Справа № 826/753/13-а
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року
м. Київ К/800/35669/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Суддя-доповідач:Вербицька
О.В.Судді: Маринчак Н.Є. Приходько
І.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Державної податкової служби

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
12.02.2013 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.06.2013 року

у справі № 826/753/13-а

за позовомТовариство з обмеженою
відповідальністю
«Селанія»доДержавної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Державної податкової
службипровизнання протиправним та
скасування рішення, викладеного у
формі листа №43111/10/12-110 від 11.12.2012 року

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Селанія» (далі по
тексту - позивач, ТОВ «Селанія»)
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби (далі по тексту -
відповідач, ДПІ) про визнання
протиправним та скасування рішення,
викладеного у формі листа №43111/10/12-110
від 11.12.2012 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
12.02.2013 року, залишеною без змін
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.06.2013 року
позовні вимоги ТОВ «Селанія»
задоволено.

В касаційній скарзі ДПІ, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
12.02.2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25.06.2013 року і ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку про
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було сформовано та надіслано
в електронному вигляді на електронну
адресу ДПІ податкову декларацію з
податку на додану вартість за жовтень
2012 року.

11.12.2012 року відповідачем було прийнято
рішення у формі листа № 43111/10/15-110 від
11.12.2012 року, яким повідомлено позивача
про відмову у прийнятті податкової
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2012 року.

Суди першої та апеляційної інстанцій
визнали необґрунтованими такі
висновки податкового органу, з чим
погоджується суд касаційної інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 49.8 ст. 49
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) прийняття податкової
декларації є обов'язком органу
державної податкової служби. Під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

Пунктом 49.3 ст. 49 ПК України передбачено,
що податкова декларація подається за
вибором платника податків, якщо інше не
передбачено цим Кодексом, в один із
таких способів:

а) особисто платником податків або
уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням
про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
законодавством.

Підпунктом 49.11.1 п. 49.11 ст. 49 ПК України
передбачено, що у разі подання
платником податків до органу державної
податкової служби податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий орган державної
податкової служби зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови,
зокрема у разі отримання такої
податкової декларації, надісланої
поштою або засобами електронного
зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з
дня її отримання.

Згідно пп. 49.9.2 абз. 2 п. 49.9 ст. 49 ПК
України, за умови дотримання вимог,
встановлених статтями 48 і 49 цього
Кодексу, податкова декларація, надана
платником, також вважається прийнятою
у разі, якщо орган державної податкової
служби із дотриманням вимог пункту 49.11
цієї статті не надає платнику податків
повідомлення про відмову у прийнятті
податкової декларації або у випадках,
визначених цим пунктом, не надсилає
його платнику податків у встановлений
цією статтею строк.

Відповідно до абз. 5 п. 1 розділу 1
Інструкції з підготовки і подання
податкових документів в електронному
вигляді засобами телекомунікаційного
зв'язку, затвердженої Наказом ДПА
України від 10 квітня 2008 року № 233 (далі -
Інструкція № 233), податковий документ в
електронному вигляді - податкова
звітність, реєстри отриманих та
виданих податкових накладних з податку
на додану вартість та інші звітні
податкові документи, інформація в яких
зафіксована у вигляді електронних
даних, включаючи обов'язкові реквізити
документа.

Пунктом 4.6 розділу 3 Інструкції № 233
передбачено, що якщо надіслані
податкові документи сформовано з
помилкою, то платнику податків
надсилається друга квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття податкових
документів в електронному вигляді із
зазначенням причин. На цю квитанцію
накладається електронний цифровий
підпис органу державної податкової
служби, здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційного зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
органі ДПС.

Відповідно до п. 203.1 ст. 203 ПК України,
податкова декларація подається за
базовий звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Згідно п. 120.1 ст. 120 ПК України, неподання
або несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що податкова декларація
ТОВ «Селанія» з податку на додану
вартість за жовтень 2012 року, подана
позивачем до у ДПІ згідно з вимогами
п.п. «в» п. 49.3 ст. 49 Податкового кодексу
України, засобами електронного зв'язку
в електронній формі 23.11.2012 року, та була,
згідно Квитанції № 2, прийнята
відповідачем, однак із зауваженнями -
закінчення подання форми 20.11.2012 року.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що саме за вищевказаних
обставин справи, суди першої та
апеляційної інстанцій вірно
застосували норми матеріального права,
отже, прийняте податковим органом
спірне рішення є неправомірним.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що в межах касаційної
скарги порушень судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

За таких обставин, касаційна скарга
відповідача підлягає відхиленню, а
постанова Окружного адміністративного
суду м. Києва від 12.02.2013 року та ухвала
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.06.2013 року
залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби відхилити.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
12.02.2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25.06.2013 року залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
О.В. Вербицька

Судді
Н.Є.
Маринчак

І.В. Приходько