Справа № 826/16261/13-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
Справа: № 826/16261/13-а

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Епель О.В.,

суддів:
Федотова І.В.,
Ісаєнко Ю.А.,

за участю секретаря
Бабенка
Д.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 07 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Антикварна
Сучасність» до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Антикварна
Сучасність» (далі - позивач) звернулося
до Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві (далі - відповідач)
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 02 жовтня 2013
року № .

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 07 листопада
2013 року адміністративний позов
задовольнив.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07
листопада 2013 року та ухвалити нову,
якою відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі, так як, на його думку,
зазначену постанову суду прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Згідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу
адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи товариство з обмеженою
відповідальністю «Антикварна
Сучасність» зареєстровано як юридична
особа та перебуває на податковому
обліку Державної податкової інспекції
у Голосіївському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві як платник податку
на додану вартість.

Державною податковою інспекцією
у Голосіївському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ)
«Антикварна Сучасність» з питань
правильності визначення товариством
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту за квітень 2013 року.

За результатами перевірки
позивача Державною податковою
інспекцією у Голосіївському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві було
складено акт від 27 серпня 2013 року №
542/5-22-03-35982193.

Згідно з висновками зазначеного
акту перевірки, відповідачем було
виявлено порушення ТОВ «Антикварна
Сучасність» вимог податкового
законодавства, що призвело до
завищення суми податкового кредиту на
1658637,00 грн., завищення від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту на 1657637,00 грн.

На підставі та на виконання акту
перевірки від 27 серпня 2013 року №
542/5-22-03-35982193 відповідачем було прийнято
податкове повідомлення-рішення від 02
жовтня 2013 року №, яким було
визначено суму завищення від'ємного
значення податку на додану вартість у
розмірі 1657637,00 грн.

Спірні правовідносини
регулюються нормами Податкового
кодексу України (далі - ПК України) та
Законом України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» (далі - Закон № 996-XIV).

Так, відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту, в силу вимог п. 198.2.
ст. 198 ПК України, вважається дата тієї
події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.6. ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Порядок складення платником
податку-продавцем податкової
накладної та надання її покупцю
визначено статтею 201 ПК України.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 ПК України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: а) порядковий
номер податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 ПК
України.

У відповідності до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно до частини 1 статті 9 Закону №
996-XIV, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Таким чином, з наведених законодавчих
положень вбачається, що підставою для
виникнення права платника податків на
формування податкового кредиту є
наявність первинної документації,
зокрема, належним чином оформлених
податкових накладних.

Згідно до матеріалів справи,
здійснення фінансово-господарської
діяльності позивача із ТОВ
«Брокбудкепітал» за квітень 2013 року за
договором підряду від 26
лютого 2013 року підтверджується
відповідною первинною документацією, а
саме: податковими накладними, актом
здачі-прийняття робіт, довідкою про
вартість виконаних робіт, податковою
декларацією, банківськими виписками,
комерційним та локальним кошторисами,
що складені у відповідності до вимог
статті 9 Закону № 996-XIV.

Таким чином, оскільки витрати позивача
за договором, укладеним між
ТОВ «Антикварна Сучасність» і ТОВ
«Брокбудкепітал» були відображені у
відповідних податкових накладних,
складених на підставі правовідносин
між позивачем та зазначеним
контрагентом, який на момент
виникнення спірних правовідносин був
зареєстрований як платник податку на
додану вартість, первинні документи
виписані та зареєстровані відповідно
до вимог чинного законодавства, то
колегія суддів вважає, що невизнання
відповідачем права позивача на
формування податкового кредиту на
підставі зобов'язань із ТОВ
«Брокбудкепітал» є не обґрунтованим.

Доводи апелянта щодо порушення правил
заповнення податкової накладної є
необґрунтованими, спростовуються
матеріалами справи та не можуть бути
прийняті до уваги, з огляду на наступне.

Так, податкова накладна від 30 квітня 2013
року №829 підписана уповноваженою
особою - керівником ТОВ
«Брокбудкепітал», скріплена печаткою
товариства та містить окремими
рядками: порядковий номер; дату
виписування; повну назву
постачальника; податковий номер
постачальника та позивача;
місцезнаходження ТОВ
«Брокбудкепітал»; повну назву покупця -
ТОВ «Антикварна Сучасність»; опис
(номенклатуру) послуг - ремонтні роботи,
їх кількість, обсяг - послуга; ціну
постачання без урахування податку;
ставку податку та відповідну суму
податку в цифровому значенні; загальну
суму коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.

Тож, колегія суддів вважає, що
зазначена спірна податкова накладна
складена із дотриманням вимог Закону №
996-XIV та ПК України, а тому є первинним
документом, який, у відповідності до
приписів статті 201 ПК України, надає
право платнику податків на формування
податкового кредиту.

Посилання апелянта на те, що договір,
укладений між позивачем і ТОВ
«Брокбудкепітал» не був спрямований на
реальне настання
господарсько-правових наслідків також
до уваги не приймаються так як вони
повністю спростовуються наявними у
матеріалах справи доказами та
встановленими судовою колегією
обставинами.

Так, колегією суддів встановлено, що на
виконання договору між позивачем і ТОВ
«Брокбудкепітал», вказаним
контрагентом ТОВ «Антикварна
Сучасність» було укладено договір
підряду із ПП «Правен», виконання якого
підтверджується проектно-кошторисною
документацією нежитлового будинку для
організації офісу за адресою: місто
Київ, вул. Жилянська, 72А, актом
приймання виконаних будівельних робіт,
довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт, актами
здачі-прийняття робіт, податковими
накладними та виписками банку.

Доводи апелянта щодо не надання
позивачем до перевірки податковим
органам документу, який підтверджує
проведення господарської операції між
ТОВ «Антикварна Сучасність» і ТОВ
«Брокбудкепітал», у порушення вимог
статей 69, 70, частини 2 статті 71 КАС
України, не підтверджені належними та
допустимими доказами, зокрема, в акті
перевірки позивача, який міститься у
матеріалах справи, відсутні підписи
уповноважених представників ТОВ
«Антикварна Сучасність» або відомості
про те, що суб'єкт господарювання щодо
якого проводилася перевірка,
відмовився від підпису акту перевірки.

Натомість, ТОВ «Антикварна Сучасність»
на підтвердження своїх вимог та
заперечень проти оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення було
надано до суду першої інстанції усю
необхідну первинну документацію,
складену на підставі господарських
правовідносин із ТОВ «Брокбудкепітал»
та документи, які підтверджують
реальність виконання робіт
контрагентом ТОВ «Антикварна
Сучасність» - ТОВ «Брокбудкепітал» за
спірним договором підряду.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що
апелянтом, як суб'єктом владних
повноважень, у порушення вимог статті
70, частини 2 статті 71 КАС України, не
було надано суду апеляційної інстанції
достатніх та належних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, і не
доведено правомірності винесення ним
спірного податкового повідомлення -
рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції стосовно наявності
правових підстав для визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві від 02 жовтня 2013
року № і приходить до висновку
про те, що судом першої інстанції було
повно встановлено фактичні обставини
справи, правильно визначено норми
матеріального та процесуального права,
які підлягають застосуванню, із
дотриманням вимог ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на це, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07 листопада 2013 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів у м.
Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07 листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Епель О.В.

Судді:
Федотов І.В.

Ісаєнко Ю.А.