними та санітарними мережами
відповідних населених пунктів.

Отже, виходячи з вищевикладеного,
органи місцевого самоврядування
можуть розпоряджатися лише землями,
які знаходяться у комунальній
власності територіальних громад
конкретного населеного пункту.

Дане твердження підтверджується і ст.
122 Земельного кодексу України від
25.10.2001р. № 2768-II, в якій зазначено, що
сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

В свою чергу ч. 3 ст. 122 Земельного
кодексу України передбачено, що
районні державні адміністрації на
їхній території передають земельні
ділянки із земель державної власності,
крім випадків, визначених частинами
четвертою і восьмою цієї статті, у
власність або у користування у межах
сіл, селищ, міст районного значення для
всіх потреб та за межами населених
пунктів для: а) ведення водного
господарства; б) будівництва об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), з
урахуванням вимог частини сьомої цієї
статті; в) індивідуального дачного
будівництва.

Оскільки, як встановлено судом, з
наказу Державного комітету України по
водному господарству від 03.06.1997р. № 41
«Про затвердження переліку річок та
водойм, що віднесені до водних об'єктів
місцевого значення», зареєстрованого
у Міністерстві юстиції України 06.01.1998
року за № 2/2442 та додатком до нього з
вичерпним переліком водних об'єктів,
які віднесені до місцевого значення.
Водний об'єкт (ставок) в АДРЕСА_1 в
останньому не міститься.

Листом Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Черкаській області від 27.12.2012р. № 7327/05
на запит прокурора щодо водних об'єктів
Черкаської області повідомлено, що усі
водні об'єкти, що знаходяться на
території Черкаської області, є
об'єктами загальнодержавного значення
(з посиланнями на наказ Державного
комітету України по водному
господарству від 03.06.1997р. № 41 та листа
Державного управління екобезпеки в
Черкаській області від 16.06.1999р. № 1-8/721).

В підтвердження того, що земельна
ділянка (ставок) в АДРЕСА_1 знаходиться
у державній власності, слугує також і
інформація Шполянського районного
відділу земельних ресурсів (а.с. 10).

Тому, з огляду на викладене та
враховуючи норми статті 122 Земельного
кодексу України, суд дійшов до
висновку, що оскільки спірна земельна
ділянка водного фонду знаходиться у
державній власності, то і дозвіл на
користування нею може надаватись лише
районною державною адміністрацією.

А послання відповідачів на рішення
сільської ради № 3/2 від 03.10.2002р. «Про
вилучення із землекористування ВАТ
«Шполянський цукровий завод»
земельної ділянки під водоймищем» є
необґрунтованим і таким, що
спростовується матеріалами справи.

В матеріалах справи, крім того,
міститься рішення Господарського суду
Черкаської області від 12 березня 2013р. у
справі № 925/168/13-г за позовом
Черкаського міжрайонного прокурора з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Шполянської районної
державної адміністрації до
Іскренської сільської ради, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 про визнання
незаконним та скасування рішення,
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки та повернення землі.
В даному рішенні встановлено, що
земельна ділянка (ставок) в АДРЕСА_1 є
водним об'єктом загальнодержавного
значення (а.с. 57-64).

Відповідно до ст. 72 КАС України
встановлено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Згідно з п.11 ч.1 ст.5 Закону України «Про
судовий збір» органи прокуратури при
здійсненні своїх повноважень
звільняються від сплати судового
збору.

Інших доказів сторони суду не назвали
та не надали.

Керуючись ст.ст.11,14,70,71,89,94,159 - 163 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Іскренської сільської ради
Шполянського району Черкаської
області від 02.04.2013р. № 29-2/VI «Про надання
дозволу на користування земельною
ділянкою (ставка), що знаходиться в
межах населеного пункту сільській
громаді».

Постанова набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Черкаський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст. ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлений
11.03.2014р.