Справа № 826/17288/13-а
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
02.12.13р. у справі №826/17288/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елія Промо» до
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
15.07.13р. №.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
02.12.13р. адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
судом першої інстанції не враховано, що
господарські операції позивача з його
контрагентом з ФОП ОСОБА_2 не мали
товарного характеру, у зв'язку з
відсутністю факту передачі товару від
контрагентів - продавців на користь
контрагентів - покупців, фактом
порушення кримінального провадження,
що встановлено актом податкового
органу «Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
правильності визначення повноти
нарахування та своєчасності сплати ПДВ
та податку на прибуток ФОП ОСОБА_2 за
період діяльності з 01.01.11р. по 30.10.12р.».

Враховуючи, що у судове засідання
учасники процесу не з'явились, хоча
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, докази
чого наявні в матеріалах справи,
розгляд апеляційної скарги було
проведено у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у відповідності до ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу відповідача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як свідчать обставини справи та
встановлено судом першої інстанції,
ДПІ у Оболонському районі м. Києва ДПС
проведено позапланову виїзну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_2 за
період з 01.04.12р. по 30.09.12р., за
результатами якої складено акт
№118/22.2-10/33597331.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення - рішення від 15.07.13р.
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
суму 139 575 грн., в т.ч. основний платіж - 111
660 грн.; штрафні (фінансові) санкції - 27 915
грн.

Підставою для прийняття вказаного
податкового повідомлення - рішення
слугував висновок податкового органу
про порушення позивачем вимог: п.п.134.1.1.
п.134.1 ст.134, п.п.138.1 ст.138, п.138.2 ст.138,
п.п.139.1.9 п.139.1. ст.139, п.149.1 ст.149
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено суму податку
на прибуток підприємства, що підлягає
нарахуванню та сплаті на суму 111 660 грн.,
в т.ч. за ІІ квартал 2012 року на суму 68 177
грн., за ІІІ квартал 2012 року на суму 43 483
грн.

Такий висновок податкового органу
ґрунтується на тому, що згідно
інформації, викладеної у листі ГВПМ
Білоцерківської ОДПІ від 17.01.13р.,
матеріалами ГВПМ Білоцерківської ОДПІ
слідчим управлінням ПС у Київській
області до Єдиного реєстру досудових
розслідувань внесено відомості про
вчинення кримінального правопорушення
та розпочато кримінальне провадження
№000012, яке кваліфікується за ч.3
ст.212 КК України. У рамках кримінального
провадження встановлено, що ФОП ОСОБА_3
за попередньою змовою з ФОП ОСОБА_4, ФОП
ОСОБА_2 та невстановленими слідством
особами документально оформляли
видимість операцій з купівлі-продажу
вторинної сировини в період 2010 - 2012
років. ФОП ОСОБА_2 господарської
діяльності не здійснював; попередньо
ФОП ОСОБА_2 передав реєстраційні
документи та печатку підприємства
ОСОБА_4; первинних та звітних
документів від свого імені не складав,
підписував документи на прохання
ОСОБА_4 не розуміючи їх змісту;
господарську діяльність не здійснював,
хто виступав при укладанні угод від
його ім'я не знає.

Також, актом Рокитнянської МДПІ
Київської області ДПС «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки правильності визначення
повноти нарахування та своєчасності
сплати ПДВ та податку на прибуток ФОП
ОСОБА_2 за період діяльності з 01.01.11р. по
30.10.12р.» не встановлено факту передачі
товару від контрагентів - продавців на
користь контрагентів - покупців.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
матеріалами справи підтверджується
реальне здійснення господарських
операцій з придбання картону та паперу,
оплата вартості товару, правомірність
формування даних податкового обліку
позивача на підставі податкових та
видаткових накладних, товарно -
транспортних накладних та інших
документів бухгалтерського обліку, які
в їх сукупності розкривають зміст та
обсяг господарських операцій та
відповідають вимогам Закону.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" ( надалі - Закону N
996-XIV) визначено, що первинний документ -
це документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, податкові накладні, рахунки
тощо) мають силу первинних документів
лише в разі фактичного здійснення
господарської операції.

Для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону N 996-XIV
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК
України, не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції (ч.
2 ст. 9 Закону N 996-XIV).

Отже, наведені правові норми
дозволяють платнику податку формувати
витрати у зв'язку з реальним
придбанням товарів (робіт, послуг) та на
підставі відповідних розрахункових,
платіжних та інших документів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

У даному випадку, обставини справи та
зібрані у ній докази у їх сукупності
свідчать про те, що господарські
операції позивача з його контрагентом
мали товарний (реальний) характер,
вчинені в межах та з метою
господарської діяльності суб'єктів
господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
між позивачем та ФОП ОСОБА_2 було
укладено договір купівлі - продажу
№0305/12 від 01.05.12р., згідно умов якого,
продавець зобов'язується продати та
передати у власність покупця товар,
папір для гофрування та картон для
пласких слоїв гофрокартону, в
подальшому товар, а покупець
зобов'язується прийняти товарі від
продавця та оплатити його загальну
вартість на умовах цього договору.

На підтвердження факту придбання
товару матеріали справи місять
податкові та видаткові накладні, які
розкривають зміст та обсяг
господарських операцій та
відповідають вимогам ст. 9 Закону N 996-XIV.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП
ОСОБА_2 папір то картон для позивача
придбавався у ТОВ «Папір-Мал», що
підтверджується наявними в матеріалах
справи видатковими та податковими
накладними.

Також, матеріали справи містять
довідку підписану в.о. директора ТОВ
«Папір-Мал» Хоменко В.В., у якій
останній підтверджує відвантаження на
користь ФОП ОСОБА_2 у 2012 році товару.

Відповідно умов додаткової угоди до
договору купівлі - продажу №0305/12 від
01.05.12р., адреса передачі товару від
продавця покупцю є АДРЕСА_1, склад
покупця.

Так, з наявних в матеріалах справи
товарно-транспортних накладних
вбачається, що вантажовідправником є
ТОВ «Папір-Мал» - автопідприємство, що
здійснює перевезення є ФОП ОСОБА_2,
вантажоодержувачем є позивач. Пункт
розвантаження є адреса складу
позивача.

Окремо колегія суддів звертає увагу на
те, що придбаний позивачем товар
безпосередньо пов'язаний з
господарською діяльністю останнього, з
огляду на те, що основним видом
діяльності ТОВ «Елія Промо» є
виробництво гофрованого картону,
паперової та картонної тари; інші види
видавничої діяльності; інша
поліграфічна діяльність; надання інших
послуг у поліграфічній діяльності;
оптова торгівля папером, картоном,
книгами, журналами та канцелярським
приладдям.

Податковим органом не доведено, що
позивач та його контрагент при
укладанні вказаної угоди мали умисел
на її укладання з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави та
суспільства; намірів їх на ухилення від
оподаткування, безтоварність операції,
неможливість її вчинення в силу
відсутності основних засобів,
персоналу, тощо.

На момент здійснення позивачем
господарських операцій ФОП ОСОБА_2 був
належним чином зареєстрований як
суб'єкт господарювання у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та як
платник ПДВ, що не заперечується
податковим органом.

Податковим органом також не надано
доказів на підтвердження того, що
контрагент позивача не мав
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань по спірних
операціях, відсутність фактичних дій,
спрямованих на виконання взятих
зобов'язань чи відсутність можливостей
залучення до виконання зобов'язань
третіх осіб.

Покликання апелянта на акт
Рокитнянської МДПІ Київської області
ДПС «Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
правильності визначення повноти
нарахування та своєчасності сплати ПДВ
та податку на прибуток ФОП ОСОБА_2 за
період діяльності з 01.01.11р. по 30.10.12р.» -
самі по собі не свідчать про порушення
саме позивачем вимог податкового
законодавства, з огляду на те, що
фактично перевірка здійснювалась у
приміщенні податкового органу на
підставі наявної документації, та
по-друге в ході проведеної невиїзної
перевірки не досліджувались
господарські відносини ФОП ОСОБА_2 з
позивачем.

Податковим органом не доведено
обізнаність позивача про порушення
вимог податкового чи іншого
законодавства, як і не доведено зв'язок
таких порушень (навіть якщо такі і мали
місце) з формуванням позивачем витрат
за наслідками господарських операцій з
ФОП ОСОБА_2

Також необґрунтованими є доводи
податкового органу на непричетність
ФОП ОСОБА_2 до господарської діяльності
суб'єкта господарювання з огляду на те,
що судом першої інстанції під час
розгляду справи були допитані у якості
свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які
підтвердили факт вчиення та виконання
господарських зобов»язань з передачі
товару у перевіряємому періоді.

Приймаючи до уваги те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду доводами апелянта не
спростовані, підстави для задоволення
апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

У
Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 02.12.13р. у справі
№826/17288/13-а - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 02.12.13р. у справі
№826/17288/13-а - без змін.

Дана ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особами, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Романчук О.М

Пилипенко О.Є.