Справа № 821/336/14
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 р. Справа № 821/336/14
Херсонський окружний адміністративний
суд у складі головуючої судді
Кузьменко Н.А., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до територіального управління
Державної судової адміністрації в
Херсонській області, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Херсонській області
про пвизнання протиправними дій та
стягнення 16024,39 грн.,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
суду із адміністративним позовом до
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Херсонській
області (далі - ТУ ДСА), Головного
управління Пенсійного фонду України в
Херсонській області, управління
Пенсійного фонду в Голопристанському
районі Херсонської області, управління
Державного казначейства України в
Херсонській області (далі - УДК),
Державної податкової інспекції у
Голопристанському районі (далі - ДПІ) з
позовними вимогами про визнання
неправомірними дій ТУ ДСА в
Херсонській області по видачі
Пенсійному фонду України довідки "Про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці" за №6609/04
від 11.11.2010 року, зобов'язання надати
довідку про розмір заробітної плати в
сумі 9 921 грн. 95 коп.; зобов'язання УПФУ в
Голопристанському районі на підставі
наданої ТУ ДСА в Херсонській області
довідки провести перерахунок
щомісячного грошового утримання та
видати недоплачену суму; визнання
неправомірними дій ТУ ДСА в
Херсонській області по нарахуванню
вихідної допомоги та зобов'язання
провести її перерахунок виходячи із
розміру заробітної плати 9921,95 грн. та
сплатити 121 375 грн. 60 коп. вихідної
допомоги без стягнення податку;
визнання неправомірними дій ТУ ДСА в
Херсонській області по стягненню
податку з виданої вихідної допомоги в
сумі 106822, 25 грн. та зобов'язання ДПІ у
Голопристанському районі та УДК в
Херсонській області повернути суму
стягненого податку.

06 березня 2014 року позивач подав
клопотання про уточнення та зменшення
позовних вимог, в якому просить суд
визнати протиправними дії ТУ ДСА
України в Херсонській області по
стягненню з вихідної допомоги суми
податку з доходів фізичних осіб та
стягнути з місцевого бюджету
Голопристанської міської ради
Херсонської області суму фактично
утриманого з вихідної допомоги податку
з доходів фізичних осіб в розмірі 16024,39
грн.

В судове засідання позивач не прибув,
але в клопотанні про уточнення
позовних вимог просив суд розглянути
справу в порядку письмового
провадження. Вимоги позивача
обґрунтовані тим, що наказом в.о.
голови суду №4-30/1 від 08 листопада 2010
року позивача звільнено з посади судді
Голопристанського районного суду
Херсонської області у зв'язку з
поданням заяви про відставку за станом
здоров'я. При виплаті вихідної допомоги
ТУ ДСА України в Херсонській області
здійснило неправомірні дії, утримавши
з вихідної допомоги в сумі 106 822,25 грн.
податок з доходів фізичних осіб в
розмірі 16024,39 грн.

Представник головного управління
Державної казначейської служби
України у Херсонській області в судове
засідання не прибув, але надіслав 06
березня 2014 року клопотання про розгляд
справи за його відсутністю в порядку
письмового провадження справи.

Представник ТУ ДСА України в
Херсонській області в судове засідання
не прибув, але надіслав 06 березня 2014
року клопотання про розгляд справи за
його відсутністю в порядку письмового
провадження. Крім того, відповідачем 04
березня 2014 року надіслано до суду
письмові заперечення, в яких проти
позову заперечує посилаючись на ті
обставини, що ТУ ДСА України в
Херсонській області здійснило
правомірні дії, утримавши податок з
вихідної допомоги позивача в сумі 16024,39
грн. та з дотриманням вимог чинного
законодавства. Підпунктом «д» пункту 1.3
статті 1 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» встановлено, що
джерелом його походження з України це
будь-який доход, одержаний платником
податку, або нарахований на його
користь від здійснення будь-яких видів
діяльності на території України, у тому
числі доход у вигляді заробітної плати,
нарахований (виплачений, наданий)
внаслідок здійснення платником
податку трудової діяльності на
території України, від працедавця,
незалежно від того, чиє такий
працедавець резидентом або
нерезидентом… Згідно з підпунктом 4.2.1
пункту 4.2. статті 4 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
доходи у вигляді заробітної плати, інші
виплати та винагороди, нараховані
(виплачені) платнику податку
відповідно до умов трудового або
цивільно-правового договору, в тому
числі виплати, передбачені частиною 3
статті 43 Закону України «Про статус
суддів», включаються до складу його
загального місячного оподаткованого
доходу і оподатковується за ставкою,
встановленою пунктом 7.1 статті 7 цього
Закону, тобто 15%. Законом України від
15.12.1992 року № 2862-ХП «Про статус суддів»
передбачено, що суддям, які пішли у
відставку, виплачується вихідна
допомога без сплати податку у розмірі
місячного заробітку за останньою
посадою за кожен повний рік роботи на
посаді судді, але не менше
шестимісячного заробітку (стаття 43), а
також, суддям за рахунок державного
бюджету щорічно надається путівка на
санаторне-курортне лікування (стаття
44). Отже, виплати суддям, які пішли у
відставку, вихідної допомоги за своєю
суттю є фінансовою допомогою, а надання
суддям за рахунок державного бюджету
щорічно путівки на санаторне-курортне
лікування є формою отримання суддями
послуг безоплатно. Вказані доходи
відносяться до доходів у вигляді
додаткового блага, які не включаються
із складу загального оподатковуваного
доходу згідно з нормами пункту 4.3.
статті 4 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб», отже,
підлягають оподаткуванню податком з
доходів фізичних осіб на загальних
підставах за ставкою, встановленою
нормами пункту 7.1 статті 7 цього ж
Закону.

Відповідно до положень ч.4 ст. 122 КАС
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Якщо таке клопотання заявили всі особи,
які беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Розглянувши надані сторонами
документи, зваживши доводи позивача
викладені в адміністративному позові
та доводи відповідачів викладені в
письмових запереченнях, з'ясувавши
фактичні обставини справи, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду спору по суті,
проаналізувавши норми законодавства
які регулюють спірні відносини та їх
застосування сторонами, суд приходить
до висновку про задоволення позовних
вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що наказом в.о.
голови суду №4-30/1 від 08 листопада 2010
року ОСОБА_1 звільнено з посади судді
Голопристанського районного суду
Херсонської області у зв'язку з
поданням заяви про відставку за станом
здоров'я.

На підставі вказаного наказу ТУ ДСА в
Херсонській області надало Пенсійному
фонду України довідку від 11.11.2010 року за
№6609/04 про розмір заробітної плати
позивача для нарахування щомісячного
грошового утримання судді у відставці,
зазначивши суму 4644,75 грн.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону
України "Про статус суддів", чинному на
час виникнення спірних правовідносин,
судді, який пішов у відставку,
виплачується вихідна допомога без
сплати податку у розмірі місячного
заробітку за останньою посадою за
кожен повний рік роботи на посаді
судді, але не менше шестимісячного заро
бітку.

Матеріальне і побутове забезпечення
суддів визначається статтею 44 Закону
України "Про статус суддів". Зазначеною
нормою передбачено, що заробітна плата
суддів складається з посадового
окладу, премій, доплат за
кваліфікаційні класи, надбавок за
вислугу років та інших надбавок.

Згідно з підпунктом "д" пункту 1.3 статті
1 Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб вiд 22.05.2003 року № 889-IV
(редакція чинна на час виникнення
спірних правовідносин), дохід із
джерелом його походження з України - це
будь-який дохід, одержаний платником
податку або нарахований на його
користь від здійснення будь-яких видів
діяльності на території України, у тому
числі дохід у вигляді заробітної плати,
нарахований (виплачений, наданий)
унаслідок здійснення платником
податку трудової діяльності на
території України, від працедавця.

Пунктом 1.1 статті 1 вищенаведеного
Закону передбачено, що для цілей цього
Закону під терміном "заробітна плата"
розуміються також інші заохочувальні
та компенсаційні виплати або інші
виплати та винагороди, які
виплачуються (надаються) платнику
податку у зв'язку з відносинами
трудового найму згідно із законом.

Відповідно до підпункту 22.2 статті 22
зазначеного Закону у разі, якщо норми
інших законів чи інших законодавчих
актів, що містять правила
оподаткування доходів (прибутків)
фізичних осіб, суперечать нормам цього
Закону, пріоритет мають норми цього
Закону.

Згідно з підпунктом 4.3.1 пункту 4.3 статті
4 Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб" до складу загального
місячного або річного
оподатковуваного доходу платника
податку не включаються такі доходи (що
не підлягають відображенню в його
річній податковій декларації) сума
державної матеріальної та соціальної
допомоги у вигляді адресних виплат
коштів та надання соціальних послуг
відповідно до закону, житлових та інших
субсидій або дотацій, компенсацій
(включаючи допомогу по вагітності та
пологах), винагород та страхових
виплат, які отримуються платником
податку відповідно з бюджетів та
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування
згідно із законом.

Проте, оскільки, вихідна допомога судді
у зв'язку з відставкою носить разовий
характер та відноситься до державної
матеріальної допомоги, утримання з
судді прибуткового податку є
неправомірним та суперечить
положенням закону.

Крім того, в рішенні Конституційного
Суду України від 18 червня 2007 року
№4-рп/2007 (справа про гарантії
незалежності суддів) зазначено:
"Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему,
пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами. У рішеннях
Конституційного Суду України
підкреслюється, що пільги, компенсації,
гарантії є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень,
тому звуження змісту та обсягу цього
права шляхом прийняття нових законів
або внесення змін до чинних законів за
статтею 22 Конституції України не
допускається (рішення Конституційного
Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99,
від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17
березня 2004 року №7-рп/2004, від 1 грудня 2004
року №20-рп/2004)".

Аналіз наведених правових актів, з
врахуванням правової позиції
Конституційного Суду України, дає
підстави для висновку, що вихідна
допомога судді в разі виходу його у
відставку є видом соціальної допомоги
в розумінні Закону України "Про податок
з доходів фізичних осіб", тому не
підлягає оподаткуванню. У
правовідносинах щодо оподаткування
вихідної допомоги судді, який пішов у
відставку, з огляду на вказану правову
позицію Конституційного Суду України,
спеціальною нормою є положення статті
43 Закон України "Про статус суддів", яка
виключає можливість оподаткування
вихідної допомоги.

Отже, утримуючи податок з вихідної
допомоги судді ТУ ДСА в Херсонській
області безпідставно застосувало
законодавство з питань оподаткування.

Згідно платіжного доручення № 2691 від 24
грудня 2010 року ТУ ДСА в Херсонській
області (платник) перерахувало вихідну
допомогу за грудень 2010 року ОСОБА_1 в
розмірі 90804,86 грн.

Платіжним дорученням № 2692 від 24 грудня
2010 року ТУ ДСА в Херсонській області
(платник) перераховано до міського
бюджет Голопристанської сільради суму
податку з доходів фізичних осіб за
грудень 2010 року в розмірі 16024,39 грн.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що оскільки відповідач безпідставно
стягнув з позивача суму податку з
доходів фізичних осіб в розмірі 16024,39
грн. то дана сума підлягає стягненню на
користь ОСОБА_1 з місцевого бюджету.

Оцінка судом обставин справи базується
на наданих доказах, їх належності та
переконливості, в поєднанні з
принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в
Україні є практика Європейського суду
з прав людини, яка статтею 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» визнана джерелом
права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(ратифіковано Україною 17.07.1997 року,
набула чинності для України 11.09.1997 року)
"Кожен має право на ... розгляд його
справи упродовж розумного строку ...
судом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру...".

Вирішуючи питання стосовно
застосування ч.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, суд бере до уваги, що в рішенні
Європейського суду з прав людини по
справі «Бендерський проти України»
(Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що
відповідно до практики, яка відображає
принцип належного здійснення
правосуддя, судові рішення мають в
достатній мірі висвітлювати мотиви, на
яких вони базуються. Межі такого
обов'язку можуть різнитися залежно від
природи рішення та мають оцінюватись в
світлі обставин кожної справи. Право
може вважатися ефективним, тільки якщо
зауваження сторін насправді
"заслухані", тобто належним чином
вивчені судом.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень, з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів.

Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 19, 122, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
територіального управління Державної
судової адміністрації в Херсонській
області, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Херсонській області про
визнання протиправними дій та
стягнення 16024,39 грн. - задовольнити.

Визнати протиправними дії
територіального управління Державної
судової адміністрації в Херсонській
області щодо утримання податку з
доходів фізичних осіб з вихідної
допомоги ОСОБА_1.

Стягнути з місцевого бюджету
Голопристанської міської ради
Херсонської області на користь ОСОБА_1
(75600, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) фактично утриманої з вихідної
допомоги суму податку з доходів
фізичних осіб в розмірі 16024,39 грн.
(платіжне доручення № 2692 від 24 грудня
2010 року).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Херсонський окружний
адміністративний суд апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги на постанову суду
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя
Кузьменко
Н.А.

кат. 12.3.