Справа № 805/1942/14
Суддя: Дворников М.С.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 р.
Справа № 805/1942/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Дворникова М.С.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання протиправною та скасування
вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, звернулася до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання протиправною та скасування
вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф
-40-У від 05 лютого 2014 року на суму 8 526,19
грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 05
лютого 2014 року державною податковою
інспекцією Кіровського району м.
Донецька Головного управлінню
Міндоходів у Донецької області
винесено вимогу про сплату боргу № Ф-40
У, якою відповідно до ст. 25 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" податковий
орган вимагає від позивача сплатити
суму недоїмки зі сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі
8 256,19 грн. Позивач посилається на те,
що відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу.
Оскільки позивач досягла пенсійного
віку 29 серпня 2008 року, з 1994 року
отримувала пенсію по інвалідності, та з
22 вересня 2009 року пенсію по втраті
годувальника, тому позивач вважає,
вимогу про сплату боргу протиправною. З
вказаних підстав просить задовольнити
позов у повному обсязі.

Представник позивача до суду не прибув,
про дату, час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином. Через
відділ діловодства та документообігу
суду представник позивача надав заяву
про розгляд справи за його відсутності.

Також, представник відповідача до суду
надав письмові заперечення, в яких
зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 №2464-VI платниками єдиного внеску
є фізичні особи-підприємці, особи, які
обрали спрощену систему оподаткування,
що звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримають відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Оскільки
позивач отримує пенсію за втратою
годувальника, тому вона не має права на
пільги передбачені ч. 4 ст. 4 вказаного
Закону. З зв'язку з цим просив відмовити
у задоволенні позову.

З'ясовуючи чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, а також чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд встановив таке.

Позивач - фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 зареєстрована у встановленому
порядку Виконавчим комітетом
Донецької міської ради 13.08.2003,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця Серії НОМЕР_2 (а.с.11), та
перебуває на обліку в державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів в Донецькій
області як платник на спрощеній
системі оподаткування та платник
єдиного внеску на загальнообов'язкове
соціальне страхування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено пенсію по
інвалідності згідно з протоколом № 27115
від 15.08.2000 ОСОБА_1 (а.с.26).

Розпорядженням УПФУ в Кіровському
районі м. Донецька № 191299 від 22.09.2009
ОСОБА_1 переведено на пенсію по втраті
годувальника.

05 лютого 2014 року державною податковою
інспекцією у Кіровському районі
м. Донецька Головного управління
Міндоходів в Донецькій області
винесено вимогу про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-40 У, за якою відповідно до
ст. 25 Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
повинна сплатити суму недоїмки зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 8 256,19
грн.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Обов'язок суду вирішувати спори на
підставі Конституції України
закріплений положеннями принципу
законності викладеного у пункті 1
частини першої статті 9 КАС України.

Нормою ч. 3 ст. 2 КАС України також
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Законом України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 №
2464-VI, Законом України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ,
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" - єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Платниками єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування згідно статті 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" є,
зокрема: фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності; особи, які забезпечують
себе роботою самостійно - займаються
незалежною професійною діяльністю, а
саме науковою, літературною,
артистичною, художньою, освітньою або
викладацькою, а також медичною,
юридичною практикою, в тому числі
адвокатською, нотаріальною діяльністю,
або особи, які провадять релігійну
(місіонерську) діяльність, іншу подібну
діяльність та отримують дохід
безпосередньо від цієї діяльності, за
умови, що такі особи не є найманими
працівниками чи підприємцями.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VI (далі за
тестом - Закону № 2464-VI) платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, особи, які обрали спрощену
систему оподаткування, що звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримають відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 № 1058-IV (далі за текстом - Закон
№1058-IV), який відповідно до його
преамбули визначає принципи, засади і
механізм функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій. Абзацом 2
преамбули цього Закону передбачено, що
зміна умов і норм
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування здійснюється
виключно шляхом внесення змін до цього
Закону.

Як встановлено статтею 1 Закону України
№ 1058-IV, пенсіонер - особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Частиною 3 статті 4 Закону № 1058-IV
передбачено, що умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення визначається
виключно законами про пенсійне
забезпечення.

Статтею 9 Закону № 1058-IV передбачено, що
відповідно до цього Закону за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі, серед іншого, призначається і
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Статтею 10 Закону № 1058-IV визначено, що
особа, яка має одночасно право на різні
види пенсії (за віком, в зв'язку із
інвалідністю, в зв'язку із втратою
годувальника) призначається один з цих
видів пенсії за її вибором.

Згідно абзацу 2 частини 1 статті 36
Закону № 1058-IV батьки і чоловік
(дружина) померлого, які не були на
його утриманні, мають право на пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, якщо
втратили джерело засобів до існування.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону
№ 1058-IV пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається в розмірі:
на одного непрацездатного члена
сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком
померлого годувальника; на двох та
більше непрацездатних членів сім'ї -
100 відсотків пенсії за віком
померлого годувальника, що
розподіляється між ними рівними
частками.

Частина 4 статті 4 Закону № 2464-VI вказує,
що для користування пільгами зі сплати
єдиного податку особа повинна бути
пенсіонером за віком або інвалідом та
отримувати відповідно до закону
пенсію, тобто законом визначена
категорія пенсіонерів, але не вказано
конкретний вид пенсії, з отриманням
якої пов'язується пільга.

Статтею 26 Закону № 1058-IV визначені умови
призначення пенсії за віком.

Відповідно до зазначеної статті особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

До досягнення віку, встановленого
абзацом першим цієї статті, право на
пенсію за віком мають жінки 1961 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку: 55 років - які
народилися до 30 вересня 1956 року
включно.

З наведених норм законодавства
вбачається, що для звільнення
підприємця від сплати єдиного внеску
фізична особа - підприємець має бути
пенсіонером за віком або інвалідом,
тобто досягнути пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV,
та отримувати пенсію. При цьому не
визначено який вид пенсійних виплат
має отримувати ця особа.

Отже, позивач досягла визначеного УПФУ
граничного пенсійного віку - 60 років, є
пенсіонером за віком, є інвалідом ІІ
групи інвалідності, отримує відповідно
до закону пенсію по втраті
годувальника, тому основною умовою для
сплати єдиного внеску, в даному
випадку, є укладення договору
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, який між
позивачем та відповідачем не
укладався.

Таким чином, позивач має право
користуватися пільгою зі сплати
єдиного внеску встановленою частиною 4
статті 4 Закону № 2464.

За таких обставин, вимога державної
податкової інспекції у Кіровському
районі Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
сплату боргу (недоїмки) від 05
лютого 2014 року № Ф-40 У в розмірі 8 256,19
грн. є протиправною та такою, що
підлягає скасуванню.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позов фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів в Донецькій
області про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки) підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 11, 17-20, 69-72, 94, 162, 163,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

П О С Т А Н
О В И В:

Позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання протиправною та скасування
вимоги про сплату боргу (недоїмки),-
задовольнити.

Скасувати вимогу державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів в Донецькій області від 05
лютого 2014 року № Ф-40 У про сплату боргу
(недоїмки) в розмірі 8 256,19 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Дворников М.С.