Справа № 568/1353/13-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Прачук
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"06" лютого 2014 р.
Справа № 568/1353/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

при секретарі
Зеліковій О.В. ,

за участю сторін:

від позивача:ОСОБА_3, представник за
довіреністю;

від відповідача: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
області, представника позивача ОСОБА_3
в інтересах ОСОБА_4 на постанову
Радивилівського районного суду
Рівненської області від "22" листопада
2013 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
області визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії , - ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року представник позивача
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в
інтересах позивача ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
області про визнання неправомірною
відмову відповідача щодо поновлення
виплати пенсії позивачу за віком та
зобов'язання відповідача поновити
виплату раніше призначеної пенсії
починаючи з 07 жовтня 2009 року.

Постановою Радивилівського районного
суду Рівненської області від 22
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
області, які полягають у відмові
поновити виплату раніше призначеної
пенсії позивачу. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
області поновити ОСОБА_4 виплату раніше
призначеної пенсії починаючи з 07 липня
2013 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим
рішенням, представник позивача та
відповідач звернулися до суду з
апеляційними скаргами.

Представник позивача в апеляційній
скарзі посилається на безпідставність
висновків суду першої інстанції щодо
поновлення пенсії позивачеві з дня
його звернення до Пенсійного фонду,
тому просить змінити постанову суду
першої інстанції в частині
зобов"язання відповідача поновити
виплату раніше призначеної пенсії
позивачу починаючи з 07 жовтня 2009року.

Відповідач з підстав порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права просить скасувати постанову,
ухваливши нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився. Про час, дату
та місце судового засідання
повідомлений належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення.

Колегія суддів Житомирського
апеляційного адміністративного суду
України, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника позивача, розглянувши та
обговоривши доводи, наведені у
апеляційних скаргах, перевіривши
матеріали справи, дійшла висновку, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанцій встановлено, що
позивач є громадянином України, що
підтверджується ксерокопією
закордонного паспорта НОМЕР_1 виданого
йому 12.12.1997 року.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач виїхав на постійне місце
проживання до США, в зв'язку з чим
відповідачем було припинено виплату
пенсії.

07 липня 2013 року представник позивача
ОСОБА_3 звернувся з заявою до
управління, в якій з посиланням на
Рішення Конституційного Суду України у
справі № 1-32-2009 від 07 жовтня 2009 року за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень пункту 2 частини першої
статті 49, другого речення статті 51
Закону № №1058-ІV просив поновити
виплату раніше призначеної пенсії
ОСОБА_4

Листом від 22 липня 2013 року управління
відмовило в задоволенні клопотання,
обґрунтовуючи не приведенністю у
відповідність вказаного положення
Закону №1058-ІV у відповідність із
Рішенням Конституційного суду, а також
з тих підстав, що заява про поновлення
виплати раніше призначеної пенсії
подається пенсіонером особисто з
пред'явленням паспорта.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов висновку щодо протиправності
дій Управління Пенсійного фонду
України в Радивилівському районі
Рівненської області.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 просить поновити виплату йому
пенсії за віком, починаючи з 07.10.2009 року.

Відповідно до частини 2 статті 92 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
пенсії, призначені в Україні до виїзду
на постійне проживання за кордон,
виплачуються за 6 місяців наперед перед
від'їздом за кордон. За час перебування
цих громадян за кордоном виплачуються
тільки пенсії, призначені внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання.

01 січня 2004 року набрав чинності Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Пунктом 2 частини 1 статті 49 цього
Закону визначено, що виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Згідно із статтею 51 Закону у разі
виїзду пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
починаючи з місяця, що настає за
місяцем зняття з обліку за місцем
постійного проживання. Під час
перебування за кордоном пенсія
виплачується в тому разі, якщо це
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Згідно із Рішенням Конституційного
Суду України від 07 жовтня 2009 року N
25-рп/2009 щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень
пункту 2 частини першої статті 49,
другого речення статті 51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
зазначені положення визнані такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

В мотивувальній частині рішення
Конституційний Суд України зазначив,
що в інших правових актах, крім
оспорюваного суб'єктом права на
конституційне подання, містяться
посилання на статті 49,51 Закону або
вказується, що пенсійне забезпечення
деяких категорій громадян, які
проживають за межами України,
здійснюється лише на підставі
міждержавних договорів. Зокрема, такі
положення є у статті 3 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, частині третій
статті 1, частині другій статті 92 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
частині першій статті 59 прим.1 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

За таких підстав Конституційний Суд
України вважає, що у зв'язку з визнанням
неконституційними пункту 2 частини
першої статті 49, другого речення статті
51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" Верховна Рада України
повинна привести положення названих
законів у відповідність із цим
Рішенням. Такі рекомендації надані
судом в пункті 3 резолютивної частини
цього рішення.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що з прийняттям
Конституційним Судом України рішення
від 07 жовтня 2009 року N25-рп/2009 позивач
набув право на поновлення пенсії.

Разом з тим колегія суддів
апеляційного адміністративного суду
зазначає, що підставою для припинення
виплати пенсії був виїзд позивача на
постійне місце проживання за межі
України. Жодним нормативно-правовим
актом України не передбачений
обов'язок або право Пенсійного фонду
автоматично здійснювати відновлення
пенсії без відповідного волевиявлення
пенсіонера. Заява про поновлення
виплати пенсії надана відповідачу
07.07.2013, тому у відповідача відсутні
підстави для поновлення виплати пенсії
до дати звернення позивача, отже,
поновлення виплати пенсій має бути
здійснено саме з моменту звернення
позивача до відповідача.

Доводи апеляційних скарг не дають
підстав для висновків, що судом першої
інстанції при прийняті постанови було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, а тому
апеляційні скарги не підлягають до
задоволення, а постанова суду першої
інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
області представника позивача ОСОБА_3
в інтересах ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Радивилівського районного суду
Рівненської області від "22" листопада
2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Л.В. Кузьменко

судді: (підпис)
Л.О. Зарудяна

(підпис)
Т.В. Іваненко

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення
виготовлено "06" лютого 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_4 АДРЕСА_2

представник позивача: АДРЕСА_3

3- відповідачу: Управління Пенсійного
фонду України в Радивилівському районі
Рівненської області вул. Почаївська,
28,м. Радивилів,Рівненська область,35500