Справа № К/9991/37895/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/37895/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, судді Горбатюка С.А.
(доповідач)

Суддів Мороз Л.Л.

Стрелець Т.Г.

провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_1 до Управління міграційної
служби в Харківській області про
визнання дій протиправними та
скасування рішення за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 14 липня 2010
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 13 грудня 2010 року

встановила:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 у Харківському
окружному адміністративному суді
пред'явив позов до Управління
міграційної служби в Харківській
області про визнання дій протиправними
та скасування рішення.

З урахуванням уточнень до позовних
вимог просив:

- скасувати рішення Управління
міграційної служби в Харківській
області від 08 травня 2007 року № 52-о про
відмову в оформленні документів для
вирішення питання про надання статусу
біженця;

- зобов'язати Управління
міграційної служби в Харківській
області повторно розглянути питання
стосовно прийняття рішення про
оформлення документів для вирішення
питання щодо надання йому, громадянину
Бангладеш ОСОБА_1, статусу біженця в
Україні відповідно до вимог чинного
законодавства України.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 14 липня 2010
року, залишеною без зміни ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13 грудня 2010
року, у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

З вказаними судовими рішеннями судів
не погодився ОСОБА_1 та подав до Вищого
адміністративного суду касаційну
скаргу.

В обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1 послався на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права. Просить
скасувати ухвалені у справі судові
рішення, а справу направити на новий
судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що
громадянин Бангладеш ОСОБА_1 16 квітня
2007 року звернувся до Управління
міграційної служби в Харківській
області із заявою про надання йому
статусу біженця, проте, до органу
міграційної служби жодного документу,
який посвідчує його особу, не надав,
прізвище та ім'я визначені з його слів).

16 квітня 2007 року Управлінням
міграційної служби в Харківській
області було видано наказ № 42-о про
дозвіл у прийнятті заяви про надання
статусу біженця від громадянина
Бангладеш ОСОБА_1.

08 травня 2007 року Управлінням
міграційної служби в Харківській
області було видано наказ № 52-о про
відмову в оформленні документів для
вирішення питання щодо надання йому
статусу біженця, про що йому було
повідомлено листом від 08 травня 2007 року
№ 17/17/-10.

Суди попередніх інстанцій, вирішуючи
даний спір, виходили із того, що рішення
Управління міграційної служби в
Харківській області від 08 травня 2007
року № 52-о про відмову в оформленні
документів для вирішення питання про
надання статусу біженця прийнято на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з дотриманням вимог
чинного законодавства, обґрунтовано,
на підставі повного і всебічного
вивчення обставин, які викладені
заявником у його заяві та у матеріалах
справи.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, оскільки він ґрунтується на
повно та всебічно з'ясованих
обставинах у справі та є таким, що
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Відповідно до Положення про Державний
комітет України у справах
національностей та релігій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 14 лютого 2007 року
№ 201, Державний комітет України у
справах національностей та релігій є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Віце- прем'єр-міністра
України.

Згідно із статтею 6 Закону України "Про
біженців" до компетенції спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади у справах міграції
належить, зокрема, розгляд скарг на
рішення органів міграційної служби в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі про
відмову у прийняті заяви про надання
статусу біженця та про відмову в
оформленні документів для вирішення
питання щодо надання статусу біженця
та скасування цих рішень, якщо вони
були прийняті з порушенням
законодавства про біженців.

Біженцем згідно із статтею 1 Закону
України "Про біженців" є особа, яка не є
громадянином України і внаслідок
цілком обґрунтованих побоювань стати
жертвою переслідувань за ознаками
раси, віросповідання, національності,
громадянства (підданства), належності
до певної соціальної групи або
політичних переконань, перебуває за
межами країни своєї громадянської
належності та не може користуватися
захистом цієї країни або не бажає
користуватися цим захистом внаслідок
таких побоювань, або, не маючи
громадянства (підданства) і
перебуваючи за межами країни свого
попереднього постійного проживання, не
може чи не бажає повернутися до неї
внаслідок зазначених побоювань.

Статус біженця не надається особі,
стосовно якої встановлено, що умови,
передбачені у статті 1 цього Закону,
відсутні (стаття 10 Закону України "Про
біженців").

Як видно з матеріалів справи, позивач
не надав доказів того, що в разі його
повернення на батьківщину він буде
підданий переслідуванню, нелюдському
поводженню та матиме загрозу життю та
здоров'ю.

ОСОБА_1 добровільно в 2010 році звернувся
до посольства своєї країни,
безперешкодно отримав паспорт, тобто
добровільно прийняв захист від

країни своєї громадянської належності,
не потребує міжнародного захисту і не є
біженцем.

Судові рішення у цій справі є законними
і обґрунтованими, підстав для їх
скасування чи зміни немає.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а оскаржувані постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 14 липня 2010
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 13 грудня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління міграційної
служби в Харківській області про
визнання дій протиправними та
скасування рішення - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Стрелець Т.Г.