Справа № 2а/2610/834/2012
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/2610/834/2012
Головуючий у 1-й інстанції: Гайдук С.В.
Суддя-доповідач: Коротких А.
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Коротких А.Ю.,

суддів:
Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі
Некрасовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову
Шевченківського районного суду м.
Києва від 04 грудня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві про зобов'язання
вчинити дії, -

В С
Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 04 грудня 2012 року в
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нову, якою позовні вимоги
задовольнити повністю. Свої вимоги
апелянт аргументує тим, що судом першої
інстанції були неповно з'ясовані всі
обставини, що мали суттєве значення для
вирішення справи та допущені порушення
норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з`явились у судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що відповідачем
правомірно обчислено розмір пенсії
позивача, виходячи від загального
розміру його грошового забезпечення за
останні 24 місяці служби, у
відповідності до ч. 3 ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, з
30.12.2010 року позивач звільнений з
військової служби, яку проходив в
Службі Безпеки України.

З 31.12.2012 року позивач перебуває на
обліку в Головному управлінні
Пенсійного фонду України в м. Києві,
отримує пенсію за вислугу років
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», відповідно до його грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням з розрахунку
середнього арифметичного від
загального розміру грошового
забезпечення за останні 24 місяці
служби.

Частиною 3 статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» передбачено, що пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим законом, та
членам їх сімей обчислюються з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах, встановлених законодавством.

Відповідно до пункту 7 постанови
Кабінету Міністрів України від 17 липня
1992 року № 393 «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членів їх
сімей» пенсії обчислюються з таких
видів грошового забезпечення:
відповідних окладів за посадою,
військовим (спеціальним) званням (для
осіб рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту щомісячної надбавки за
спеціальне звання) та відсоткової
надбавки за вислугу років у розмірах,
установлених за останньою штатною
посадою, займаною перед звільненням,
щомісячних додаткових видів і
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення, крім щомісячних
надбавок (доплат) установлених особам,
які мають право на пенсію за вислугу
років згідно із законодавством і
залишені за їх згодою та в інтересах
справи на службі) та премії.

Розмір щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення та премії
визначається за 24 останні календарні
місяці служби підряд перед
звільненням.

Середня сума щомісячних додаткових
видів грошового забезпечення та премії
визначається шляхом ділення на 24
загальної суми цих видів грошового
забезпечення за 24 останні календарні
місяці служби підряд перед
звільненням.

Постанова Кабінету Міністрів України
від 17 липня 1992 року № 393 не суперечить
положенням статті 43 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб», оскільки вказаною
постановою лише роз'яснюється, як саме
обраховуються середньомісячна сума
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії за останньою
штатною посадою перед звільненням.

Частиною 3 статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» не передбачено, що розмір
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням
повинен визначатися за останній місяць
чи будь який інший термін. Тому пунктом
7 постанови Кабінету Міністрів України
від 17 липня 1992 року № 393 конкретизовано,
як саме визначається розмір грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням.

Тобто, призначення Головним
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Києві пенсії ОСОБА_3 відбувалося
відповідно до норм чинного
законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 06 лютого 2014 року у справі
К/9991/70490/12.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому, у відповідності до ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 залишити без задоволення, а
постанову Шевченківського районного
суду м.Києва від 04 грудня 2012 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
визначеному ст. 254 КАС України, але може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:
Коротких А.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна
Н.М.

Повний текст виготовлено: 28.02.2014 року.

.

Головуючий суддя
Коротких А. Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.