Справа № 2а-10304/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 березня 2014 року Справа №
9104/107601/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 20 травня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі про зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 27.04.2011 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в місті Тернополі в якому
просив визнати дії відповідача
протиправними щодо не нарахування та
невиплати надбавки до пенсії 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», зробити
перерахунок пенсії з 21.01.2011 року з
урахуванням страхового стажу, набутого
після її призначення та із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» враховується для
обчислення пенсії, за 2010 рік та
виплачувати в подальшому пенсію у
відповідності з проведеним
перерахунком, а також здійснити
перерахунок пенсії з підвищенням її на
30% мінімальної пенсії за віком та
провести відповідні виплати з 27.10.2010
року з подальшою виплатою.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 20 травня 2011 року (прийнятою
в порядку скороченого провадження)
позов задоволено частково, зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі провести перерахунок
пенсії позивачу починаючи з 21.01.2011 року
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії - 2010 рік,
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в місті Тернополі
провести нарахування та виплату
позивачу підвищення до пенсії,
передбаченого статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
від 18.11.2004 року № 2195-IV у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, за період
з 27.10.2010 року по 20.05.2011 року включно, з
врахуванням раніше виплачених сум за
вказаний період, в задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в місті
Тернополі оскаржило його в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи та порушено норми
матеріального та процесуального права,
зокрема ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і не взято до уваги
Рішення Конституційного Суду України
за №10-рп від 22 травня 2008 року.

На підставі вище викладеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та винести постанову, якою
відмовити у задоволенні позову.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183- 2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Розглядаючи спір суд першої інстанції
зазначив, що із змісту п. 3 п. 11 Постанови
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року №530 «Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян», у разі коли застрахована
особа після призначення пенсії
відповідно до Закону продовжувала
працювати, проводиться перерахунок
пенсії з урахуванням не менш як 24
місяців страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії проводиться із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
проводиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій статті 40 Закону, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії, за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії. При цьому з
періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період, що настає після
призначення пенсії, не підлягає
виключенню згідно з абзацом третім
частини першої статті 40 Закону. Якщо
застрахована особа після призначення
(перерахунку) пенсії має менш як 24
місяці страхового стажу, перерахунок
пенсії проводиться не раніше ніж через
два роки після її призначення
(попереднього перерахунку) з
урахуванням страхового стажу, набутого
після призначення (попереднього
перерахунку), з урахуванням заробітної
плати, з якої призначено (попередньо
перераховано) пенсію.

Тому суд першої інстанції прийшов до
висновку, що позивач має право на
перерахунок пенсії із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії.

Крім цього, суд першої інстанції
зазначив, що статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
передбачено, що дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного суду України
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано такими,
що не відповідають Конституції України
(є неконституційними), положення п. 2 п 41
розділу ІІ Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення деяких змін до
законодавчих актів України».

Відповідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»№ 1058-IV від 09.07.2003 р.
мінімальна пенсія за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Однак, з 01.10.2008 року виплата підвищення
до пенсії позивачу, передбаченого ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» здійснювалась у розмірі
49,80 грн., тобто у розмірі, що не
відповідає вимогам норм вказаної
статті.

Однак висновок суду першої інстанції
про задоволення частини позовних
вимог, щодо перерахунку пенсії із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії, колегія
суддів вважає помилковим.

Перерахунок пенсії у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу,
регулюється ч. 4 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», яка передбачає,
що у разі, якщо застрахована особа
після призначення пенсії продовжувала
працювати, проводиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
проводиться не раніш як через 2 роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу) з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Така редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007
року № 107-6 «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
визнаних такими, що не відповідають
Конституції України(є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перерахувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону, із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми
абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
свідчить, що перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу) з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Тобто, правила ч. 1 ст. 40 вище згаданого
Закону при перерахунку пенсії,
застосовуються виключно з метою
визначення періоду страхового стажу за
який може бути обчислена заробітна
плата (дохід). Частина 1 статті 40
згаданого Закону передбачає, що для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата(дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від
перерв та за весь період страхового
стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Відповідно до пункту 6 статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України «Про пенсійне
забезпечення» від 05 листопада 1991 року
№ 1788-12 та Закон України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» № 1058 від 09 липня 2003 року. З
огляду на зазначене та керуючись
положеннями принципу законності ст. 9
КАС України приписи постанови № 530 від
28 травня 2008 року не можуть
застосовуватися до спірних
правовідносин.

З урахування зазначеного, правові
підстави для перерахунку пенсії
позивача із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
відсутні. Останній із наведених
показників застосовується виключно
для призначення пенсії, застосування
його для перерахунку є безпідставним.

Згідно ст. 6 згаданого Закону, дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, яка виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
розмір якої визначається прожитковим
мінімумом для осіб, які втратили
працездатність, що урегульовано ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Як визначено ст. 3 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

Стосовно частини позовних вимог, щодо
здійснення позивачу нарахування та
виплати недоплаченого підвищення до
пенсії, колегія суддів приходить до
висновку, що такі підлягають
задоволенню починаючи з 27.10.2010 року, так
як Законом України «Про Державний
бюджет на 2010 рік» дію ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» не зупинено. Відповідно до
Закону України «Про Державний бюджет
на 2010 рік» розміри державних
соціальних гарантій на 2010 рік, що
визначаються залежно від прожиткового
мінімуму, встановлюються відповідними
законами України, цим Законом, та
нормативно-правовими актами Кабінету
Міністрів України.

Разом з тим, на думку колегії суддів є
зайвим обмеження строком
перерахування та виплати
недоотриманого підвищення на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
оскільки внесенням змін до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» слугуватиме підставою для зміни
нарахувань і виплат розміру
зазначеного вище підвищення до пенсії.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі управління Пенсійного фонду
України в місті Тернополі, обов'язок
щодо нарахування і виплати спірного
підвищення правильно покладено на
відповідача у справі.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною 1 цієї
статті, мінімального розміру пенсії за
віком.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивачу у
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів також звертає увагу, що
відсутність бюджетного фінансування
на виплату, передбаченого Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни» підвищення до пенсії, не може
бути причиною невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього зобов'язань,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

З врахуванням вище наведеного судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги являються суттєвими і складають
підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, а також має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 183-5, ст. 197, п. 3
ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207 КАС України,
суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Тернополі - задовольнити, постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 20 травня 2011
року у справі № 2а-10304/11 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
щодо невиплати ОСОБА_1 підвищення до
пенсії відповідно до вимог статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Зобов`язати управління Пенсійного
фонду України в м. Червонограді
Тернополі нараховувати та виплачувати
ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30
% мінімальної пенсії за віком
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
починаючи з 27 жовтня 2010 року і до
виникнення обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин із
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин