Справа № 826/2405/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2014 року № 826/2405/14
В приміщенні Окружного
адміністративного суду міста Києва за
адресою у м. Києві по вул.
Хрещатик, 10, Окружний адміністративний
суд міста Києва у складі: головуючого
Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку
письмового провадження справу
до Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонського району м. Києва
про визнання нечинною постанови та
зобов'язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про
визнання нечинною постанову старшого
державного виконавця Нечай Г.П., яку
затверджено начальником відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Кантеміром В.І. про закінчення
виконавчого провадження та про
зобов'язання Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві відновити
виконавче провадження.
Разом з тим, позивач просить суд
постановити окрему ухвалу відносно
безвідповідального відношення
старшого державного виконавця Нечай
Г.П. до проведення виконавчого
провадження по виконанню постанови
Вищого адміністративного суду України
від 18 травня 2012 року у справі № 3/375.
В обґрунтування наведених вимог
позивач посилається на закони України
"Про виконавче провадження", "Про
державну виконавчу службу", "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", "Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень"
та зазначає, що Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонського району м. Києва не
виконало постанову Вищого
адміністративного суду України від 18
травня 2012 року, проте старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Нечай Г.П.
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 серпня 2013 року у
справі № 3/375.
Представник відповідача заперечила по
суті заявлених позовних вимог з огляду
на закони України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", "Про виконавче
провадження", Положення про Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат,
затверджене розпорядженням Київської
міської державної адміністрації від 27
січня 2007 року № 65, лист Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України від 25
лютого 2010 року № 524-0-32-10-25 та зазначила,
що старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Нечай Г.П. правомірно винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження № 41273591 по примусовому
виконанню виконавчого листа Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 серпня 2013 року у справі № 3/375,
оскільки Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації листом від 13
січня 2014 року № 16-16/16-90 повідомило про
фактичне виконання рішення суду.
Представник третьої особи через
канцелярію суду подав письмові
пояснення по суті заявлених позовних
вимог, в яких посилається на
Конституцію України, Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" та зазначив, що Управління
праці та соціального захисту населення
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації проводить
тільки первинне нарахування, а
нарахування усіх видів грошових виплат
здійснює Київський міський центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
3 лютого 2014 року старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Нечай Г.П. винесено постанову
про закінчення виконавчого
провадження № 41273591 по примусовому
виконанню виконавчого листа Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 серпня 2013 року № 3/375 про зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого органу
Оболонської районної у м. Києві ради
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
недоплачену суму допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до статті 43
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" в розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого статтею 62
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" на одну працездатну
особу, з 27 серпня по 31 грудня 2007 року.
Вказана постанова винесена на
підставі пункту 8 частини першої статті
49, статті 50 Закону України "Про
виконавче провадження" та в зв'язку з
отриманням листа Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації, яким
повідомлено про фактичне виконання
рішення суду, а саме: проведення
перерахунку коштів стягувачу
відповідно до вимог виконавчого
документа та видачу Київському
міському центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
відповідного розпорядження про
виплату перерахованих коштів.

Відповідно до Закону України від
21.04.1999 № 606-ХІV "Про виконавче
провадження" (в редакції, яка діяла на
час виникнення спірних правовідносин,
далі - Закон № 606-ХІV) виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Частиною другою статті 2 Закону №
606-ХІV встановлено, що примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Згідно частини першої статті 25
Закону № 606-ХІV державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до частини другої статті 25
Закону № 606-ХІV державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 8 частини першої статті 49
Закону № 606-ХІV виконавче провадження
підлягає закінченню у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

Згідно частини третьої статті 49
Закону № 606-ХІV про закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з матеріалів
справи, 23 грудня 2013 року старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
41273591 по примусовому виконанню
виконавчого листа № 3/375,
виданого Окружним адміністративним
судом міста Києва 20 серпня 2013 року про
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого органу Оболонської
районної у м. Києві ради нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до статті 43 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" в розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого статтею 62
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" на одну працездатну
особу, з 27 серпня по 31 грудня 2007 року.

Листом від 13 січня 2014 року №
16-16/16-90 Управління праці та соціального
захисту населення Оболонської
районної в м. Києві державної
адміністрації повідомило старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Нечай Г.П. про те, що на
виконання постанови Вищого
адміністративного суду України від 18
травня 2012 року управлінням було
винесено розпорядження від 4 липня 2012
року до Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат про перерахунок допомоги ОСОБА_1
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 27 серпня 2007
року по 31 грудня 2007 року, відповідно до
статті 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" в розмірі прожиткового
мінімуму, встановленому статтею 62
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" на одну працездатну
особу, з урахуванням проведених
нарахувань, а саме: в розмірі 1 800,31 грн.

Також в листі вказано про те, що
особову справу ОСОБА_1 направлено до
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат для проведення виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, як утримувача
фінансів.

До свого листа Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації додало копію
розпорядження управління від 4 липня 2012
року до Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат та копію листа Головного
управління праці та соціального
населення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від 6
серпня 2012 року № 02/1-М874.

За результатами розгляду наданих
Управлінням праці та соціального
захисту населення Оболонської
районної в м. Києві державної
адміністрації матеріалів 3 лютого 2014
року старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Нечей Г.П. винесено
оскаржувану постанову про закінчення
виконавчого провадження № 41273591 на
підставі пункту 8 частини першої статті
49 Закону України "Про виконавче
провадження" у зв'язку з фактичним
виконанням в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим листом Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 серпня 2013 року № 3/375.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, постановою Вищого
адміністративного суду України від 18
травня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого органу Оболонської
районної у м. Києві ради про стягнення
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого органу Оболонської
районної у м. Києві ради задоволено
частково, ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 серпня 2009 року скасовано,
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 4 квітня 2008 року
змінено: абзац 2 резолютивної частини
постанови викладено в новій редакції:
"Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого органу Оболонської
районної у місті Києві ради нарахувати
та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до статті 43 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" в розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого статтею 62
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" на одну працездатну
особу, з 27 серпня по 31 грудня 2007 року", у
решті постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
4 квітня 2008 року залишено без змін.

Ухвалою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 вересня 2013 року у справі № 3/375 заяву
ОСОБА_1 про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення виконавчого
документа до виконання задоволено та
поновлено ОСОБА_1 строк пред'явлення до
виконання виконавчого листа на
постанову Вищого адміністративного
суду України від 18 травня 2012 року у
справі № 3/375 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого органу
Оболонської районної у м. Києві ради
про стягнення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
продовживши його до трьох місяців з дня
набрання ухвалою законної сили.

Разом з тим, як вбачається із вказаної
ухвали, судом під час розгляду питання
про поновлення строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання надана
оцінка поясненням Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної у м. Києві ради
відносно того, що Управлінням виконано
зобов'язання щодо нарахування ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 27 серпня по 31 грудня 2007 року та
встановлено про відсутність доказів на
підтвердження повного виконання
відповідачем постанови Вищого
адміністративного суду України від 18
травня 2012 року, а саме: щодо виплати
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
період з 27 серпня по 31 грудня 2007 року.

При цьому, листом від 21 лютого 2014 року №
09/432-11 Київський міський центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат повідомив ОСОБА_1 про те, що
розпорядженням Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації на підставі
постанови Вищого адміністративного
суду України від 18 травня 2012 року
проведено перерахунок допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі 1 800,31 грн. та
вказав, що виплата допомоги Центром не
проведена за відсутності бюджетних
призначень на виконання судових
рішень.

З урахуванням наведеного суд зазначає,
що на час винесення державним
виконавцем постанови про закінчення
виконавчого провадження, як і на час
розгляду даної адміністративної
справи, фактично постанова Вищого
адміністративного суду України не
виконана, допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 27 серпня по 31 грудня 2007
року позивач не отримала.

Відносно посилань представника
відповідача на те, що Управлінням праці
та соціального захисту населення
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації фактично
виконано рішення суду, оскільки
управління проводить тільки первинне
нарахування, а нарахування та виплату
усіх видів грошових виплат здійснює
Київський міський центр по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат, суд
зазначає про наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Згідно з практикою Європейського суду
з прав людини одним з основних
елементів верховенства права є принцип
правової певності, який серед іншого
передбачає, що рішення суду з будь-якої
справи, яке набрало законної сили, не
може бути поставлено під сумнів (див.
рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v., no.
48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no.
22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

З урахуванням наведеного та
враховуючи, що постановою Вищого
адміністративного суду України від 18
травня 2012 року зобов'язано управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого органу Оболонської
районної у місті Києві ради нарахувати
та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму
допомоги по догляду за дитиною,
відповідно виконавче провадження №
41273591 по примусовому виконання
виконавчого листа Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 серпня 2013 року № 3/375 не підлягає
закінченню з підстав фактичного
виконання постанови Вищого
адміністративного суду України до
виплати ОСОБА_1 недоплаченої суми
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до статті 43 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" в розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого статтею 62
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" на одну працездатну
особу, з 27 серпня по 31 грудня 2007 року,
оскільки рішення суду фактично не
виконано.

З огляду на встановлене та враховуючи
на не виконання в повному обсязі
постанови Вищого адміністративного
суду України та з огляду на те, що
виплата допомоги ОСОБА_1 не
проведена, суд приходить до висновку
про неправомірність винесення старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Нечай Г.П. постанови про
закінчення виконавчого провадження №
41273591.

Разом з тим, суд зазначає, що при
розмежуванні способів захисту
порушеного права особи (визнання акта
протиправним або скасування
відповідного акта суб'єкта владних
повноважень) необхідно враховувати
наступне.

Визнання акта суб'єкта владних
повноважень протиправним як способу
захисту порушеного права позивача
застосовується у тих випадках, коли
спірний акт не породжує жодних
правових наслідків від моменту
прийняття такого акту.

Скасування ж акту суб'єкта владних
повноважень означає втрату чинності
таким актом з моменту набрання
чинності відповідним судовим рішенням.
За змістом статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд під час прийняття рішення про
скасування незаконного рішення
суб'єкта владних повноважень має право
визначити, з якого моменту відповідне
рішення втрачає чинність.

Суд визначає, що рішення суб'єкта
владних повноважень є скасованими з
моменту набрання постановою законної
сили, тобто лише на майбутнє, якщо на
підставі цього рішення виникли
правовідносини, які доцільно зберегти,
оскільки інакше буде заподіяно значно
більшої шкоди суб'єктам правовідносин
порівняно з відвернутою.

З урахуванням викладеного
застосування різних способів захисту
порушеного права позивача - визнання
спірного акта протиправним або
скасування такого акта - повинно
відбуватися з урахуванням конкретних
обставин справи в кожному окремому
випадку.

При цьому, в Інформаційному листі
Вищого адміністративного суду України
від 27 липня 2010 року № 1145/11/13-10 вказано,
що судам слід виходити з того, що вимога
про визнання акта владного органу
недійсним, незаконним, неправомірним
тощо є різними словесними вираженнями
одного і того самого способу захисту
порушеного права позивача, а саме
визнання акта протиправним.

Таким чином, враховуючи, що позивач
обрала спосіб захисту свого порушеного
права шляхом звернення до суду з
позовом про визнання рішення суб'єктів
владних повноважень нечинним та
керуючись статтею 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд приходить до висновку про
скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до статті 51 Закону №
606-ХІV у разі якщо постанова державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа стягувачу
визнана судом незаконною чи скасована
начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

З огляду на встановлені у суді
обставини суд приходить до висновку
про обґрунтованість позовних вимог,
тому позов визнається таким, що
підлягає задоволенню повністю.

Відносно вимоги позивача щодо
постановлення окремої ухвали відносно
безвідповідального відношення
старшого державного виконавця Нечай
Г.П. до проведення виконавчого
провадження по виконанню постанови
Вищого адміністративного суду України
від 18 травня 2012 року у справі № 3/375, суд
зазначає про наступне.

Відповідно до статті 166 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, виявивши під час розгляду справи
порушення закону, може постановити
окрему ухвалу і направити її
відповідним суб'єктам владних
повноважень для вжиття заходів щодо
усунення причин та умов, що сприяли
порушенню закону. Про вжиті заходи суд
повідомляється не пізніше одного
місяця після надходження окремої
ухвали.

У разі необхідності суд може
постановити окрему ухвалу про
наявність підстав для розгляду питання
щодо притягнення до відповідальності
осіб, рішення, дії чи бездіяльність
яких визнаються протиправними.

При цьому, окрема ухвала суду - це
ухвала, якою суд реагує на виявлені під
час розгляду справи порушення закону і
причини та умови, що сприяли вчиненню
порушення. Окрема ухвала є формою
профілактичного впливу судів на
правопорушення.

Під час розгляду даної
адміністративної справи судом
встановлено протиправність винесення
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Нечай Г.П. постанови від
3 лютого 2014 року про закінчення
виконавчого провадження №
41273591, проте підстав для постановлення
окремої ухвали по відношенню до
старшого державного виконавця Нечай
Г.П. судом не вбачається.

Керуючись статтями 160-163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

2. Скасувати постанову відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві від 3 лютого 2014 року про
закінчення виконавчого провадження №
41273591.

3. Зобов'язати Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві відновити
виконавче провадження № 41273591.

4. Присудити з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 судові
витрати у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08
коп.

Покласти на відповідний
підрозділ Державної казначейської
служби України виконання постанови
суду в частині стягнення судових
витрат за рахунок бюджетних асигнувань
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя

М.А.Бояринцева