Справа № К/9991/49184/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/49184/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Гаманка О.І., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до прокуратури м. Ялта
про визнання дій протиправними та
спонукання до виконання певних дій за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 18
лютого 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 11 липня 2011
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом, в якому просив визнати
незаконними дії прокуратури м. Ялта
щодо недодержання вимог статті 97
Кримінально-процесуального кодексу
України та зобов'язати прокуратуру м.
Ялта у встановлені законодавством
строки направити позивачу постанови,
прийняті за результатами розгляду заяв
від 23 січня 2010 року про притягнення до
кримінальної відповідальності
головного державного виконавця
Ялтинського відділу Державної
виконавчої служби Латишева В.Є. та
судді Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим Романенко
В.В.

Ухвалою окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 18
лютого 2011 року закрито провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 на підставі
пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Роз'яснено позивачу, що із
заявленими позовними вимогами він має
право звернутись до місцевого
загального суду в порядку
кримінального судочинства.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 11 липня 2011 року ухвалу окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18 лютого 2011 року
залишено без змін.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судами першої та апеляційної інстанцій
порушення норм чинного процесуального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень, позивач просить скасувати
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та прийняти нове
судове рішення, яким задовольнити
позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
процесуального законодавства, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи встановлено, що
позивач звернувся до прокуратури м.
Ялта із заявою від 23 січня 2010 року про
проведення перевірки щодо невиконання
головним державним виконавцем
Латишевою В.Є. ухвали Ялтинського
міського суду від 21 січня 2009 року в
порядку ст.ст. 4, 97, 112
Кримінально-процесуального кодексу
України. Крім того, заявою від 23
січня 2010 року позивач просив
прокуратуру м. Ялта провести перевірку
щодо неправомірних дій судді
Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим Романенко В.В. в
порядку ст.ст. 4, 97, 112
Кримінально-процесуального кодексу
України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Частиною 2 статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів не поширюється на
публічно-правові справи, що належить
вирішувати в порядку кримінального
судочинства.

Позивачем оскаржуються дії
прокуратури м. Ялта щодо неприйняття
постанови про порушення або відмову в
порушені кримінальної справи, тобто
позивачем оскаржується бездіяльність
відповідача щодо прийняття заяви
позивача в порядку статті 97
Кримінально-процесуального кодексу
України.

Враховуючи викладене, суди першої та
апеляційної інстанцій прийшли до
обґрунтованого висновку про те, що
зазначені дії відповідача не можуть
бути предметом оскарження у порядку
адміністративного судочинства,
оскільки порядок їх вирішення
врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України.

Відповідно до Рішення Конституційного
суду України від 14 грудня 2011 року
№ 19-рп/2011 положення статті 97
Кримінально-процесуального кодексу
України в аспекті конституційного
звернення і конституційного подання та
в системному зв'язку з положеннями
частини другої статті 55 Конституції
України, частини третьої статті 110,
частини п'ятої статті 234, частини другої
статті 236 Кримінально-процесуального
кодексу України, частини другої статті
2, пункту 2 частини третьої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України необхідно розуміти так, що
скарги осіб стосовно прийняття рішень,
вчинення дій або допущення
бездіяльності суб'єктом владних
повноважень щодо заяв і повідомлень
про вчинені або підготовлювані злочини
суди повинні розглядати і вирішувати у
кримінальному судочинстві.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
процесуального права, доводами
касаційної скарги висновки, викладені
в судових рішеннях, не спростовуються,
підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18 лютого 2011 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 11
липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Гаманко О.І.

Кобилянський М.Г.