Справа № 812/400/14
Суддя: Л.С. Качуріна
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/400/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді: Качуріної
Л.С.,

при секретарі: Якимчук
В.В.

в присутності сторін:

від позивача: Тотієв
А.В.,

від позивача: Акберов
А.Е.,

від відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську справу за
адміністративним позовом Головного
управління Держсанепідслужби у
Луганській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду (контролю),-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Головного
управління Держсанепідслужби у
Луганській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, в якому
позивач просить застосувати заходи
реагування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 у вигляді
заборон7и використання опалювального
котла. Який працює на твердому паливі, у
топковій магазину промислових товарів,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 14 жовтня 2013 року фахівцями
ВСП Первомайське міжміське управління
Головного управління
Держсанепідслужби у Луганській
області відповідно до ст. 6 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» була
здійснена позапланова перевірка
дотримання вимог санітарного
законодавства щодо забруднення
атмосферного повітря від котельні
магазину промислових товарів фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1

За результатами перевірки був
складений акт б/н від 14.10.2013 року.

26 листопада 2013 року на підставі акту
перевірки винесений припис про
усунення порушень санітарного
законодавства за № 104, відповідно до
якого, зокрема, необхідно провести
технічні заходи, направлені на
зменшення шкідливих викидів від
котельні.

З метою перевірки виконання приписів
ВСП Первомайське міжміське управління
Головного управління
Держсанепідслужби у Луганській
області від 16 жовтня 2013 року № 90 та від
26.11.2013 року № 104, на підставі наказу ВСП
Первомайське міжміське управління
Головного управління
Держсанепідслужби у Луганській
області від 09 січня 2014 року № 1 та
направлення від 09.01.2014 року № 1,
проведена позапланова перевірка
дотримання санітарного законодавства
у магазині промислових товарів ФОП
ОСОБА_4, за результатами якої складено
Акт перевірки дотримання санітарного
законодавства від 09.01.2014 року б/н.

Перевіркою встановлено, що вимоги
приписів не виконано, термін виконання
яких сплив 01.01.2014 року.

На підставі вищевикладеного, позивач
просить застосувати до відповідача
заходи реагування.

19 лютого 2014 року на адресу суду від
позивача надійшла заява про уточнення
позовних вимог, в якій позивач просить
застосувати заходи у сфері державного
нагляду (контролю) до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 шляхом
тимчасової заборони використання
опалювального котла у топковій
магазину промислових товарів,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 до
отримання позитивного висновку
державної санітарно-епідеміологічної
експертизи документів, у яких
обґрунтовуються обсяги викидів для
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря від стаціонарних джерел;
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря від стаціонарних
джерел.

У судове засідання прибули
представники позивача, які надали
пояснення аналогічні викладеним в
позові та просили задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

У судове засідання прибув представник
відповідача, який заперечував проти
задоволення позовних вимог та просив
відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
встановивши обставини у справі та
відповідні їм правовідносини, та
надавши оцінку доказам, суд прийшов до
наступного.

Згідно до п. 1 Положення про Державну
санітарно-епідеміологічну службу
України, затвердженого Указом
Президента України від 06.04.2011 року №
400/2011, Державна
санітарно-епідеміологічна служба
України (Держсанепідслужба України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра охорони здоров'я
України.

Держсанепідслужба України входить до
системи органів виконавчої влади у
галузі охорони здоров'я та утворюється
для забезпечення реалізації державної
політики у сфері санітарного та
епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до п.7 даного Положення
Держсанепідслужба України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі і на
водному, залізничному, повітряному
транспорті.

Згідно до п. 1 Положення про головне
управління Дерсанепідслужби у
Луганській області, затвердженої
Наказом Держсанепідслужби України від
18 листопада 2012 року №81, головне
управління Держсанепідслужби у
Луганській області та його
відокремлені структурні підрозділи в
містах (міські управління) та районах
(районні або міжрайонні управління)
(далі - відокремлені структурні
підрозділи) підпорядковуються
Державній санітарно-епідеміологічні
службі України і є її територіальним
органом.

Відповідно до підпункту 4.31 пункту 4,
підпункту 5.5 пункту 5 Положення про
головне управління Держсанепідслужби
у Луганській області, затвердженої
Наказом Держсанепідслужби України від
18 листопада 2012 року №81 Головне
управління Держсанепідслужби у
Луганській області відповідно до
покладених на нього завдань видає
обов'язкові для виконання постанови,
накази, розпорядження, висновки,
приписи з питань усунення або
обмеження шкідливого впливу на стан
здоров'я і життя людини факторів
середовища життєдіяльності, контролює
їх виконання. Складає акти перевірок за
результатами здійснення заходів
державного санітарно - епідемічного
нагляду, застосовує передбачені
законом адміністративні та
адміністративно-господарські санкції
(штрафи) за порушення санітарного
законодавства, в тому числі на підставі
складених уповноваженими посадовими
особами державної
санітарно-епідеміологічної служби
протоколів про адміністративні
правопорушення

Законом України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» (далі - Закон
№ 877) визначені правові та
організаційні засади, основні принципи
і порядок здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю).

Відповідно до ст. 1 Закону № 877
державний нагляд (контроль) -
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Відповідно до п.5.2 Положення про
Головне управління Держсанепідслужби
у Луганській області, затвердженого
наказом Держсанепідслужби України від
18.06.2012 № 81, Головне управління
Держсанепідслужби у Луганській
області здійснює свої повноваження як
безпосередньо, так і через власні
відокремлені структурні підрозділи
(а.с.10-14).

Згідно ч.7 ст.7 Закону № 877 на підставі
акта, складеного за результатами
здійснення заходу, в ході якого
виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено під час судового розгляду,
на підставі наказу від 10 жовтня 2013 року
№ 111 та згідно з направленням від 14
жовтня 2013 року № 275 у період з 14 жовтня
2013 року по 15 жовтня 2013 посадовими
особами ВСП Первомайського
міжміського управління Головного
управління Держсанепідслужби у
Луганській області проведено
позапланову перевірку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на предмет
дотримання вимог санітарного
законодавства в магазині промтоварів,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
результати якої оформлені актом від 14
жовтня 2013 року (арк. справи 17,18,19).

Під час перевірки виявлені такі
порушення вимог санітарного
законодавства:

- не пред'явлено висновок
державної санітарно-епідеміологічної
експертизи на котел;

- відсутній дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря.

Підставою для проведення вказаної
перевірки були письмові звернення
громадян, які мешкають за адресою:
АДРЕСА_1 про забруднення атмосферного
повітря викидами від котельні магазину
промислових товарів фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, за адресою:
АДРЕСА_1

Акт без зауважень підписано усіма
особами, що брали участь у перевірці (а.
с. 19).

Перевіркою встановлено, що для
опалення приміщень магазину
промислових товарів обладнана топкова,
у якій встановлено опалювальний котел.
Котел працює на твердому паливі
(вугілля). Дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря відсутній, чим порушуються
норми ст. 19 Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
та ст. ст. 10,11 Закону України «Про
охорону атмосферного
повітря».Інвентаризація джерел
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря не проведена.

З метою запобігання негативному
впливу на здоров'я людей та усунення
виявлених порушень вимог санітарного
законодавства фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 надано припис
про усунення допущених порушень
санітарного законодавства від 16 жовтня
2013 року № 90. Термін виконання заходів,
встановлених у приписі - 4 квартал 2013
року.

Згідно припису ВСП
Первомайського міжміського управління
Головного управління
Держсанепідслужби у Луганській
області № 90 від 16.10.2013 року відповідачу
приписано:

- надати до відокремленого
структурного підрозділу
Первомайського міжміського управління
Головного управління Держанепідслужби
у Луганській області копію висновку
державної санітарно-епідеміологічної
експертизи на опалювальний прилад,
встановлений у котельні (ст. ст. 7, 11
Закону України «Про забезпечення
санітарного та епідемічного
благополуччя населення»), термін -
01.11.2013 року;

- проведення інвентаризації
джерел викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря (ст. 19 Закону
України «Про забезпечення санітарного
та епідемічного благополуччя
населення», р. 3 ст. 10 Закону України
«Про атмосферне повітря», р. 6 п. 6.1.1
«Державних санітарних правил охорони
атмосферного повітря населених місць»
№ 201 від 09.07.1997 року);

- отримати дозвільні документи на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря (ст. 19 Закону
України «Про забезпечення санітарного
та епідемічного благополуччя
населення», р. 3 ст. 10 Закону України
«Про атмосферне повітря», р. 6 п. 6. 2
«Державних санітарних правил охорони
атмосферного повітря населених місць»
№ 201 від 09.07.1997 року);

- не допускати опалювання котла
виробничими відходами, побутовим
сміттям та інших відходами (ст. 19 Закону
України «Про забезпечення санітарного
та епідемічного благополуччя
населення», р.6 п. 6.2.4 «Державних
санітарних правил охорони
атмосферного повітря населених місць»
№ 201 від 09.07.1997 року);

- про хід виконання припису
інформувати відокремлений структурний
підрозділ Первомайське міжміське
Управління Головного управління
Держанепідслужби у Луганській області
у термін до 01.11.2013 року та 30.12.2013 року (а.
с. 20).

26 листопада 2013 року ВСП Первомайського
міжміського управління Головного
управління Держсанепідслужби у
Луганській області № 104 було винесено
припис, згідно якого відповідачу було
приписано виконати в установлений
термін наступні заходи:

- провести технічні заходи, направлені
на зменшення шкідливих викидів від
котельні, термін - 30.12.2013 року;

- не допускати опалювання котла
виробничими відходами, побутовим
сміттям та інших відходами (ст. 19 Закону
України «Про забезпечення санітарного
та епідемічного благополуччя
населення», р.6 п. 6.2.4 «Державних
санітарних правил охорони
атмосферного повітря населених місць»
№ 201 від 09.07.1997 року), термін - постійно;

- про хід виконання припису інформувати
ВСП Первомайського міжміського
управління Головного управління
Держсанепідслужби у Луганській
області у термін до 29.12.2013 року.

Також судом встановлено, що на підставі
наказу від 09 січня 2014 року № 1 та згідно
з направленням від 09 січня 2014 року № 1 у
період з 09 січня 2014 року по 09 січня 2014
посадовими особами ВСП Первомайського
міжміського управління Головного
управління Держсанепідслужби у
Луганській області проведено
перевірку виконання приписів № 90 від
15.10.2013 року, № 104 від 26.11.2013 року,
виконання запиту прокурора м.
Кіровська № 133-3719 вих-13 від 06.12.13 вхідний
№ 1592 від 27.12.2013 року.

Згідно акту перевірки від 09 січня 2014
року, перевіркою встановлено наступне:

- невиконання відповідачем пункту
1 припису про усунення порушень
санітарного законодавства № 90 від
15.10.2013 року щодо представлення до
відокремленого структурного
підрозділу Первомайського міжміського
управління Головного управління
Держсанепідслужби у Луганській
області копії висновку державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
на котел опалювальний твердопаливний
типу КОТВ-30 «Огонек» - не представлений
(порушення ст.7,11 Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»);

- невиконання відповідачем пункту
2 припису про усунення порушень
санітарного законодавства № 90 від
15.10.2013 року щодо проведення
інвентаризації джерел викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітрі не виконано (ст.19 Закону
України «Про забезпечення санітарного
та епідемічного благополуччя
населення», р. 3 ст.10 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря», р.6 п.6.1.1
абз.1 Державних санітарних правил
охорони атмосферного повітря
населених місць» № 201 від 09.07.97.);

- невиконання відповідачем пункту
3 - не отримані дозвільні документи на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря (порушення ст.19
Закону України «Про забезпечення
санітарного та епідемічного
благополуччя населення», р.6 п.6.2.4
Державних санітарних правил охорони
атмосферного повітря населених місць»
№ 201 від 09.07.97.);

- невиконання відповідачем пункту
1 припису № 104 від 26.11.2013р. - не надано
документальних підтверджень виконаних
згідно письмовому поясненню від
27.12.2013р. технічних заходів щодо
зменшенні шкідливих викидів від
котельні (абз. 5 п. 6.1.1 Державних
санітарних правил охорони
атмосферного повітря населених місць»
№ 201 від 09.07.97.).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
підприємства, установи і організації
зобов'язані:

- за пропозиціями посадових осіб
державної санітарно-епідеміологічної
служби розробляти і здійснювати
санітарні та протиепідемічні заходи;

- у випадках, передбачених санітарними
нормами, забезпечувати лабораторний
контроль за виконанням вимог цих норм
щодо безпеки використання (зберігання,
транспортування тощо) шкідливих для
здоров'я речовин та матеріалів,
утворюваних внаслідок їх діяльності
викидів, скидів, відходів та факторів, а
також готової продукції;

- на вимогу посадових осіб державної
санітарно-епідеміологічної служби
надавати безоплатно зразки
використовуваних сировини і
матеріалів, а також продукції, що
випускається чи реалізується, для
проведення державної
санітарно-епідеміологічної
експертизи;

- виконувати розпорядження і вказівки
посадових осіб державної
санітарно-епідеміологічної служби при
здійсненні ними державного
санітарно-епідеміологічного нагляду;

- усувати за поданням відповідних
посадових осіб державної
санітарно-епідеміологічної служби від
роботи, навчання, відвідування
дошкільних закладів осіб, які є носіями
збудників інфекційних захворювань,
хворих на небезпечні для оточуючих
інфекційні хвороби, або осіб, які були в
контакті з такими хворими, з виплатою у
встановленому порядку допомоги з
соціального страхування, а також осіб,
які ухиляються від обов'язкового
медичного огляду або щеплення проти
інфекцій, перелік яких встановлюється
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері охорони здоров'я;

- негайно інформувати органи державної
санітарно-епідеміологічної служби про
надзвичайні події і ситуації, що
становлять загрозу здоров'ю населення,
санітарному та епідемічному
благополуччю;

- відшкодовувати у встановленому
порядку працівникам і громадянам
шкоду, завдану їх здоров'ю внаслідок
порушення санітарного законодавства.

Власники підприємств, установ і
організацій та уповноважені ними
органи зобов'язані забезпечувати їх
необхідними для розробки та
здійснення санітарних та
протиепідемічних (профілактичних)
заходів санітарними нормами.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
державній санітарно-епідеміологічній
експертизі підлягають:

- проекти міждержавних, державних
цільових, регіональних, місцевих і
галузевих програм
соціально-економічного розвитку;

- інвестиційні проекти і програми у
випадках і порядку, встановлених
законодавством;

- схеми, передпроектна документація, що
стосується районного планування і
забудови населених пунктів, курортів
тощо;

- проекти нормативно-технічної,
інструкційно-методичної документації,
що стосується здоров'я та середовища
життєдіяльності людини;

- продукція, напівфабрикати, речовини,
матеріали та небезпечні фактори,
використання, передача або збут яких
може завдати шкоди здоров'ю людей;

- документація на розроблювані техніку,
технології, устаткування, інструменти
тощо;

- діючі об'єкти, у тому числі
військового та оборонного призначення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
атмосферне повітря в населених
пунктах, на територіях підприємств,
установ, організацій та інших об'єктів,
повітря у виробничих та інших
приміщеннях тривалого чи тимчасового
перебування людей повинно відповідати
санітарним нормам. Підприємства,
установи, організації та громадяни при
здійсненні своєї діяльності
зобов'язані вживати необхідних заходів
щодо запобігання та усунення причин
забруднення атмосферного повітря,
фізичного впливу на атмосферу в
населених пунктах, рекреаційних зонах,
а також повітря у жилих та виробничих
приміщеннях, у навчальних,
лікувально-профілактичних та інших
закладах, інших місцях тривалого чи
тимчасового перебування людей.

Згідно абз 3 ч. 1 ст. 10 Закону України
«Про охорону атмосферного повітря»
підприємства, установи, організації та
громадяни - суб'єкти підприємницької
діяльності, що здійснюють викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря та діяльність яких пов'язана з
впливом фізичних та біологічних
факторів на його стан, зобов'язані
забезпечувати безперебійну ефективну
роботу і підтримання у справному стані
споруд, устаткування та апаратури для
очищення викидів і зменшення рівнів
впливу фізичних та біологічних
факторів.

Відповідно п. 6.1.1 абз. 1 «Державних
санітарних правил охорони
атмосферного повітря населених місць»
№ 201 від 09.07.97 керівник (власники)
об'єктів, експлуатація яких пов'язана з
викидами забруднюючих речовин в
атмосферу, зобов'язані:

- здійснювати у встановленому порядку
постійний облік і контроль за якісним і
кількісним складом забруднюючих
речовин, які викидаються в атмосферне
повітря, та додержанням нормативів
гранично допустимих викидів (ГДВ),
визначених проектною документацією;

- забезпечувати проведення власними
силами (силами відомства) контролю за
станом забруднення атмосферного
повітря сельбищних територій в зоні
впливу викидів об'єкта згідно з діючими
стандартами та керівними документами;
перелік забруднюючих речовин,
періодичність та точки відбору проб
повітря повинні узгоджуватися з
місцевими органами державного
санітарного нагляду; проведення
лабораторних досліджень силами
лабораторій, не атестованих органами
Держстандарту України та МЗ України у
встановленому порядку, забороняється;

- систематично передавати відомості
про характер і обсяги викидів в
атмосферу та виявлених концентраціях
забруднюючих речовин в зоні впливу
об'єкта до відповідних органів у
порядку, встановленому в єдиній
системі державного моніторингу
навколишнього природного середовища;

- щорічно розробляти та узгоджувати з
органами державного санітарного
нагляду плани організаційно-технічних
і інших заходів, спрямованих на
подальше зниження викидів у повітря
забруднюючих речовин, забезпечення
безперебійної ефективної роботи і
підтримання в справному стані споруд,
устаткування і апаратури для очистки
викидів, вловлювання або знешкодження
забруднюючих речовин та контролю за їх
роботою;

- вживати заходів, щодо забезпечення
якості атмосферного повітря населених
пунктів в зоні впливу об'єкта, при якій
не перевищуються гігієнічні нормативи
(ГДК, ОБРД, ГДЗ або 0,8 ГДК, ОБРД, ГДЗ);

- організовувати перехід роботи об'єкта
на режим, що забезпечує зниження
викидів у періоди несприятливих
метеорологічних умов, згідно з
технічними рішеннями, передбаченими
затвердженими проектами нормативів
ГДВ;

- узгоджувати з органами державного
санітарного нагляду документацію
(плани капітальних чи поточних
ремонтів, заміни і модернізації
устаткування, проекти технічного
переозброєння окремих виробничих
ділянок, робочі креслення і ін.), якою
передбачається внесення змін в
технологічні процеси чи устаткування з
метою збільшення виробничої
потужності, інтенсифікації процесів і
інших відхилень від затвердженого
проекту;

- на об'єктах, які не мають
санітарно-захисних зон, забезпечувати
проведення робіт по проектуванню та
здійсненню заходів щодо їх
організації, благоустрою та
озеленення;

- інформувати органи державного
санітарного нагляду про всі випадки
залпових викидів або інших аварійних
ситуацій, які можуть призвести до
небезпечного для здоров'я людей
забруднення атмосферного повітря в
сельбищній зоні, мати заздалегідь
розроблений комплекс заходів по
запобіганню подібним ситуаціям у
майбутньому, а також проводити
оперативні роботи для ліквідації
причин та наслідків забруднення
атмосфери;

- припиняти експлуатацію або тимчасово
знижувати виробничу потужність
окремих виробничих ділянок, цехів або
об'єкта в цілому за постановою
відповідного органу державного
санітарного нагляду з метою припинення
або зменшення шкідливого впливу
забруднення атмосферного повітря на
здоров'я людей;

- проводити комплекс заходів,
передбачених законодавством та цими
правилами, щодо відвернення і
зменшення забруднення атмосферного
повітря автотранспортними та іншими
пересувними засобами і установками, що
використовуються на об'єкті;

- сплачувати у відповідності з діючим
порядком платежі за викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря за встановленими нормативами.

Спеціальним законом щодо правових та
організаційних засад, основних
принципів і порядку здійснення
державного контролю у сфері
господарської діяльності є Закон
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» від 05.04.2007
року № 877-V, який передбачає порядок
звернення до суду органу державного
нагляду з позовом щодо застосування
заходів реагування.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції про
порядок застосування державною
санітарно-епідеміологічною службою
України адміністративно-запобіжних
заходів (обмеження, тимчасова заборона,
заборона, припинення, зупинення),
затвердженої наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 14.04.95 № 67
та зареєстрованого в Мінюсті 15 серпня
1995 року за № 298/834, заборона засовується
у разі порушення вимог санітарного
законодавства щодо викидів
забруднюючих речовин.

Відповідно п. 1.2 ч. 2 Інструкції про
порядок застосування державною
санітарно-епідеміологічною службою
України право застосування
адміністративно-запобіжних заходів
щодо припинення порушення санітарного
законодавства надано посадовим особам
держсанепідслужби: головному
державному санітарному лікарю України,
його заступникам, головним державним
санітарним лікарям Автономної
Республіки Крим, областей, міст Києва,
Севастополя та їх заступникам,
головним державним санітарним лікарям
водного, залізничного, повітряного
транспорту, водних басейнів, залізниць,
Міністерства оборони України,
Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України,
Державної пенітенціарної служби
України, Державного управління
справами, Служби безпеки України та їх
заступникам, іншим головним державним
санітарним лікарям та їх заступникам, а
також іншим посадовим особам державної
санітарно-епідеміологічної служби, що
уповноважені на те керівниками
відповідних служб (за винятком права
на прийняття рішення про припинення
діяльності підприємств, установ,
організацій, об'єктів будь-якого
призначення, технологічних ліній,
машин і механізмів, користування
плаваючими засобами, рухомим складом і
літаками та інвестиційної діяльності,
а також рішення про обмеження,
тимчасову заборону або припинення
будівництва, реконструкції та
розширення об'єктів). При наявності
значних санітарних показань
(заподіяння або реальна загроза
заподіяння шкоди здоров'ю)
застосування зазначених заходів є
обов'язком указаних посадових осіб
держсанепідслужби.

З аналізу наведеного вбачається, що
Інструкція про порядок застосування
державною санітарно-епідеміологічною
службою України
адміністративно-запобіжних заходів
(обмеження,тимчасова заборона,
заборона, припинення, зупинення)
закріплює повноваження посадових осіб
Держсанепідслужби України щодо
тимчасової заборони (на певний
період) у разі порушення вимог
санітарного законодавства для
заборони: діяльності підприємств,
установ, організацій, що проводиться
на підставі постанов про
застосування
адміністративно-запобіжних заходів.

На підставі ч.1 ст.183-2 КАС України
справи, щодо застосування заходів
реагування у сфері державного нагляду
(контролю), якщо вони можуть бути
застосовані виключно за судовим
рішенням, розглядаються у скороченому
проваджені.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За наслідками розгляду справи суд
погоджується з необхідністю
тимчасової заборони використання
опалювального котла у топковій
магазину промислових товарів,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 до
отримання позитивного висновку
державної санітарно-епідеміологічної
експертизи документів, у яких
обґрунтовуються обсяги викидів для
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря від стаціонарних джерел;
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря від стаціонарних
джерел, оскільки в даний час
використання опалювального котла у
топковій магазину здійснюється без
дотримання вимог Закону України "Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення",
державних санітарних норм і правил.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 256
Кодексу адміністративного судочинства
України негайно виконуються постанови
суду про повне або часткове зупинення
роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
експлуатації будівель, об'єктів,
споруд, цехів, дільниць, а також машин,
механізмів, устаткування, транспортних
засобів, проведення робіт, у тому числі
будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо це загрожує життю та/або
здоров'ю людей.

Одночасно, суд вважає за необхідне
роз'яснити відповідачу, що у
відповідності із частинами 12-13 статті
183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України особа має право
подати заяву про скасування заходів
реагування, застосованих судом за
результатом розгляду справи,
передбаченої пунктом 5 частини першої
цієї статті, якщо обставини, які стали
підставою для вжиття заходів
реагування, перестали існувати або
усунуті, що підтверджується
відповідними доказами. Така заява
подається до адміністративного суду,
який прийняв постанову про
застосування відповідних заходів
реагування у сфері державного нагляду
(контролю).

Заява про скасування заходів
реагування підлягає розгляду та
вирішенню суддею одноособово з
повідомленням осіб, які беруть участь у
справі, протягом п'яти днів з дня її
отримання судом. Неприбуття у судове
засідання осіб, яким належним чином
повідомлено про час і місце розгляду,
не перешкоджає розгляду такої заяви. У
разі якщо суд дійде висновку про
можливість ухвалення законного
судового рішення без проведення
судового засідання та виклику осіб, які
беруть участь у справі, він розглядає
заяву у порядку письмового
провадження.

За результатами розгляду заяви суд
постановляє ухвалу про задоволення
заяви або про відмову в її задоволенні,
яка не підлягає оскарженню.

Відмова у задоволенні заяви не
перешкоджає повторному зверненню до
суду із заявою про скасування заходів
реагування.

Згідно з частиною 4 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засіданні 24 лютого
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Складення постанови у повному обсязі
відкладено до 03 березня 2014 року, про що
згідно вимог частини 2 статті 167 КАС
України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 158-163, 167, 183-2, 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного
управління Держсанепідслужби у
Луганській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду (контролю), -
задовольнити повністю.

Застосувати заходи реагування у сфері
державного нагляду (контролю) до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
шляхом тимчасової заборони
використання опалювального котла у
топковій магазину промислових товарів,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 до
отримання позитивного висновку
державної санітарно-епідеміологічної
експертизи документів, у яких
обґрунтовуються обсяги викидів для
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря від стаціонарних джерел;
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря від стаціонарних
джерел.

Постанову в частині застосування
заходів реагування у сфері державного
нагляду звернути до негайного
виконання.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова складена в повному обсязі та
підписана 03 березня 2014 року.

Суддя
Л.С. Качуріна