Справа № 2а-6471/10
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 року
м. Київ К-41607/10

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук
Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Коростенської об'єднаної державної
податкової інспекції Житомирської
області

на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 07.10.2010 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30.11.2010

у справі №2-а-6471/10/0670

за позовом Закритого акціонерного
товариства «Трубосталь»

до Коростенської об'єднаної державної
податкової інспекції Житомирської
області

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 15.04.2010,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30.11.2010, позов задоволено. Визнано
нечинним та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 17.05.2010
№/0.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового про відмову в позові, з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судових рішеннях, в
межах доводів касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено виїзну планову
перевірку ЗАТ «Трубосталь» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2008 по 31.12.2009, за
результатами якої складено акт
№167/23-01/13548581 від 05.05.2010.

Перевіркою встановлено порушення
пп.5.5.1 п.5.5 ст. 5, пп.11.2.3 п.11.2 ст.11 Закону
України від 28.12.1994 року № 334/94-ВР «Про
оподаткування прибутку підприємств»
внаслідок віднесення до складу
валових витрат відсотків за договорами
позики, укладеними між позивачем та
ТОВ Компанія з управління активами
«Дельта», яке має ліцензію лише на
управління активами венчурних
інвестиційних фондів, але не має права
надавати позику або кредит, які
передбачають сплату процентів.

На підставі акта перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення
№/0 від 17.05.2010, яким визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
прибуток підприємств в розмірі 1829200,00
грн., у т.ч. основний платіж - 914600,00 грн.
та штрафні (фінансові) санкції 914600,00
грн.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що судами повно
встановлені обставини у справі, яким
надана правильна правова оцінка на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Статтею 1 Закону України «Про інститути
спільного інвестування» передбачено,
що завданням цього Закону є
регулювання суспільних відносин, що
виникають у сфері спільного
інвестування щодо створення та
діяльності суб'єктів спільного
інвестування, забезпечення гарантій
прав власності на цінні папери та
захист прав учасників фондового ринку.

Згідно зведеного облікового реєстру
акціонерів ЗАТ «Трубосталь» від 21.12.2007,
до складу акціонерів ЗАТ «Трубосталь»
входять Пайовий закритий
недиверсифікований венчурний
інвестиційний фонд (ПЗНВІФ)
«Співдружність» ТОВ КУА «Дельта»,
(ПЗНВІФ) «Співдружність-2» ТОВ КУА
«Дельта», ПЗНІВІФ «Металург-Інвест»
ТОВ КУА «Ессетс Девелопмент Кепітал».
Тобто до складу активів перелічених
ІСІ входять акції (частки у
корпоративних правах) ЗАТ
«Трубосталь».

ТОВ КУА «Дельта» у межах здійснення
діяльності з управління активами
ПЗНВІФ «Співдружність», шляхом
укладання договорів позики залучає до
складу активів венчурного фонду
боргові зобов'язання ЗАТ «Трубосталь»
як емітента, частка у корпоративних
правах якого входять до складу активів
ПЗНВІФ «Співдружність».

ЗАТ «Трубосталь» не є ні суб'єктом
спільного інвестування, ні інститутом
спільного інвестування чи учасником
фондового ринку.

Державне регулювання діяльності з
надання фінансових послуг
здійснюється виключно державною
комісією з цінних паперів та фондового
ринку.

Державна комісія з цінних паперів та
фондового ринку затвердила Положення
про особливості здійснення діяльності
з управління активами інституційних
інвесторів, що затверджено рішенням
ДЦКПФР від 02.11.2006 №1227 та зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 30.11.2006
№1252/13126, яким встановила право КУА
венчурного фонду надавати позики за
рахунок активів ІСІ, яке прямо
зафіксовано у п.1.21: «обмеження
діяльності КУА, передбачені пунктами
1.3, 1.6, 1.9 та 1.10 розділу V цього Положення,
не поширюється на діяльність КУА
венчурного інвестиційного фонду».

Згідно пп. 5.5.1 п.5.5. ст.5 Закону України
від 28.12.1994 року № 334/94-ВР «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
до складу валових витрат відносяться
будь-які витрати, пов'язані з виплатою
або нарахуванням процентів за
борговими зобов'язаннями (у тому числі
за будь-якими кредитами, депозитами)
протягом звітного періоду, якщо такі
виплати або нарахування здійснюються у
зв'язку з веденням господарської
діяльності платника податку.

Частиною 4 ст. 34 Закону України «Про
інститути спільного інвестування»
встановлено, що до складу активів
венчурного фонду можуть входити
боргові зобов'язання емітентів, частка
у корпоративних правах яких входить до
складу активів цього фонду. Такі
зобов'язання можуть бути оформлені
векселями, облігаціями (у тому числі
конвертованими) та договорами позики.

Метою залучення коштів було їх
використання ЗАТ «Трубосталь» для
поповнення обігових коштів, а отже,
надання позики пов'язане з веденням
саме господарської діяльності
платника податку і повністю відповідає
умовам пп. 5.5.1 р.5.5 ст.5 Закону України
від 28.12.1994 року №334/94-ВР «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Крім того, стаття 30 Закону України «Про
інститути спільного інвестування», яка
встановлює обмеження діяльності
компанії з управління активами
стосовно надання позик і кредитів за
рахунок активів ІСІ, не поширюється на
діяльність компанії з управління
активами венчурного фонду.

Таким чином, на підставі статті 30
Закону України «Про інститути
спільного інвестування» та предмета
своєї статутної діяльності КУА має
право надавати за рахунок активів
венчурного ІСІ (пайового чи
корпоративного інвестиційного фонду)
позики за умови дотримання вимог,
встановлених статтею 34 Закону щодо
особи-позичальника та за наявності у
КУА відповідної ліцензії на
провадження професійної діяльності на
фондовому ринку - діяльності з
управління активами інституційних
інвесторів (діяльності з управління
активами), виданої Державною комісією
із цінних паперів та фондового ринку, і
знаходження цієї КУА у державному
реєстрі фінансових установ, які
надають фінансові послуги на ринку
цінних паперів.

ТОВ КУА «Дельта» є фінансовою
установою і занесена до державного
реєстру фінансових установ, які
надають фінансові послуги на ринку
цінних паперів - Свідоцтво №800, видане
ДКЦПФР 13.02.2006, та внесена до Єдиного
державного реєстру інститутів
спільного інвестування з присвоєнням
реєстраційного коду №233084 - свідоцтво
№84 від 20.09.2004.

Договори позики, укладені ТОВ КУА
«Дельта» із ЗАТ «Трубосталь» на
підставі ліцензії на здійснення
діяльності з управління активами ІСІ
№АВ 389590, виданої ДКЦПФР 04.12.2007 у зв?язку
із зміною місцезнаходження замість
ліцензії №АВ 020521 від 06.02.2006.

За встановлених обставин суди
попередніх інстанцій обґрунтовано
дійшли висновку, що позики, які були
отримані позивачем від ТОВ КУА
«Дельта» відповідають визначенню
фінансового кредиту у розумінні п.1.11.1
ст.1 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», а тому сплачені
по ним ТОВ КУА «Дельта» відсотки за
період з 01.04.2008 по 31.12.2009 на загальну
суму 914600,00 грн. правомірно включені ЗАТ
«Трубосталь» до складу валових витрат.

Доводи касаційної скарги правильності
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують та не можуть бути
підставою для їх скасування з
наведених мотивів.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Коростенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Житомирської області
відхилити, а постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
07.10.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30.11.2010 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун