Справа № 675/2256/13-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 675/2256/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Янішевська
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління соціального захисту
населення Ізяславської районної
державної адміністрації Хмельницької
області на постанову Ізяславського
районного суду Хмельницької області
від 09 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Управління
соціального захисту населення
Ізяславської районної державної
адміністрації Хмельницької області до
Головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області Пещанюк І. А. про
оскарження постанови державного
виконавця про накладення штрафу , -

В С Т А Н О В И В :

Управління соціального захисту
населення Ізяславської районної
державної адміністрації Хмельницької
області звернулось з позовом до
Головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області Пещанюк І. А. про
оскарження постанови державного
виконавця про накладення штрафу.

Постановою Ізяславського районного
суду Хмельницької області від 09 грудня
2013 року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі, посилаючись при цьому
на неповне з'ясування судом обставин,
які мають значення для справи та
порушення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
спору.

Сторони в судове засідання не
з'явились. Про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

04 березня 2014 року позивач надав суду
клопотання про розгляд справи без
участі його представника.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь сторін в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо можливості апеляційного розгляду
справи в порядку письмового
провадження у відповідності до пункту 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1
статті 41 КАС України у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, під час судового
розгляду повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції -без змін з
наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи на
виконанні управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області перебуває виконавчий лист №
2а-22/10, виданий 26.07.2013 року Ізяславським
районним судом Хмельницької області,
про зобов'язання відповідача
нарахувати та виплатити ОСОБА_3
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року

Відповідно до постанови державного
виконавця від 10.09.2013 року про відкриття
виконавчого провадження ВП № 3973/4963,
боржнику УПСЗН Ізяславської РДА надано
термін для самостійного виконання
рішення суду до 17.09.2013.

04.10.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про накладення на
УПСЗН Ізяславської РДА, як боржника у
виконавчому провадженні, штрафу в
розмірі 680 грн. за невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк судового
рішення.

Не погоджуючись із таким рішенням
відповідача, позивач звернувся до суду
із вимогою про його скасування.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, яким дав
правильну правову оцінку і прийшов до
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні адміністративного позову,
з огляду на таке.

Статтями 6, 11 Закону України «Про
виконавче провадження» (в редакції на
час виникнення спірних правовідносин),
встановлені гарантії дотримання прав
учасників виконавчого провадження, а
на державного виконавця покладено
обов'язок неупереджено, своєчасно та
повно вчиняти виконавчі дії.

Водночас, зазначеним Законом
передбачені заходи реагування
державного виконавця на ухилення
боржника від виконання його законних
вимог. Зокрема, державному виконавцю
надано право застосовувати до боржника
штрафні санкції чи інші заходи,
передбачені законодавством, та
призначити новий строк для виконання.

Відповідно до ст. 27 цього Закону, у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для
самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Згідно зі ст. 75 цього Закону, після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніш як на наступний день
після закінчення строку встановленого
ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. У разі невиконання
зазначених вимог без поважних причин
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до ст. 89
Закону України «Про виконавче
провадження» і не пізніше п'яти робочих
днів з дня його накладення повторно
перевіряє стан виконання рішення.

Статтею 89 вказаного Закону
передбачено, що у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - юридичну особу - від 40 до 60
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян (тобто від 680 грн. до 1020 грн.) та
встановлює новий строк виконання.

Як встановлено судом першої інстанції
та перевірено при апеляційному
розгляді із змісту оскарженої
постанови державного виконавця від
04.10.2013 р. видно, що така постанова
винесена на підставі статей 5, 89 Закону
України «Про виконавче провадження» і
штраф 680 грн. накладено у визначених
законом межах.

Аналізуючи наведені Управлінням ПСЗН
Ізяславської РДА причини неможливості
виконання рішення суду, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що останні не можна вважати
поважними.

Зокрема, суд апеляційної інстанції
враховує, що посилання позивача на
відсутність бюджетного фінансування
передбачених Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
виплат як на причину невиконання
покладених на нього зобов'язань, є
безпідставними, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Статтями 124, 129 Конституції України
передбачено, що судові рішення є
обов'язковими для виконання на всій
території України.

Таким чином, дії головного державного
виконавця щодо накладеня штрафу на
боржника, були вчинені в межах закону і
спрямовані на виконання судового
рішення, яке набрало законної сили.

Крім того, судом першої інстанції вірно
зазначено, що управлінням соціального
захисту населення Ізяславської
районної державної адміністрації не
було виконане рішення суду в частині
зобовязання нарахувати ОСОБА_3
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, що в
подальшому унеможливлює звернення
державного виконавця до суду з
поданням про зміну способу та порядку
виконання рішення відповідно до вимог
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень».

Згідно ст. 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема є державний орган.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про зобовязання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за якими є державний
орган, державне підприємство, юридична
особа, здійснюється в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження», з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом. У разі якщо рішення суду,
зазначені в частині першій цієї статті,
не виконано протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, крім
випадків, коли стягувач перешкоджає
провадженню виконавчих дій, державний
виконавець зобовязаний звернутися до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги позивача не
ґрунтуються на вимогах законодавства
та не спростовують висновків суду
першої інстанції

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Ізяславської районної державної
адміністрації Хмельницької області, -
залишити без задоволення, а постанову
Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 09 грудня 2013
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.