Справа № 2а-22905/11
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 р.
№
9104/91808/12 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 7 листопада
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, -

встановив:

26 вересня 2011 року позивач - ОСОБА_1
звернувся в суд із адміністративним
позовом до відповідача - ГУ ПФ України у
Тернопільській області у якому просив
визнати протиправними дії відповідача
щодо відмови у проведенні перерахунку
пенсії та зобов'язати його провести
такий перерахунок з урахуванням
підвищення грошового забезпечення
відповідних категорій
військовослужбовців - премії у розмірі
70% посадового окладу за період з 01.11.2010
року по 31.05.2011 року згідно постанови КМ
України від 07.11.2007 року № 576 та наказу
Міністра оборони України від 05.11.2010
року № 576 та премії в розмірі 125
відсотків посадового окладу за період
з 01.06.2011 року - згідно Наказу Міністра
оборони України від 25.06.2011 року № 355 та
виплатити різницю між перерахованою
сумою виплаченої частини пенсії за
період з 01.11.2010 року.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач посилався на те, що він отримує
пенсію відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», а тому згідно зі ст.
63 цього Закону має право на перерахунок
пенсії на підставі наказу Міністерства
оборони України від 05.11.2010 року № 576
«Про внесення змін до наказу
Міністерства оборони України від 22
липня 2010 року № 380 «Про бюджетну
політику Міністерства оборони України
на 2010 рік», наказу Міністерства оборони
України від 28.01.2011 року № 50 «Про
бюджетну політику Міністерства
оборони України на 2011 рік» та наказу
Міністерства оборони України від 25.06.2011
року № 355, оскільки постановою Кабінету
Міністрів України від 7 листопада 2007
року № 1294 «Про упорядкування структури
та умов грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб» Міністерству оборони України
дозволено здійснювати преміювання
військовослужбовців у межах фонду
преміювання та економії фонду
грошового забезпечення. Однак, ГУ ПФУ у
Тернопільської області, всупереч
зазначених нормативно-правових
положень, відмовило позивачу у
перерахунку пенсії з урахуванням
премії, встановленої наказами №№ 576, 50
та 355.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 07.11.2011 року, яка прийнята в
порядку скороченого провадження, у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Із цією постановою суду першої
інстанції не погодився позивач та
оскаржив її в апеляційному порядку.
Вважає, що така прийнята з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи та з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
а тому просить її скасувати та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Доводи апеляційної скарги апелянт
наводить ті ж, що і у поданому ним
адміністративному позові. Разом з тим,
апелянт зазначає, що суд першої
інстанції безпідставно вирішив справу
у порядку скороченого провадження,
оскільки відповідно до положень ст. 183-2
КАС України за результатами
скороченого провадження суд виносить
постанову про задоволення
адміністративного позову. У іншому
випадку, суд повинен був розглянути
справу в загальному порядку.

Враховуючи те, що цю справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі в судове засідання не прибули,
хоча належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового розгляду, що
підтверджується наявними у справі
повідомленнями про вручення повісток,
у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про можливість
розгляду справи в порядку письмового
провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційна скарга задоволеною бути не
може.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1, після
звільнення з військової служби
призначено пенсію відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», яку вона отримує
в ГУ ПФУ у Тернопільській області.

У вересні 2011 року позивач звернувся до
ГУ ПФ України у Тернопільській області
із заявою про проведення перерахунку
його пенсії у відповідності до ст. 63
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» у зв'язку з підвищення одного
виду грошового забезпечення (премії),
на підставі наказів Міністерства
оборони України № 50 від 28.01.2011 року та №
355 від 25.06.2011 року.

Проте, листом № 1757/М-11 від 15.09.2011 року ГУ
ПФУ у Тернопільській області в
проведенні вказаного перерахунку
пенсії відмовлено, з посиланням на те,
що Кабінетом Міністрів України не
приймалось рішення про зміну хоча б
одного виду грошового забезпечення
позивача.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов задоволеним бути не може,
оскільки премії, які визначені
спірними Наказами Міністра оборони
України, не мають постійного характеру,
а тому підстави для перерахунку пенсії
відсутні.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і суд
апеляційної інстанції, з огляду на
таке.

Частиною 1 статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» від 9 квітня 1992 року N 2262-XII (тут та
далі в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
пенсії, які призначаються відповідно
до цього Закону особам із числа
військовослужбовців строкової служби
та членам їх сімей, обчислюються за
встановленими нормами у процентах до
середньомісячного заробітку, який
одержували військовослужбовці до
призову на строкову військову службу
чи після звільнення з військової
служби до звернення за пенсією, або до
середньомісячного грошового
забезпечення, одержуваного
військовослужбовцями в період
проходження військової служби за
контрактом. При цьому середньомісячний
заробіток (грошове забезпечення) для
обчислення їм пенсій визначається в
порядку, встановленому Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Відповідно до частини третьої статті 63
Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим
Законом пенсії підлягають перерахунку
у зв'язку зі зміною розміру хоча б
одного з видів грошового забезпечення
відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, або у
зв'язку із введенням для зазначених
категорій осіб нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у строки,
встановлені частиною другою статті 51
цього Закону.

Як вбачається з наведеної норми права,
підставою для проведення перерахунку
пенсії є фактична зміна хоча б одного з
видів грошового забезпечення
відповідних категорій
військовослужбовців, проведена на
підставі рішення суб'єкта владних
повноважень, наділеного правом
встановлювати чи змінювати види
грошового забезпечення
військовослужбовців.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ
пенсії особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, які мають право на пенсію
за цим законом, обчислюються у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з пунктом 7 постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року №
393 «Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей» пенсії
обчислюються з таких видів грошового
забезпечення: відповідних окладів за
посадою, військовим (спеціальним)
званням (для осіб рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту
щомісячної надбавки за спеціальне
звання) та відсоткової надбавки за
вислугу років у розмірах, установлених
за останньою штатною посадою, займаною
перед звільненням; щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення, крім щомісячних надбавок
(доплат), установлених особам, які мають
право на пенсію за вислугу років згідно
із законодавством і залишені за їх
згодою та в інтересах справи на службі)
та премії. Розмір щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається за
24 останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням. Середня сума
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається
шляхом ділення на 24 загальної суми цих
видів грошового забезпечення за 24
останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням.

На виконання ст. ст. 43, 63 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» постановою Кабінету
Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року
затверджено Порядок проведення
перерахунку пенсій, призначених
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб».

Відповідно до положень пункту 1 Порядку
проведення перерахунку пенсій,
призначених відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 лютого 2008 року № 45, перерахунок
раніше призначених відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» пенсій проводиться у разі
прийняття рішення Кабінетом Міністрів
України про зміну розміру хоча б одного
з видів грошового забезпечення для
відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за Законом, або у
зв'язку із введенням для них нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
установлених законодавством.

Разом з тим, Постановою КМ України від 7
листопада 2007 р. N 1294 «Про упорядкування
структури та умов грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
та деяких інших осіб» Міністерству
оборони України дозволено здійснювати
преміювання військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової служби),
осіб рядового і начальницького складу
відповідно до їх особистого вкладу в
загальний результат служби в межах
фонду преміювання, утвореного в
розмірі на менше 10 % посадових окладів
та економії фонду грошового
забезпечення.

На виконання зазначеної постанови
наказами МО України № 576 від 05.11.2010 року,
№ 50 від 28.01.2011 року, № 355 від 25.06.2011 року
встановило розміри премії
військовослужбовцям у межах видатків,
передбачених для їх грошового
забезпечення у 2010 та 2011 роках
відповідно, зокрема, з 01.11.2010 року
особам рядового, сержантського та
старшинського складу у розмірі 70%
посадового окладу, для інших
військовослужбовців в розмірі 55 %
посадового окладу, а з 01.06.2011 року
особам рядового, сержантського та
старшинського складу у розмірі 125%
посадового окладу, для інших
військовослужбовців в розмірі 90 %
посадового окладу.

Аналіз наведених норм свідчить про те,
що премія, яку позивач просить
врахувати для обчислення нового
розміру пенсії, має тимчасовий
характер. Виплата такої премії
дозволена за наявності підстав тільки
в межах видатків, передбачених у
кошторисі Міністерства оборони
України для грошового забезпечення
військовослужбовців у 2010 та 2011 роках
відповідно.

Оскільки премія, яку позивач просить
врахувати для обчислення нового
розміру пенсії, носить тимчасовий
характер, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що підстав для
проведення перерахунку пенсії
позивача з її урахуванням немає, а тому
відповідач правомірно відмовив у
проведенні такого перерахунку пенсії.

Вказані вище висновки суду апеляційної
інстанції відповідають правовій
позиції Верховного Суду України
викладеній у постановах від 23.02.2013 року
№ 21-5а13, від 18.06.2013 року № 21-165а13, від
22.10.2013 року № 21-346а13, які у відповідності
до ст. 244-2 КАС України є обов'язковими
для врахування.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
зазначає, що суд першої інстанції
помилково цю справу розглянув в
порядку скороченого провадження,
оскільки відповідно до положень частин
4, 6 ст. 183-2 КАС України (в редакції чинній
на час вирішення справи у суді першої
інстанції) у постанові, прийнятій у
скороченому провадженні, зокрема,
зазначаються висновок суду про
задоволення позову. У разі
недостатності повідомлених позивачем
обставин або якщо за результатами
розгляду поданого відповідачем
заперечення суд прийде до висновку про
неможливість ухвалення законного і
обґрунтованого судового рішення без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі, суд розглядає справу за
загальними правилами цього Кодексу,
про що постановляє ухвалу, яка не
підлягає оскарженню.

Отже, з аналізу наведених вище положень
можна дійти висновку, що на час
вирішення цієї справи у суді першої
інстанції, редакція ст. 183-2 КАС України
діяла у такій редакції, згідно якої за
результатами розгляду
адміністративного позову в порядку
скороченого провадження суд приймає
постанову про задоволення позову, а не
про його відмову. У разі, якщо суд
встановить недостатність доказів для
ухвалення законного та обґрунтованого
рішення, суд розглядає справу за
загальними правилами КАС України. При
цьому, час вирішення справи судом
апеляційної інстанції, вказана норма
зазнала змін.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
зазначає, що помилковість розгляду
справи в порядку скороченого
провадження не призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
з цих підстав судове рішення
скасованим бути не може. З огляду на
приписи ч. 10 ст. 183-2 КАС України, вказані
обставини, зокрема, впливають на
можливість касаційного оскарження
рішення суду апеляційної інстанції, а
тому суд апеляційної інстанції вважає
за необхідне зазначити, що ця ухвала
може бути оскаржена в касаційному
порядку.

З огляду на викладене, судом першої
інстанції обґрунтовано відмовлено у
задоволенні адміністративного позову,
правильно і повно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків рішення суду. Допущені
порушення норм процесуального права не
вплинули на правильність вирішення
справи, а тому підстав для скасування
оскарженої постанови, суд апеляційної
інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 7 листопада
2011 року у справі № 2а-22905/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін