Справа № 125/3555/13-а
Суддя: Переверзєв С. В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 125/3555/13
ПОСТАНОВА

іменем України

18.02.2014 Барський
районний суд Вінницької області

в
складі: головуючого, судді
Переверзєва С.В.

при секретарі Данилів Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бар Вінницької області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до старшого інспектора ВДАІ
Барського РВ УМВС лейтенанта міліції
Шемчука Романа Віталійовича про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом мотивуючи свої вимоги
тим, що 14.11.2013 року інспектором ВДАІ
Барського РВ УМВС України у Вінницькій
області лейтенантом міліції Шемчуком
Р.В. було винесено постанову серії АА2
№781834, згідно якої його визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ч.1 ст.122
КпАП України та накладено штраф в
розмірі 255 гривень. Позивач вважає, що
вказана постанова підлягає скасуванню,
оскільки зазначене у ній не відповідає
фактичним обставинам події, під час
складення протоколу та винесення
постанови не були взяті до уваги ні
його пояснення, ні покази свідків, а
фіксування перевищення швидкості руху
саме його автомобіля є
непідтвердженим. Вимогу про
поновлення строку для оскарження
обґрунтовує отриманням оскаржуваної
постанови простим листом 04.12.2013 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
посилаючись на не підтвердження факту
вчинення ним вказаного правопорушення,
повністю підтримав позовні вимоги та
наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, що підтверджується
повідомленнями про вручення
рекомендованих поштових відправлень.

Свідки у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
судовому засіданні пояснили, що 14.11.2013
року знаходились в автомобілі разом із
позивачем, коли він був зупинений
працівником ВДАІ. Пояснення у позивача
і у них не відбирались та не брались до
уваги. Швидкості руху ОСОБА_1 не
перевищував. Ніяких документів йому на
руки надані не були.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов слід задовольнити із
слідуючих підстав.

14.11.2013 року інспектором ВДАІ
Барського РВ УМВС України у Вінницькій
області лейтенантом міліції Шемчуком
Р.В. було винесено постанову серії АА2
№781834, згідно якої його визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ч.1 ст.122
КпАП України та накладено штраф в
розмірі 255 гривень. У оскаржуваній
постанові зазначено, що 14.11.2013 року о
16.15 год. позивач, керуючи автомобілем
марки «Geelly MR7», державний номерний знак
НОМЕР_1 в с.Пляцина Барського району зі
швидкістю 98 км/год, яка вимірювалась
приладом «Беркут» №0801082, перевищив
встановлене обмеження руху.

Однак, відповідно до п.24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» є неприпустимим
спрощений підхід до розгляду справ
про адміністративні правопорушення
на транспорті та ігнорування прав
осіб, яких притягають до
відповідальності. При розгляді справ
зазначеної категорії необхідно
з'ясовувати всі обставини, перелічені у
статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом
допиту свідків. Зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні; чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують або обтяжують
відповідальність, чи заподіяно
матеріальну шкоду, чи є підстави для
передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Однак, в порушення зазначених
вимог відповідач спрощено підійшов до
розгляду справи про адміністративне
правопорушення не з'ясувавши всіх
обставин, перелічених у статтях 247 і 280
КпАП. Справа про адміністративне
правопорушення була розглянута без
підготовки до розгляду та без
вирішення питань, які наведені в ст.278
КУАП.

Зважаючи на те, що відповідно до
ст.251 КУАП доказами в справі про
адміністративне правопорушення є
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
суд враховує як доказ показання
позивача про дотримання ним ПДР
України під час керування автомобілем.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Суб'єкт владних повноважень
повинен надати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.
Відповідачем суду не надано доказів на
спростування тих обставин, які
викладені в позовній заяві.

В оскаржуваній постанові лише
зазначено назву вимірювального
приладу «Беркут» та його номер 0801082.
Серії не відображено, показання не
зазначено та нічим не обґрунтовано, а
тому вважаються недоведеними.
Відсутній зв'язок між показаннями
приладу «Візир» та швидкістю руху саме
автомобіля позивача. Не наведено даних
про допуск даного засобу вимірювальної
техніки до застосування в Україні,
повірку, похибки при вимірюваннях, що
робить вимірювання незаконним у
відповідності до Закону «Про
метрологію та метрологічну
діяльність». Суду не надано сертифікат
відповідного приладу. За таких
обставин посилання на показання
приладу «Візир» не можуть бути
відповідно до ст.ст.251,258 КУпАП
достатнім доказом вчинення
правопорушення водієм.

Статтею 7 КпАП України
встановлено, що провадження в справах
про адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності. Застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.33 КпАП при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Відповідно до вимог ст.9 КпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права
і свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

За таких обставин, суд вважає
встановленим факт дотримання
позивачем Правил дорожнього руху при
керуванні автомобілем та визнає не
доведеним факт протиправної винної
поведінки ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, а
постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №781834 від 14.11.2013 року такою, що не
відповідає вимогам адміністративного
законодавства.

Крім того, при винесені
оскаржуваної постанови відповідач
керувався вимогами ст. 14-1 та ч. 6 ст. 258
КУпАП, які згідно рішення
Конституційного суду України № 23-рп/2010
від 22.12.2010 року визнані
неконституційними та є нечинними, що
також є самостійною підставою для
скасування рішення у справі, адже
рішення винесене на підставі нечинних
норм законодавства не може бути
законним та підлягає скасуванню.

Розглядаючи питання поновлення
строку для оскарження постанови серії
АА2 №781834 від 14.11.2013 року, суд у
відповідності до вимог ст.289 КпАП
України, враховує час отримання
позивачем постанови 04.12.2013 року простим
листом, що підтверджується відповідним
конвертом.

Керуючись ст.ст.7, 9, 33, 122, 251, 258, 268, 278, 280
КпАП України, ст.ст.9,11,71,94, 122,159,160,162,163
КАС України, п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті»,
Правилами дорожнього руху України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову про адміністративне
правопорушення серії АА2 №781834 від
14.11.2013 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 КпАП України та накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу в сумі 255 гривень, визнати
незаконною і скасувати.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 судові
витрати в сумі 68 гривень 82 коп.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: