Справа № 2а/1770/3427/2011
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" лютого 2014 р.
Справа № 2а/1770/3427/2011

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Садівничого
кооперативу "Електрон-3" на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "23" грудня
2013 р. у справі за позовом ОСОБА_5, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
Садівничий кооператив "Електрон-3" до
Рівненської районної державної
адміністрації Рівненської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_6 про визнання
нечинним розпорядження ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
відповідача Рівненської районної
державної адміністрації, третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача, ОСОБА_6 про визнання
частково нечинним розпорядження
голови Рівненської районної державної
адміністрації № 317 від 28 березня 2008
року в частині затвердження технічної
документації із землеустрою по
складанню державного акту на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_6.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17
березня 1992 року чоловік позивачки -
ОСОБА_7 звернувся з заявою до Голови
Садівницького кооперативу "Електрон 3"
про прийняття в члени кооперативу та
виділення земельної ділянки.
Відповідно до заяви йому була виділена
земельна ділянка НОМЕР_2 в
Садівницькому кооперативі "Електрон 3"
площею 0,08 га. З моменту виділення
земельна ділянка належним чином
використовувалася за призначенням,
також чоловік позивачки - ОСОБА_7
сплачував членські та цільові внески в
розмірах встановлених загальними
зборами та виконував всі інші статутні
вимоги члена кооперативу. В 2000 році
ОСОБА_7 помер і позивач, як передбачено
Статутом СК "Електрон-3" звернулась з
заявою до Голови кооперативу про
прийняття в члени товариства замість
померлого чоловіка і продовжувала
використовувати земельну ділянку. 07
грудня 2006 року ОСОБА_5 отримала
рекомендований лист, в якому її
повідомили, що ОСОБА_7, на той час
померлого, було виключено з членів
кооперативу відповідно до протоколу
зборів від 07 грудня 2006 року. Не
погодившись з таким рішенням зборів
позивач звернувся з відповідними
заявами до судових та правоохоронних
органів, внаслідок чого Голову
Садівницького кооперативу "Електрон 3",
Мартинюка О.І., було притягнуто до
кримінальної відповідальності та
визнано Протокол зборів від 07 грудня 2006
року підробленим, але земельну ділянку,
якою користувалася позивач, вже було
надано ОСОБА_6, який отримав дозвіл на
виготовлення технічної документації,
для приватизації земельної ділянки.
Вважає, що оскільки підставою для
отримання дозволу ОСОБА_6 на
виготовлення технічної документації
із землеустрою по складанню державного
акту на право власності на землю для
ведення садівництва на земельну
ділянку НОМЕР_2 в Садівницькому
кооперативі "Електрон - 3" були
документи, підроблені Мартинюком О.І.,
то Розпорядження Голови Рівненської
районної державної адміністрації №317
від 28 березня 2008 року про затвердження
технічної документації та видачі
ОСОБА_6 державного акта на право
власності на земельну ділянку є
незаконним в частині затвердження
технічної документації із землеустрою
по складанню державного акта на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_6

Позивач також посилається на те, що
оскаржене рішення суперечить вимогам
законодавства, оскільки районною
державною адміністрацією не враховано,
що протокол уповноважених членів
Садівницького кооперативу "Електрон-3"
про прийняття ОСОБА_6 до членів
кооперативу підроблений, до порядку
денного вказане питання не вносилось, а
отже, відповідач прийняв рішення на
підставі підроблених документів.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5 відмовлено в повному обсязі.

З постановою суду першої інстанції не
погодилась третя особа на стороні
позивача, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору Садівничий
кооператив "Електрон 3", подав
апеляційну скаргу в якій з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказану постанову та
ухвалити нову про задоволення позовних
вимог.

В судове засідання представники сторін
та третіх осіб не прибули, про день, час
та місце судового розгляду справи були
належним чином повідомлені, про що
свідчать наявні у справі розписки про
вручення поштової кореспонденції.

З огляду на вказане, суд розглядає
справу відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що чоловік позивачки за життя не
скористався своїм правом безкоштовної
приватизації та на момент смерті не
отримав Державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку. Позивач до дня винесення
спірного рішення не набула членства в
садівничому кооперативі та в свою
чергу не могла успадкувати право на
спірну земельну ділянку.

З позицією суду першої інстанції
колегія суддів не погоджується з
огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З матеріалів справи слідує та
встановлено судом, що 17 березня 1992 року
чоловік позивачки ОСОБА_5 - ОСОБА_7
звернувся з заявою до Голови
Садівницького кооперативу "Електрон 3"
про прийняття в члени кооперативу та
виділення земельної ділянки.
Відповідно до заяви йому була виділена
земельна ділянка НОМЕР_1 в
Садівницькому кооперативі "Електрон 3"
площею 0,08 га. (а.с. 10).

Рішенням Городищенської сільської
ради народних депутатів Рівненського
району від 28 січня 1994 року №67 було
передано безоплатно у приватну
власність земельні ділянки для ведення
садівництва членам кооперативу
"Електрон 3" (а.с. 11).

Згідно рішення Городищенської
сільської ради народних депутатів
Рівненського району від 28 листопада 1997
року № 263 було затверджено проект
роздержавлення і приватизації земель
садівницького кооперативу "Електрон 3"
(а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Дана
обставина підтверджена Свідоцтвом про
смерть від 05.02.2000 року (а.с.18).

На день смерті ОСОБА_7 Державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку у Садівницькому кооперативі
"Електрон 3" не отримав.

Відповідно до Свідоцтва про право на
спадщину за законом серія АВМ № 933234 від
08.08.2000 року позивач є спадкоємцем майна
ОСОБА_7 (а.с.19).

07 грудня 2006 року позивач отримала
рекомендований лист, в якому її
повідомили, що ОСОБА_7, на той час
померлого, було виключено з членів
садівничого кооперативу відповідно до
протоколу зборів від 07 грудня 2006 року
(а.с.7, 20).

Не погодившись з таким рішенням зборів
позивач звернувся з відповідними
заявами до судових та правоохоронних
органів, внаслідок чого Голову
Садівницького кооперативу "Електрон 3"
Мартинюка О.І. було визнано винним у
вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст.
365 та ч. 1 ст. 366 КК України та Постановою
Рівненського районного суду від 09
лютого 2011 року звільнено від
кримінальної відповідальності на
підставі акту амністії (а.с.40).

Органами досудового слідства
встановлено, що Протокол зборів №5 від
07 грудня 2006 року та довідка №52 від 07.12.
2006 року про те, що ОСОБА_6 дійсно є
членом Садівницького кооперативу
"Електрон 3" є підробленими (а.с.36 на
звороті).

На час розгляду справи судом земельну
ділянку, якою користувався чоловік
позивачки, вже було надано третій особі
на стороні відповідача, ОСОБА_6, якому
на підставі Розпорядження голови
Рівненської райдержадміністрації від
28.03.2008 року №317 видано Державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,0796 га, земельна ділянка
розташована в садівничому кооперативу
"Електрон 3", діл. НОМЕР_2, Городищенська
сільська рада Рівненського району
Рівненської області (а.с.17).

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що виникли, суд
апеляційної інстанції виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Правовідносини щодо набуття ОСОБА_7
права власності на спірну земельну
ділянку регулювались Земельним
кодексом України 1990 року та Декретом
Кабінету Міністрів України від 26
грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію
земельних ділянок» (далі - Декрет).

Згідно із ч. 1 ст.22 ЗК України 1990 року
право власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право.

Документи, що посвідчують право на
земельну ділянку, визначені ст.23 ЗК
України 1990 року. Проте, дію ст.23 ЗКУ було
зупинено відносно власників земельних
ділянок, визначених Декретом.

Пунктом 3 Декрету встановлено, що право
приватної власності громадян на
земельні ділянки, передані їм для
цілей, передбачених ст.1 цього Декрету,
а саме: ведення особистого підсобного
господарства, будівництва і
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель (присадибна
ділянка), садівництва, дачного і
гаражного будівництва, посвідчується
відповідною Радою народних депутатів,
про що робиться запис у
земельно-кадастрових документах, з
наступною видачею державного акта на
право приватної власності на землю.

Отже, п. 3 Декрету визначено порядок
посвідчення права приватної власності
громадян на земельні ділянки та
документи, що посвідчують право на
земельну ділянку. Таким документом
може бути відповідний запис у
земельно-кадастрових документах.

Слід зазначити, що за наявності рішення
уповноваженого органу на передачу у
власність ОСОБА_7 спірної земельної
ділянки (рішення Городищенської
сільської ради народних депутатів
Рівненського району від 28 січня 1994 року
№67) наявність чи відсутність в
земельно-кадастрових документах
запису про це не може свідчити, що у
громадянина не виникло право власності
на земельну ділянку, оскільки це право
посвідчувалось самим рішенням
сільської ради.

Крім того, згідно з п. 7 Перехідних
положень ЗК України 2001 року громадяни,
що одержали у власність земельні
ділянки у розмірах, що були передбачені
раніше діючим законодавством,
зберігають права на ці ділянки.

Аналогічну правову позицію викладено в
постанові Верховного суду України від
30 травня 2012 року в справі №6-31цс12.

З аналізу наведених правових норм
слідує, що за життя ОСОБА_7 набув права
власності на спірну земельну ділянку,
відтак, в силу приписів ст.1218
Цивільного кодексу України, позивач
ОСОБА_5 успадкувала після смерті
чоловіка спірну земельну ділянку і
продовжувала нею користуватись до
винесення спірного розпорядження
голови Рівненської районної державної
адміністрації №317 від 28 березня 2008
року, яким земельну ділянку фактично
передано у власність третій особі.

Крім того, як слідує з матеріалів
справи та зазначалось вище Голову
Садівницького кооперативу "Електрон 3"
Мартинюка О.І. було визнано винним у
вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст.
365 та ч. 1 ст. 366 КК України та Постановою
Рівненського районного суду від 09
лютого 2011 року звільнено від
кримінальної відповідальності на
підставі акту амністії. Органами
досудового слідства встановлено, що
Протокол зборів № 5 від 07 грудня 2006 року
та довідка № 52 від 07.12. 2006 року про те, що
ОСОБА_6 дійсно є членом Садівницького
кооперативу "Електрон 3" є підробленими.

Таким чином, оскільки розпорядженням
голови Рівненської районної державної
адміністрації №317 від 28 березня 2008 року
затверджено технічну документацію із
землеустрою по складанню державного
акту на право власності на земельну
ділянку ОСОБА_6, який не є членом
садівничого кооперативу "Електрон-3" та
не користується земельною ділянкою на
законних підставах, колегія суддів
вважає, що вказане розпорядження є
протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 159 КАС України
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Таким чином апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення у справі про
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Садівничого
кооперативу "Електрон-3" задовольнити.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "23" грудня
2013 р. скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати нечинним розпорядження голови
Рівненської районної державної
адміністрації №317 від 28 березня 2008 року
в частині затвердження технічної
документації із землеустрою по
складанню державного акта на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_6.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_5 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Рівненська районна
державна адміністрація Рівненської
області вул.Соборна,195,м.Рівне,33000

4- третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_6 АДРЕСА_2

5- Представник, голова кооперативу
"Електрон-3" Макутоніна Тамара
Григорівна, м.Рівне, вул.Калнишевського
26, кв.27

6- Садівничий кооператив "Електрон-3"
с.Городище, Рівненський р-н, Рівненська
обл.