Справа № 750/10295/13-а(2а/750/1099/13)
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Супрун О.П.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Ключковича В.Ю.,

суддів
Бабенка
К.А.,

Петрика
І.Й..

при секретарі
Шевчук
К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 11
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Чернігові ради про
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В
И В:

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 11 грудня 2013 року у
задоволені адміністративного позову
відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій апелянт просить скасувати
постанову суду, як таку, що прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а також при
неповному з'ясуванні обставин справи,
та прийняти нову постанову, якою
повністю задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до положень ч.1 ст.41 КАС
України у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи у порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності,
колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін, з
наступних підстав.

Згідно зі ст.198 ч.1 п.1 та ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку, що рішення відповідача про
відмову в наданні державної соціальної
допомоги малозабезпеченим сім'ям від 20
вересня 2013 року є правомірним.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів Київського апеляційного
адміністративного суду з огляду на
наступне.

Призначення та виплата державної
соціальної допомоги малозабезпеченим
сім'ям здійснюється відповідно до
Закону України «Про державну соціальну
допомогу малозабезпеченим сім'ям»,
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» та Порядку
призначення виплати державної
соціальної допомоги
малозабезпеченим сім'ям»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 24 лютого 2003 року
№250 (далі-Порядок).

Згідно ч. 1-1 ст. 15 Закону України «Про
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям», розмір
державної соціальної допомоги (в тому
числі й максимальний), визначений
відповідно до статті 5 цього Закону,
збільшується на кожну дитину віком від
3 до 13 років у 2011 році на 60 гривень, у 2012
році - на 120 гривень, у 2013 році - на 180
гривень, у 2014 році - на 250 гривень, а на
кожну дитину віком від 13 до 18 років
збільшується у 2011 році на 100 гривень, у
2012 році - на 230 гривень, у 2013 році - на 360
гривень, у 2014 році - на 500 гривень.

Відповідно до п.14 Порядку, розмір
соціальної допомоги визначається як
різниця між прожитковим мінімумом для
сім'ї та її середньомісячним сукупним
доходом, але не може бути більшим ніж 75
відсотків прожиткового мінімуму для
сім'ї.

Середньомісячний сукупний дохід сім'ї
визначається згідно з Методикою
обчислення сукупного доходу сім'ї для
всіх видів соціальної допомоги,
затвердженою наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України,
Міністерства фінансів України,
Державного комітету статистики
України, Державного комітету
молодіжної політики, спорту і туризму
України від 15 листопада 2001 року №
486/202/524/455/3370.

Відповідно до п.5.1 та 5.3 даної Методики,
обчислення сукупного доходу сім'ї для
всіх видів соціальної допомоги до
сукупного доходу сімей входять
зарахована заробітна плата, допомога
(крім частини допомоги при народженні
дитини, виплата якої здійснюється
одноразово, частини допомоги при
усиновленні дитини, виплата якої
здійснюється одноразово, допомоги на
поховання, одноразової допомоги, яка
надається відповідно до законодавства
або за рішеннями органів виконавчої
влади та місцевого самоврядування,
підприємств, організацій незалежно від
форм власності).

Згідно п.16 Порядку призначення і
виплати державної соціальної допомоги
малозабезпеченим сім'ям, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 лютого 2003 року № 250, для кожної
дитини (крім дитини-інваліда), яка
входить до складу малозабезпеченої
сім'ї, рівень забезпечення
прожиткового мінімуму збільшується на
10 відсотків, а для кожної
дитини-інваліда, яка входить до складу
малозабезпеченої сім'ї, для кожної
дитини, яка утримується матір'ю
(батьком, усиновителем), що не перебуває
у шлюбі, і запис про батька (матір) цієї
дитини у Книзі реєстрації народжень
провадиться в установленому порядку за
вказівкою матері (батька), для кожної
дитини, в якої один або обоє батьків є
інвалідами І або II групи, - на 20
відсотків.

Розмір соціальної допомоги (в тому
числі максимальний), визначений
відповідно до пунктів 14-16
вищезазначеного Порядку, збільшується
на кожну дитину віком від 3 до 13 років у
2013

Колегія суддів зазначає, що розмір
допомоги визначається відповідно до
ст. 5 Закону України «Про державну
соціальну допомогу малозабезпеченим
сім'ям», а збільшення можливо провести
відповідно до ст. 15 прикінцевих
положень лише у разі призначення самої
допомоги, коли різниця рівня
забезпечення та середньомісячного
доходу сім'ї буде додатним значенням, а
не від'ємним, як в даному випадку, що
підтверджується копією розрахунку
сукупного доходу сім'ї позивача.

Частиною другою статті 71 КАС України
визначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, який
відповідачем в даному випадку
виконаний.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
процесуального та матеріального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 11 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та
підписано 03.03.2014 року.

Головуючий суддя:
В.Ю.Ключкович

Судді:
К.А. Бабенко

І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Ключкович В.Ю.

Судді:
Бабенко К.А

Петрик І.Й.