Справа № 2а-1402/11/2703
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/20939/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко
Є.А.

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Ленінського районного суду
м. Севастополя Автономної Республіки
Крим від 25 липня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 14 лютого 2012
року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Севастопольської
міської державної адміністрації
Автономної Республіки Крим, третя
особа: Державна податкова
адміністрація у м. Севастополі
Автономної Республіки Крим, ОСОБА_3,

про визнання незаконним та скасування
розпорядження,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтня 2008 року ОСОБА_2 звернулася із
позовом до Севастопольської міської
державної адміністрації Автономної
Республіки Крим (далі - Адміністрація)
про визнання незаконним та скасування
розпорядження Адміністрації № 1121 від
16.07.2003 року (далі - Розпорядження № 1121р)
щодо визнання майна безхазяйним.

На обґрунтування позову зазначила, що у
2001 році вона придбала на підставі
договору купівлі-продажу земельну
ділянку та незакінчений будівництвом
будинок АДРЕСА_1.

При оформленні документів на вільну
ділянку дізналася про існування
спірного Розпорядження № 1121р, яке
порушило її право на її отримання у
власність.

25 липня 2011 року постановою Ленінського
районного суду м. Севастополя,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 14 лютого 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції зазначив, що
Розпорядження № 1121р прийняте у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

ОСОБА_2 звернулася із касаційною
скаргою про скасування постанови
Ленінського районного суду м.
Севастополя та ухвали
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду і ухвалення
нової постанови про задоволення
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 13.04.2000 року
Державна податкова адміністрація у м.
Севастополі на підставі заяви ОСОБА_4
зареєструвала спортивний майданчик
біля будинку АДРЕСА_1, як безхазяйний.

Згідно акту опису та попередньої
оцінки майна від 16.04.2000 року майданчик
включає асфальтову доріжку, підпірни
стіни.

Відповідно до листів Ленінської
районної державної адміністрації від
13.10.2000 року та Севастопольського
міського управління земельних
ресурсів від 17.10.2000 року право
власності на зазначену спортивний
майданчик на той період часу не
оформлювалось.

20 грудня 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4
був укладений договір купівлі-продажу
земельної ділянки, площею 0,0835 га, та
незакінченого будівництвом будинку
АДРЕСА_1.

12 листопада 2002 року у газеті «Слава
Севастополя» №212 (21413) було
опубліковане оголошення про наявність
документів для оформлення
безхазяйного майна зазначеного
спортивного майданчика.

26 лютого 2003 року Севастопольською
міською радою прийняте рішення № 608
щодо надання ОСОБА_2 дозволу на
складання проекту відводу земельної
ділянки, площею 0,1208 га, у тому числі
прирізки, площею 0,0373 га, до існуючої
земельної ділянки, площею 0,0835 га, для
будівництва і обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1.

16 липня 2003 року Адміністрацією
прийняте Розпорядження № 1121р про
визнання зазначеного спортивного
майданчику безхазяйним.

14 травня 2003 року на підставі спірного
Розпорядження № 1121р між Державною
податковою адміністрацією у м.
Севастополі та ПП «Домострой» був
укладений договір №16 про зберігання та
реалізацію майна, що належить державі,
відповідно до якого зазначене
безхазяйне майно (спортивний
майданчик) 8.09.2003 року був виставлений
на аукціон для продажу, про що у газеті
«Нерухомість Севастополя» №31 від 8.08.2003
року було опубліковане оголошення і
8.09.2003 року ОСОБА_3 його придбав, а 3.03.2004
року на підставі рішення Ленінського
районного суду м. Севастополя
Автономної Республіки Крим визнав на
це майно право власності.

Відповідно до ст. 137 Цивільного кодексу
УРСР (1963 року), а також Інструкції
Міністерства Фінансів УРСР № 112 від
17.12.1998 року «Про порядок виявлення та
обліку безхазяйного майна» (яка діяла
на час виникнення спірних
правовідносин) майно, яке не має
власника або власник якого не відомий,
переходить у власність держави за
рішенням виконкому районної, міської
ради народних депутатів.

Відповідно до ст., ст. 2, 3 Указу
Президента України № 252 від 14.04.1992 року
«Про положення про місцеву
адміністрацію» державні адміністрації
областей, міст Києва та Севастополя, що
створюються на базі виконавчих
комітетів відповідних рад, їх відділів,
управлінь та інших структурних
підрозділів, є правонаступниками цих
виконавчих комітетів. Отже саме
Севастопольська міська державна
адміністрація є правонаступником
Севастопольського міськвиконкому.

Суди першої та апеляційної інстанцій
правильно зазначили, що спірне
Розпорядження № 1121р прийняте
Адміністрацією відповідно до наданих
законом повноважень та визначеної
компетенції.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 Цивільного
кодексу УРСР заява про визнання майна
безхазяйним може бути подана не раніш
як через один рік після прийняття майна
на облік відповідним фінансовим
органом або виконавчим комітетом
селищної, сільської ради народних
депутатів.

Відповідно до ст. 2 Національного
стандарту №2 «Оцінка нерухомого
майна», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №1442 від
28.10.2004 року споруди - це земельні
поліпшення, що не належать до будівель
та приміщень, призначені для виконання
спеціальних технічних функцій.

Відповідно до Порядку обліку,
зберігання, оцінки конфіскованого та
іншого майна, що переходить у власність
держави, і розпорядження ним,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1340 від 25.08.1998 року
на аукціонах реалізується окреме
індивідуальне визначене майно -
будівлі, споруди, приміщення.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що спірним
Розпорядженням № 1121р не
вирішувалось питання щодо передачі
земельної ділянки, а вирішувалось
питання щодо визнання майна
безхазяйним і передачі його у
власність держави, що було поставлене
на облік фінансовим органом ще у 2000
році, до придбання ОСОБА_2 суміжної
земельної ділянки та незакінченого
будівництвом будинку, розташованого на
ній.

Крім того, ОСОБА_2 не була позбавлена
права приймати участь у аукціоні,
оголошення про проведення якого було
надане у місцевій газеті та придбати це
майно у власність.

Висновки судів першої та апеляційної
інстанцій про відмову у задоволенні
позову є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст.,ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Ленінського районного суду
м. Севастополя від 25 липня 2011 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 14 лютого 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.