Справа № 216/7891/13-а(2а/216/377/13)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2014 рокусправа №
216/7891/13-а(2а/216/377/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрально
- Міського районного суду м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області від 21
листопада 2013 року у справі № 216/7891/13-а за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Центрально - Міської
районної у місті ради про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2013 року позивач звернувся з
адміністративним позовом до суду в
якому просив зобов'язати управління
праці та соціального захисту населення
виконкому Центрально - Міської
районної у місті ради нарахувати та
стягнути щорічну одноразову допомогу
на оздоровлення за 2013 рік згідно статті
48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", як інваліду ІІІ групи у
розмірі 4 мінімальних заробітних плат у
сумі 4588,00 гривень з урахуванням
отриманих сум за вказаний період.

Постановою Центрально - Міського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 21
листопада 2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи та просить скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким повністю задовольнити
позовні вимоги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів дійшла наступних
висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС відповідно до
посвідчення серія НОМЕР_1 I категорії та
користується пільгами, відповідно до
Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Позивач має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі встановленому статтею 48 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Законом передбачено, що розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати, а
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього закону, здійснюється
за рахунок державного бюджету.

Розміри щорічної допомоги на
оздоровлення відповідної категорії
громадян, на яких розповсюджується дія
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", встановлюється цим
законом.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011
передбачено, що в одних законах
безпосередньо встановлено розміри
соціальних виплат, а в інших їх
визначення віднесено до повноважень
Кабінету Міністрів України. Відповідно
до положень законів України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визначення
порядку та розмірів соціальних виплат
віднесено до повноважень Кабінету
Міністрів України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів
України № 562 від 12.07.2005 року „Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
встановлений розмір допомоги на
оздоровлення.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих
положень Закону України „Про
Державний бюджет України на 2013 рік" у 2013
році норми і положення статей 20, 21, 22, 23,
30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

У Рішенні № 3-рп від 25.01.2012 року
Конституційний суд України зазначив,
що надання Верховною Радою України
права Кабінету Міністрів України
встановлювати у випадках, передбачених
законом, порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, пов'язується з його функціями,
визначеними в пунктах 2, 3 статті 116
Конституції України. Отже, Кабінет
Міністрів України регулює порядок та
розміри соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного
подання положення частини другої
статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116
Конституції України треба розуміти
так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Отже, Конституційний Суд України
визнав конституційним регулювання
Кабінетом Міністрів України розмір
соціальний виплат та допомог, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, управлінням праці та
соціального захисту населення було
здійснено нарахування та виплату
разової допомоги відповідно до вимог
чинного законодавства.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що дії
відповідача є правомірними, щодо
нарахування та виплати позивачу
допомоги на оздоровлення за 2013 рік в
розмірі, встановленому постановою
Кабінету Міністрів України від 12.07.2005
року № 562, тому відсутні підстави для
скасування судового рішення та
задоволення позову.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції постановлена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, є законною та
обґрунтованою. Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду.
Підстави для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Центрально - Міського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 21
листопада 2013 року у справі № 216/7891/13-а -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій, та може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
Н.А. Олефіренко