Справа № 813/8774/13-а
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №813/8774/13-а
05 березня 2014 року Львівський окружний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді
з участю секретаря судового засідання
представника позивача
представника відповідача
представника третьої особи
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові справу
за позовом Заступника прокурора
м.Львова до Львівської міської ради,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_4, Відділ
Держземагенства у м.Львові про
визнання протиправною та скасування
Заступник прокурора м.Львова звернувся
у Львівський окружний
адміністративний суд з позовом до
Львівської міської ради в якому
просить визнати протиправною та
скасувати ухвалу сесії Львівської
міської ради від 18.07.2013р. № 2613 «Про
надання гр.ОСОБА_4 дозволу на
виготовлення технічної документації з
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок на
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем, при прийнятті спірної
ухвали, порушено вимоги Земельного
кодексу України, статтею 123 якого
передбачено, що надання земельних
ділянок комунальної власності у
користування здійснюється, зокрема,
органами місцевого самоврядування.
Такі рішення приймаються на підставі
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у разі надання
земельної ділянки із зміною її
цільового призначення або формування
нової земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання).Надання у користування
земельної ділянки в інших випадках
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості). У такому разі
розроблення такої документації
здійснюється на підставі дозволу,
наданого органом місцевого
самоврядування, відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, крім випадків, коли
особа, зацікавлена в одержанні
земельної ділянки у користування,
набуває право замовити розроблення
такої документації без надання такого
дозволу.В даному випадку, земельні
ділянки за адресою АДРЕСА_1, дозвіл на
виготовлення технічної документації
по яких надано спірною ухвалою, не були
сформовані, а тому повинні надаватись у
користування не підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок. Враховуючи вищенаведене,
вважає ухвалу сесії Львівської міської
ради № 2613 від 18.07.2013р. протиправною та
такою що підлягає скасуванню.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав, вказаних в позовній заяві,
просить такий задовольнити повністю.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову не
заперечив. Повідомив, що 22.07.2013р.
Львівським міським головою були подані
заперечення та зупинено дію ухвали
«Про надання гр. ОСОБА_4 дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок на
АДРЕСА_1», відповідно до п. 4 ст. 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні». Однак, на пленарному
засіданні Львівської міської ради
23.09.2013р. такі зауваження були відхилені,
а тому спірна ухвала на даний час є
Ухвалами суду від 29.11.2013р. та від 27.01.2014р.
залучено до участі у справі в якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_4 та Відділ
Держземагенства у м.Львові.

Представник третьої особи -ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов визнав.
Вказав, що ОСОБА_4 є власником
нежитлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, а тому має право на отримання у
користування прилеглої земельної
ділянки для обслуговування такої
будівлі. Оскільки йому не було відомо,
що така земельна ділянка не є
сформованою, відповідно до вимог п.4 ст.
79-1 Земельного кодексу України, а тому
погоджується, що ним порушено
процедуру оформлення прав на неї.
Просить позов задовольнити, оскільки
ним готуються документи для отримання
дозволу на виготовлення проекту
відведення цієї земельної ділянки.

Представник Відділу Держземагенства у
м.Львові в судове засідання не прибув,
хоча належним чином був повідомлений
про час та місце розгляду справи. Подав
письмові пояснення, в яких вказав, що
оскільки позовні вимоги не стосуються
інтересів Відділу Держземагенства у
м.Львові, при розгляді спору
покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін та третьої особи,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
дослідивши докази в їх сукупності,
дійшов висновку, що позов слід
задовольнити, мотивуючи це наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 25 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» сільські, селищні, міські ради
є органами місцевого самоврядування,
що представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами. Сільські, селищні, міські
ради правомочні розглядати і
вирішувати питання, віднесені
Конституцією України, цим та іншими
законами до їх відання.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України
закріплено обов'язок органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. а), б) ч. 1 ст. 12
Земельного кодексу України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить розпорядження землями
територіальних громад, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.123 Земельного кодексу
України надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування здійснюється Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: надання земельної
ділянки із зміною її цільового
призначення або формування нової
земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання).

Надання у користування земельної
ділянки в інших випадках здійснюється
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

Відповідно до ст.79-1 Земельного кодексу
України формування земельної ділянки
полягає у визначенні земельної ділянки
як об'єкта цивільних прав. Формування
земельної ділянки передбачає
визначення її площі, меж та внесення
інформації про неї до Державного
земельного кадастру. Сформовані
земельні ділянки підлягають державній
реєстрації у Державному земельному
кадастрі. Земельна ділянка вважається
сформованою з моменту присвоєння їй
кадастрового номера. Формування
земельних ділянок (крім випадків,
визначених у частинах шостій - сьомій
цієї статті) здійснюється за проектами
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок.

Судом встановлено, що ухвалою сесії
Львівської міської ради від 18.07.2013р.
№2613 «Про надання гр. ОСОБА_4 дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок на
АДРЕСА_1» надано громадянину ОСОБА_4
дозвіл на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок на АДРЕСА_1 для
обслуговування нежитлової будівлі
площею 0,0088 га в оренду терміном на 10
років та площею 0,0012 га у межах червоних
ліній в оренду терміном на 5 років.

Вказана ухвала була зупинена
Львівським міським головою та
направлена із зауваженнями на
повторний розгляд, оскільки на його
думку така ухвала суперечить вимогам
ст. 123 Земельного кодексу України,
відповідно до якої земельні ділянки на
АДРЕСА_1 повинні надаватися на підставі
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, а не на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок.

23 вересня 2013 року депутати Львівської
міської ради подолали вето Львівського
міського голови та прийняли зазначену
ухвалу.

Відповідно до довідки відділу
Держземагенства у м.Львові Львівської
області від 08.04.2013р. №40/01-14/1374, земельна
ділянка на АДРЕСА_1 (згідно
представленого плану земельної
ділянки) відноситься до земель
м.Львова, що не надані у власність або
користування.

З письмових пояснень Відділу
Держземагенства у м.Львові судом
встановлено, що за результатами
складання документації із землеустрою,
відповідно до Постанови КМУ від 18.08.2010р.
№ 749 «Про затвердження Тимчасового
порядку присвоєння кадастрового
номера земельній ділянці», на земельну
ділянку за адресою АДРЕСА_1 площею 0,010
га було визначено кадастровий номер
:03:001:0056.

Згідно з п. 2 «Прикінцевих та перехідних
положень» Закону України «Про
Державний земельний кадастр», у разі
якщо кадастрові номери земельних
ділянок були визначені (в тому числі на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку), але не присвоєні до 1 січня 2013
року, такі кадастрові номери
вважаються присвоєними, а земельні
ділянки - зареєстрованими у Державному
земельному кадастрі з моменту
письмового звернення замовника
документації із землеустрою, на
підставі якої було визначено
кадастровий номер земельної ділянки,
без подання електронного документа та
стягнення плати за державну реєстрацію
земельної ділянки, у разі якщо така
документація із землеустрою була
затверджена до 1 січня 2013 року в
порядку, встановленому законом.

Вказана вище документація із
землеустрою не була затверджена
Львівською міською радою, а тому ця
земельна ділянка не може вважатись
сформованою відповідно до п.4 ст. 79-1
Земельного кодексу України.

Враховуючи надані сторонами пояснення
з приводу позовних вимог, досліджені
судом письмові докази, суд дійшов
висновку що позов є обґрунтованим та
таким, що належить до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які визнаються сторонами,
можуть не доказуватися перед судом,
якщо проти цього не заперечують
сторони і в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Відповідно до положень статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України судові витрати зі сторін не
стягуються.

Керуючись статтями. 7-14, 69-71, 86, 94, 118, 159,
160-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
ухвалу сесії Львівської міської ради
від 18.07.2013р. № 2613 «Про надання гр.ОСОБА_4
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок на АДРЕСА_1».

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Кузан Р.І.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 06 березня 2014 року.