Справа № 817/318/14
Суддя: Зозуля Д. П.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/318/14

12 березня 2014 року 16год. 25хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Зозулі
Д. П. за участю секретаря судового
засідання Минько Н.З. та сторін і інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Євгеюк Олександр
Євстафійович,

відповідача: представник Фаліковська
Ірина Володимирівна,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Костопільський
фанерний завод" до Костопільської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Костопільський
фанерний завод" (далі - ТОВ
"Костопільський фанерний завод")
звернулося до Рівненського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Костопільської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області (далі - Костопілька ОДПІ) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
форми "Ш" № від 20 січня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
позивачем у строки визначені п. 57.1 ст. 57
та п. 2 підрозділу 4 розділу ХХ
Податкового кодексу України було
розраховано платіж за авансовим
внеском з податку на прибуток
приватних підприємств на підставі
поданої уточнюючої податкової
декларації з податку на прибуток
приватних підприємств за 9 місяців 2012
року від 30.11. 2012 року та своєчасно
сплачено його платіжним дорученням №
2194 від 20.02. 2013 року. Разом з тим, оскільки
бюджетний рахунок для сплати авансових
платежів у лютому місяці змінився, то
податковим органом безпідставно
зараховано вказаний авансовий платіж
лише 28.02. 2013 року та застосовано штрафну
санкцію за несвоєчасну сплату
авансового внеску з податку на
прибуток приватних підприємств. Крім
того, позивачем зазначено, що сума
авансового внеску з податку на
прибуток приватних підприємств, що
підлягала сплаті позивачем, не була
узгодженим грошовим зобов'язанням та
податковим боргом, оскільки в
уточнюючій податковій декларації з
податку на прибуток приватних
підприємств за 9 місяців 2012 року від 30.11.
2012 року не було визначено суми
авансового внеску, а сума визначалася
арифметичним шляхом.

Представник позивача, у ході судового
засідання, підтримав позовні вимоги, з
мотивів викладених у
адміністративному позові, та просив
задовольнити їх повністю.

Представник відповідача позовні
вимоги заперечила та вказала, що
позивачу, ще у січні 2013 року було відомо
про зміну бюджетних рахунків для
сплати авансових платежів. Таким чином,
оскільки сплата позивачем авансових
внесків з податку на прибуток на
вказані бюджетні рахунки відбулася
лише 28.02. 2013 року, то податковим органом
правомірно було збільшено грошове
зобов'язання позивачу на суму штрафу та
прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення. Враховуючи
наведене вище, просила в задоволенні
позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позовні вимоги ТОВ "Костопільський
фанерний завод" слід задовольнити
повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 04.03. 2008 року ТОВ
"Костопільський фанерний завод"
зареєстроване Костопільською районною
державною адміністрацією юридичною
особою, про що видано Свідоцтво про
державну реєстрацію юридичної особи
серія А00 № 194468 (а.с. 8, 9, 10).

З матеріалів справи вбачається, що
Костопільською ОДПІ була проведена
перевірка своєчасності сплати
платежів до бюджету ТОВ
"Костопільський фанерний завод" за
період з 20.02. по 28.02. 2013 року. По
результатам перевірки був складений
акт № 1/15/35797190 від 09 січня 2014 року (а.с.
11).

У розрахунку ШС (додаток до акту № 1 від
09.01. 2014 року) вказано, що штрафна санкція
нарахована по уточнюючій декларації №
від 30.11. 2012 року за кількість днів
затримки 8 (дата нарахування 20.02. 2013
року, дата сплати 28.02. 2013 року) сума
сплаченого боргу 287266,00 грн. (а.с. 12).

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем було прийняте податкове
повідомлення-рішення форми "Ш" №
від 20 січня 2014 року, яким, із посиланням
на п. 57.1 ст. 57, абз. 1 ст. 126, п. 2 підрозділу
4 розділу ХХ Податкового кодексу
України, зобов'язано сплати штраф у
розмірі 10 % у сумі 28726,60 грн. за платежем
авансові внески з податку на прибуток
приватних підприємств (а.с. 13-14).

Крім того, судом встановлено, що 07.11. 2012
року було подано податкову декларацію
з податку на прибуток підприємства за 09
місяців 2012 року (а.с. 15-20).

30 листопада 2012 року позивачем було
подано уточнюючу податкову декларацію
з податку на прибуток підприємства за 09
місяців 2012 року (а.с. 21-26). Згідно
вказаної декларації (рядок 14) податок
на прибуток за 09 місяців 2012 року було
визначено у розмірі 2586443,00 грн. Суми
авансових внесків з податку на
прибуток приватних підприємств
визначено не було.

Відповідно до платіжних доручень № 1967
від 10 січня 2013 року та № 2194 від 20 лютого
2013 року ТОВ "Костопільський фанерний
завод" було перераховано на бюджетний
рахунок № 0221 авансові внески з
податку на прибуток приватних
підприємств у розмірі 287500,00 грн. згідно
кожного платіжного доручення (а.с. 28, 29).

Листом № 04-56 від 21.02. 2013 року ТОВ
"Костопільський фанерний завод"
звернувся до Костопільської ОДПІ з
проханням зарахувати сплачені
авансові внески з податку на прибуток
приватних підприємств за лютий 2013 року
на бюджетний рахунок № 0221 (а.с. 27).

Надаючи правову оцінку податковому
повідомленню-рішенню форми "Ш" №
від 20 січня 2014 року, суд виходить з
наступного.

Оспорюване податкове
повідомлення-рішення прийняте на
підставі висновків відповідача про
порушення терміну сплати авансових
внесків з податку на прибуток
приватних підприємств за лютий 2013 року.

З такими висновками податкового органу
суд не погоджується з наступних
підстав.

Відповідно до підпункту 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України .
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пунктом 57.1 ст. 57 Податкового кодексу
України передбачено, що платники
податку на прибуток щомісяця сплачують
авансовий внесок з податку на прибуток
у порядку і в строки, які встановлені
для місячного податкового періоду, у
розмірі не менше 1/12 нарахованої до
сплати суми податку за попередній
звітний (податковий) рік без подання
податкової декларації.

У складі річної податкової декларації
платником податку подається
розрахунок щомісячних авансових
внесків, які мають сплачуватися у
наступні дванадцять місяців. Визначена
в розрахунку сума авансових внесків
вважається узгодженою сумою грошових
зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період
для сплати авансових внесків
визначається починаючи з березня
поточного звітного (податкового) року
по лютий наступного звітного
(податкового) року включно.

Форма розрахунку, передбачена у цьому
пункті, затверджується у порядку,
встановленому цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 2 п. 2 підрозділу 4
розділу ХХ Податкового кодексу України
платники податку на прибуток
підприємств, які починаючи з 2013 року
подають річну податкову декларацію
відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього
Кодексу, сплачують у січні - лютому 2013
року авансовий внесок з цього податку у
розмірі 1/9 податку на прибуток,
нарахованого у податковій звітності за
дев'ять місяців 2012 року, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Так, позивачем на виконання
вищезазначених норм права, було
розраховано платіж за авансовим
внеском з податку на прибуток
приватних підприємств на підставі
поданої уточнюючої податкової
декларації з податку на прибуток
приватних підприємств за 09 місяців 2012
року від 30.11. 2012 року.

Граничні строки сплати такого
зобов'язання за січень 2013 року є 18.01. 2013
року, а за лютий 2013 року - 20.02. 2013 року.

ТОВ "Костопільський фанерний завод"
платіжними дорученнями № 1967 від 10
січня 2013 року та № 2194 від 20 лютого 2013
року перераховано на бюджетний рахунок
№ 0221 авансові внески з податку на
прибуток приватних підприємств у
розмірі 287500,00 грн. згідно кожного
платіжного доручення. Сплата вказаних
платежів у вказані періоди не
оскаржується відповідачем.

Так, судом встановлено, що позивачем
було правомірно визначено суми
авансових внесків з податку на
прибуток приватних підприємств за
січень-лютий 2013 року та своєчасно
сплачено їх до бюджету.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового
кодексу України у разі якщо платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

Оскільки вказаною нормою законодавець
передбачає застосування штрафу до
платника податків виключно за не
сплату авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, а не за
несвоєчасне зарахування коштів на
відповідний бюджетний рахунок, то
враховуючи, що позивачем сплачено
вчасно вказані платежі, суд дійшов
висновку, щодо протиправності
визначення Костопільською ОДПІ
грошового зобов'язання у формі штрафу
та скасування податкового
повідомлення-рішення форми "Ш" №
від 20 січня 2014 року.

Суд критично оцінює заперечення
відповідача в частині застосування
штрафу у лютому 2013 року на підставі
листа ДПС України № 2267/7/15-1317 від 29.01. 2013
року "Про коди бюджетної класифікації",
оскільки вказаний лист не є
нормативно-правовим актом, та не може
розширювати чи звужувати підстави для
відповідальності визначені у законі.

Щодо твердження позивача про
відсутність узгодженого грошового
зобов'язання, то суду слід зазначити, що
п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України
передбачено відповідальність за
сплату узгодженої суми грошового
зобов'язання та/або авансових внесків з
податку на прибуток підприємств. Тобто
законодавцем розмежовується поняття
узгодженої суми грошового зобов'язання
та авансових внесків з податку на
прибуток підприємств за несвоєчасну
сплату яких, може бути застосовано
штраф.

Таким чином, судом відхиляється
твердження позивача щодо скасування
спірного податкового
повідомлення-рішення у зв'язку з
неузгодженістю грошового зобов'язання
з авансових внесків з податку на
прибуток підприємств.

Судом були досліджені первинні
документи, що містять відомості про
обставини, які є предметом доказування
у цій справі, та пов'язані з виконанням
зобов'язань, що описані вище, останні
відповідають змісту, відображеному в
податковій звітності платника, та
підтверджують своєчасність сплати ТОВ
"Костопільський фанерний завод"
авансового внеску з податку на
прибуток підприємств за лютий 2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За наведених обставин, суд прийшов до
висновку, що відповідач при прийнятті
податкового повідомлення-рішення
форми "Ш" № від 20 січня 2014 року,
діяв не на підставі, не в межах
повноважень та не в спосіб, визначений
чинним законодавством, а вказане
податкове повідомлення-рішення є
протиправним, таким, що прийняте без
урахування всіх обставин, які мають
значення для прийняття рішення, а тому
підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу. У
відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не надав суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, і не довів правомірності
прийнятого ним податкового
повідомлення-рішення форми "Ш" №
від 20 січня 2014 року.

При зазначених обставинах, вимоги
позивача правомірні, обґрунтовані і
підлягають до задоволення, а
заперечення відповідача суд відхиляє
як безпідставні і такі, що суперечать
чинному законодавству та фактичним
обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Враховуючи
викладене та те, що позов задоволено
повністю на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень,
позивачу слід присудити з Державного
бюджету України 182 грн. 70 коп. судового
збору, сплаченого згідно платіжного
доручення № 8870 від 31.01. 2014 р. (а.с. 2).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Костопільської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області форми "Ш" № від 20 січня 2014
року.

Присудити на користь позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Костопільський
фанерний завод" із Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 182 (сто
вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Зозуля Д.
П.