Справа № 2а-5211/11/1070
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/4410/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.

при секретарі: Фомін А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2012 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2012
року

у справі №2а-5211/11/1070

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Росава» (надалі - ПАТ
«Росава»)

до Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Київської області (надалі -
Білоцерківська ОДПІ Київської області)

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

встановив:

В листопаді 2011 року позивач звернувся
до Київського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому поставлено питання про
скасування податкового
повідомлення-рішення Білоцерківської
ОДПІ Київської області №1768/0 від 18
серпня 2011 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2012
року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Білоцерківської ОДПІ Київської
області №1768/0 від 18 серпня 2011
року в частині визначення ПАТ "Росава"
податкового зобов`язання у розмірі
679737грн. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з висновками судів
попередніх інстанцій, відповідач
звернувся з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій, посилаючись на порушення норм
процесуального права та неправильне
застосування судами норм
матеріального права, ставить питання
про скасування постанови суду першої
інстанції, ухвали суду апеляційної
інстанції та прийняття у справі нового
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у скарзі, колегії суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями, податковим органом було
проведено документальну планову
виїзну перевірку позивача з питань
дотримання вимог валютного
законодавства за період з 01 січня 2010
року по 31 березня 2011 року.

За результатами перевірки складено акт
№4451/23-2/30253385/164 від 05 серпня 2011 року, у
висновках якого зазначені порушення
ПАТ «Росава» вимог ст.1 та ст.2 Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті» та п.2
ст.10 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю».

На підставі вказаного акту перевірки,
відповідачем прийняте оскаржуване
податкове повідомлення-рішення.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодилась колегія суддів апеляційної
інстанції, цілком правильно та
обґрунтовано виходив з наступного.

Так, в силу приписів ч.1 ст.1 та ч.1 ст.4
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті»
виручка резидентів у іноземній валюті
підлягає зарахуванню на їх валютні
рахунки в уповноважених банках у
строки виплати заборгованостей,
зазначені в контрактах, але не пізніше
180 календарних днів з дати митного
оформлення, виписки вивізної вантажної
митної декларації, продукції, що
експортується, а в разі експорту
робіт/послуг, прав інтелектуальної
власності - з моменту підписання акта
або іншого документа, що засвідчує
виконання робіт, надання послуг,
експорт прав інтелектуальної
власності. Перевищення зазначеного
строку потребує висновку центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики. Порушення
резидентами передбачених строків
тягне за собою стягнення пені за кожний
день прострочення у розмірі 0,3 відсотка
від суми неодержаної виручки - вартості
недопоставленого товару - в іноземній
валюті, перерахованої у грошову
одиницю України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості. Загальний
розмір нарахованої пені не може
перевищувати суми неодержаної виручки
- вартості недопоставленого товару.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у період, який
перевірявся, позивачем були укладені
зовнішньоекономічні контракти з WEMEX
Maschinenservice GmbH від 20 травня 2009 року
№007-32Р/09/429, предметом якого була
купівля гідравлічного мотору; з
Herburg-Freudenberger Maschinenblau GmbH від 20 травня 2010
року №ROSAVA/HF 20/05/2010/012-32Р/10/237, предметом
якого була купівля-продаж гідравлічних
вулканізаційних пресів колонного типу
для виробництва автомобільних шин; з
CHIMONO COM S.R.L. (Румунія) від 31 листопада 2007
року № 90/2007, предметом якого була
поставка автомобільних шин; з ТОВ ТД
«РОСАВА» (Росія) від 09 лютого 2007 року №
14/106, предметом якого була поставка
автомобільних шин, з TMT Motors (Мавританія)
від 29 січня 2009 року № 33/45, предметом
якого була поставка автомобільних шин;
з QIUNGDAO DELTA INTERNATIONAL TRADE CO, LTD, від 29 січня 2009
року №33/45, предметом якого була
поставка автомобільних шин, з ТОВ «MEBIKO»
(Росія) від 20 січня 2009 року №3/13,
предметом якого була поставка
автомобільних шин.

Також судами було досліджено наданий
відповідачем розрахунок пені, в якому
зазначено граничні терміни
розрахунків за вищевказаними
контрактами, кількість днів
прострочення, а також розмір
нарахованої пені.

Так, по контракту з WEMEX Maschinenservice GmbH від 20
травня 2009 року №007-32Р/09/429 термін
прострочення по сумі заборгованості -
4474,3грн. - за період 01 січня 2010 по 15 липня
2010 року складає 196 днів, термін
прострочення по сумі заборгованості -
3979,3грн. за період 01 січня 2010 року - 15
липня 2010 року складає 196 днів, а розмір
пені за цими простроченнями складає
59291грн.

По контрактах з Herburg-Freudenberger Maschinenblau GmbH
термін прострочення визначено за
періоди 16 травня 2010 року - 19 травня 2010
року, 17 листопада 2010 року - 16 грудня 2010
року, 29 листопада 2010 року - 16 грудня 2010
року, 16 грудня 2010 року - 21 грудня 2010
року, 16 грудня 2010 року - 21 грудня 2010 року,
22 грудня 2010 року - 22 грудня 2010 року,
а розмір пені за цими простроченнями
складає по одному контракту 23467грн., та
по іншому - 577647грн.

За контрактом з CHIMONO COM S.R.L. термін
прострочення по сумі заборгованості за
період 08 лютого 2010 року - 25 травня 2010
року складає 107 днів, а розмір пені за
цим простроченням складає 26грн.

По контракту з ТОВ ТД «РОСАВА» термін
прострочення по сумі заборгованості -
3268621,48грн. - за період 10 червня 2010 року - 25
червня 2010 року складає 16 днів, термін
прострочення по сумі заборгованості -
1218251,9грн. - за період 26 червня 2010 року -
29 червня 2010 року складає 4 дні, а
розмір пені за цими простроченнями
складає 42799грн.

За контрактом з МTM Motors (Мавританія)
термін прострочення по сумі
заборгованості - 17148,1грн - за період 18
січня 2011 року - 02 березня 2011 року
складає 44 дні, а розмір пені за цим
простроченням складає 17983грн.

По контракту з QIUNGDAO DELTA INTERNATIONAL TRADE CO, LTD
термін прострочення по сумі
заборгованості - 50,94грн. - за період 19
січня 2010 року - 20 серпня 2010 року складає
214 днів, а розмір пені за цими
простроченнями складає 262грн.

За контрактом з ТОВ «MEBIKO» термін
прострочення по сумі заборгованості -
28816,1грн. - за період 19 грудня 2010 року - 11
січня 2011 року складає 24 дні, а розмір
пені за цим простроченням складає
16522грн.

Таким чином, згідно даних розрахунку
пені за порушення термінів розрахунків
по експортно-імпортних операціях у
відповідності до вимог ст.4 Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті» по ПАТ
«Росава», порушення термінів
розрахунків позивачем по контрактах з
ТОВ ТД «РОСАВА» становить з 10 червня 2010
року по 29 червня 2010 року, з «SCCHIMONO COM S.R.L»
становить з 08 лютого 2010 року по 25
травня 2010 року та з WEMEX Maschinenservice GmbH
становить з 01 січня 2010 року по 15 липня
2010 року. В цей час, коли акт перевірки
складено 05 серпня 2011 року, а
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийнято
відповідачем 18 серпня 2011 року.

Відповідно до ст.250 Господарського
кодексу України
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніше як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст.4 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті» державні податкові інспекції
вправі за наслідками документальних
перевірок безпосередньо стягувати з
резидентів пеню, передбачену цією
статтею.

02 грудня 2010 року ст.250 Господарського
кодексу України було доповнено ч.2,
згідно з якою дія цієї статті не
поширюється на штрафні санкції, розмір
і порядок стягнення яких визначені
Податковим кодексом України та іншими
законами, контроль за дотриманням яких
покладено на органи державної
податкової служби та митні органи.

Положення ст.58 Конституції України
визначають, що закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Отже, оскільки зміни були внесені до
ст.250 Господарського кодексу України
після вчинення позивачем
правопорушення в сфері господарської
діяльності, дія ч.2 цієї статті на
спірні правовідносини не поширюється.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку, що
встановлений приписами ст.250
Господарського кодексу України
граничний річний термін для
застосування до позивача
адміністративно-господарських санкцій
сплинув до прийняття оскаржуваного
рішення.

В силу приписів ст.238 Господарського
кодексу України за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків. Види
адміністративно-господарських
санкцій, умови та порядок їх
застосування визначаються цим
Кодексом, іншими законодавчими актами.
Адміністративно-господарські санкції
можуть бути встановлені виключно
законами.

Згідно з вимогами законодавства, яке
було чинним на час виконання вказаних
контрактів, а саме - Законом України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» та
Податковим кодексом України - їх норми
не регулюють питання застосування та
стягнення фінансових санкцій за
порушення термінів розрахунків при
виконанні зовнішньоекономічних
контрактів.

Суди першої та апеляційної інстанції
вірно зазначили, що податкове
повідомлення-рішення, як форма акта
ненормативного характеру, може
застосовуватися лише щодо обов'язків
зі сплати податків і зборів,
обов'язкових платежів.

Беручи до уваги, що пеня, застосована
Білоцерківською ОДПІ Київської
області, не визначена чинним на той час
податковим законодавством як податок
або збір, то обов'язок позивача зі
сплати пені за вчинені порушення
термінів розрахунків при виконанні
зовнішньоекономічних контрактів не
належить до категорії податкового
зобов'язання або податкового боргу.

Санкції, передбачені вимогами Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті», є
конфіскаційними, стягуються за
рішенням суду в доход держави за
порушення правил здійснення
господарської діяльності, а тому вони
не є цивільно-правовими, а є
адміністративно-господарськими,
оскільки відповідають визначенню,
закріпленому у ч.1 ст.238 Господарського
кодексу України. Тому такі санкції
можуть застосовуватися лише протягом
строків, установлених ст.250
Господарського кодексу України.

Таким чином, оцінюючі зібрані по справі
докази, колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій щодо
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Білоцерківської ОДПІ Київської
області №1768/0 від 18 серпня 2011 року
в частині визначення ПАТ "Росава"
податкового зобов`язання у розмірі
679737грн..

Доводи касаційної скарги не
спростовують зазначених висновків
суду.

Отже, судами першої та апеляційної
інстанцій, виконано всі вимоги
процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини справи,
вирішено справу у відповідності з
нормами матеріального права,
постановлено обґрунтовані рішення, в
яких повно відображені обставини, що
мають значення для справи. Висновки
судів про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх перегляду з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 жовтня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий:
___________________ Н.Є. Маринчак

Судді:
___________________ О.В.Вербицька

___________________ О.В.Муравйов