Справа № 22143/10
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2011-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2011 р. справа № 2а-2802/10/0870

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Туркіної Л.П.

суддів: Католікяна
М.О. Мельника В.В.

за участю секретаря судового
засідання: Пасічника Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства
"Автотранспортне підприємство №12327"

на постанову: Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 липня 2010
року по справі №2а-2802/10/0870

за позовом: Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя

до: Відкритого акціонерного товариства
"Автотранспортне підприємство №12327"

про: стягнення суми витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій-,

в с т а н о в и в :

У травні 2010 року Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі
м. Запоріжжя звернулось з
адміністративним позовом до
Відкритого акціонерного товариства
"Автотранспортне підприємство №12327"
про стягнення заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату
пенсій, призначених на пільгових
умовах, у розмірі 43138 грн. 87 коп., за
період з червня 2009р. по квітень 2010р.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 липня 2010
року адміністративний позов
задоволено.

Рішення суду обґрунтовано посиланнями
на Закон України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування», Закон України «Про
пенсійне забезпечення», Інструкцію про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, а також тим,
що відповідач в установленому порядку
не сплатив узгоджені податкові
зобов'язання зі збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування у сумі
43138 грн. 87 коп. .

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає, що на момент прийняття (09
липня 2003 року) та введення в дію (з 01
січня 2004 року) Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" Закон України "Про
пенсійне забезпечення" не передбачав
обов'язку підприємств з відшкодування
Пенсійному фонду витрат на виплату
пільгових пенсій, призначених колишнім
працівникам підприємств на підставі п.
"з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", що позбавляє зазначені
суми відшкодування статусу
загальнообов'язкового платежу.

Також апелянт стверджує , що пунктом 2
розділу 15 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено лише внесення до
Пенсійного фонду України
підприємствами та організаціями з
коштів, призначених на оплату праці,
плати, що покриває фактичні витрати на
виплату та доставку пенсій особи, які
були зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України. Відповідач вказує, що судом
першої інстанції був залишений без
уваги той факт, що на момент введення в
дію Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" обов'язок відшкодування
виплати пільгових пенсій водіям
міського транспорту був скасований.

Заперечень на апеляційну скаргу до
суду апеляційної інстанції не
надходило.

В судове засідання представники сторін
не з'явились, про дату, час і місце
судового розгляду були повідомлені
належним чином.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції дійшшов висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
колишнім працівникам відповідача
пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
управлінням Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя було
призначено пенсію на пільгових умовах
відповідно до п. «з» ст..13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» за
Списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
постановою КМУ.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України № 1058-ІV, пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 та на
інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах,
що дають право

на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу
років, здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні

та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б" - "з" статті
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст.. 14 Закону України "Про
систему оподаткування" збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування відноситься до
загальнодержавних зборів (обов'язкових
платежів".

Порядок обчислення і сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України визначений відповідною
Інструкцією, затвердженою постановою
Правління ПФУ від 19.12.2003 року № 21-1,
зареєстрованою в Міністерстві Юстиції
України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Наведене свідчить про те, що твердження
відповідача про відсутність у
підприємства обов'язку з відшкодування
Пенсійному фонду витрат на виплату
пільгових пенсій, призначених колишнім
працівникам підприємств на підставі п.
"з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", не ґрунтується на законі
та суперечить нормам Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а також Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування", які надають
сумам відшкодування статусу
загальнообов'язкового платежу.

Факт дотримання позивачем норм Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"та
зазначеної Інструкції відповідачем не
спростовується, про обставини, які б
свідчили, що зобов'язнання зі збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування не є узгодженими, зокрема в
наслідок їх оскарження, в апеляційній
скарзі не зазначено.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС суд
апеляційної інстанції переглядає
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного та керуючись
ст..200 КАС, слід дійти висновку, що
підстави для скасування рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
"Автотранспортне підприємство №12327"
залишити без задоволення

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 липня 2010
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена відповідно
до ст. 212 КАС України.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
М.О. Католікян

Суддя:
В.В. Мельник