Справа № 821/540/13-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/540/13-а

Категорія: 8.2.11 Головуючий в 1 інстанції:
Морська Г.М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

Суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Цюрупинської об'єднаної
державної податкової інспекція
Головного управління Міндоходів в
Херсонській області (правонаступника
Державної податкової інспекції у
Цюрупинському районі Херсонської
області Державної податкової служби)
на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 01 березня
2013 року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Цюрупинському районі
Херсонської області Державної
податкової служби про визнання дій
неправомірними,-

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2013 року фізична особа
підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1)
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Цюрупинському районі Херсонської
області Державної податкової служби, у
якому, з урахуванням уточнень, просить
визнати неправомірними дії
податкового органу щодо віднесення
його до другої групи платників єдиного
податку у першому кварталі 2012 р.

В обґрунтування позову зазначено, що
для застосування у 2012 р. спрощеної
системи оподаткування він 22.12.2011 р.
подав заяву до податкового органу, в
якій зазначив, що у 2012 році планує
здійснювати роздрібну торгівлю з
лотків на ринках, обсяг його виручки
від реалізації продукції за попередній
рік становив 10000 грн., найманих
працівників немає, місце здійснення
діяльності - с. Козачі Лагері, вул.
Мічуріна. На думку позивача, він
належить до першої групи платників
єдиного податку, тому вважає
неправомірними дії ДПІ щодо віднесення
його до другої групи. Про такі дії
податкового органу дізнався у зв'язку
із зверненням ДПІ до суду про стягнення
заборгованості зі сплати єдиного
податку у грудні 2012 р., свідоцтво
платника єдиного податку не отримував.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 01 березня
2013 року позов ФОП ОСОБА_1 задоволено
повністю. Визнано неправомірними дії
Державної податкової інспекції у
Цюрупинському районі Херсонської
області Державної податкової служби
щодо застосування до ФОП ОСОБА_1 із
01.01.2012 р. спрощеної системи
оподаткування із віднесенням його до
другої групи платників єдиного
податку.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням відповідач
подав апеляційну скаргу, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права та неповне
з'ясування обставин справи, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою в
задоволені позову ФОП ОСОБА_1
відмовити.

Справа розглянута апеляційним судом в
порядку письмового провадження в
зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які
беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, згідно п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено
наступне.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1
зареєстрований суб'єктом
підприємницької діяльності 14.10.1997 р.
Цюрупинською райдержадміністрацією
Херсонської області.

22.12.2011 р. позивач подав до ДПІ у
Цюрупинському районі заяву про
застосування із 01 січня 2012 р. спрощеної
системи оподаткування.

У заяві він зазначив, що планує
здійснювати роздрібну торгівлю з
лотків на ринках, місце здійснення
діяльності - ринок, обсяг доходу за
попередній календарний рік становить
10000,0 грн., найманих працівників немає.

Відповідно до свідоцтва платника
єдиного податку серія НОМЕР_1, виданого
28 травня 2012 р., ФОП ОСОБА_1
зареєстрований платником єдиного
податку з 01.01.2012 р. за видом діяльності «
52.62.0 Роздрібна торгівля з лотків і на
ринках» за ставкою єдиного податку - 20%
від розміру мінімальної заробітної
плати.

Задовольняючи позов ФОП ОСОБА_1 суд
першої інстанції виходив з наступного,
з чим погоджується апеляційний суд.

Відповідно до п. 291.4 ст. 291 ПК України
суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на такі групи платників
єдиного податку:

перша група - фізичні особи -
підприємці, які не використовують
працю найманих осіб, здійснюють
виключно роздрібний продаж товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадять господарську діяльність з
надання побутових послуг населенню і
обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150 000
гривень;

друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Пунктом 293.2 ст.293 ПК України
регламентовано, що фіксовані ставки
єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб - підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць: для першої групи
платників єдиного податку - у межах від
1 до 10 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати; для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Позивач вважає, що у зв'язку з тим, що
він свою підприємницьку діяльність
здійснював на ринку, то відповідно за
всіма ознаками п. 291.4 ст. 291 ПК України
його підприємницька діяльність
відноситися до першої групи платників
єдиного податку.

Представник відповідача зазначив, що
позивач у заяві про застосування
спрощеної системи оподаткування
вказав вид діяльності - роздрібну
торгівлю з лотків на ринках, проте у с.
Козачі Лагері, де позивач планував
здійснювати діяльність, станом на час
подання заяви ринок не був офіційно
зареєстрований. Реєстрація його
завершена у лютому 2012 р. За таких
обставин податковим органом прийнято
рішення про віднесення позивача до
другої групи платників єдиного
податку, яка включає в тому числі і
торгівлю із лотків на ринках та в інших
місцях.

Таким чином колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції
про те, що ПК України платникам податку
надано право самостійно обирати групу,
віднесення платника єдиного податку до
певної групи регламентується лише
видом діяльності, обсягом отримуваного
доходу та кількістю найманих
працівників, і не залежить від місця
здійснення діяльності. Тобто,
свідоцтво платника єдиного податку не
обмежує платника у виборі місця
здійснення діяльності: ринку
будь-якого населеного пункту.
Відсутність офіційно зареєстрованого
ринку у с. Козачі Лагері не надає
податковому органу право самостійно
відносити платника єдиного податку до
другої групи лише із цих міркувань.
Водночас ДПІ було відомо про те, що
підчас видачі позивачу свідоцтва
платника єдиного податку виконавчою
владою проводилася офіційна
реєстрація ринку.

Також суд першої інстанції вірно
звернув увагу на те, що ринок у с. Козачі
Лагері офіційно зареєстрований у
лютому 2012 р., а свідоцтво платника
єдиного податку виписане позивачу лише
28 травня 2012 р. Позивач від податкового
органу отримав податкову вимогу від
24.01.2012р. № 20 про необхідність сплатити
суму боргу по єдиному податку 107,30 грн.

Водночас Рішенням Козачелагерської
сільської ради від 05.01.2012р. № 288
встановлено ставки єдиного податку для
фізичних осіб підприємців першої групи
- 10%, а для другої групи - 20% від розміру
мінімальної заробітної плати. Станом
на 01.01.2012 р. розмір мінімальної
заробітної плати становив 1073 грн., а 10% з
1073 грн. становило - 107,3 грн., а 20% з 1073 грн.
становило - 214,6 грн. Тобто податковий
орган самостійно визначив за січень
2012р. позивачу єдиний податок у сумі 107,3
грн., що відповідає першій групі.

Із врахуванням викладеного, суд
апеляційної інстанції знаходить
обґрунтованими висновки суду першої
інстанції про порушення відповідачем
норм ПК України щодо застосування до
ФОП ОСОБА_1 із 01.01.2012 р. спрощеної
системи оподаткування із віднесенням
його до другої групи платників єдиного
податку, у зв'язку із чим такі дії є
неправомірними.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для задоволення позову ФОП ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію суду не довів та не
обґрунтував. В свою чергу позивач довів
апеляційному суду протиправність
прийнятого відповідачем рішення.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права
при вирішенні справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

Отже, апеляційна скарга Цюрупинської
об'єднаної державної податкової
інспекція Головного управління
Міндоходів в Херсонській області
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Цюрупинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Херсонській області -
залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 01 березня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов