Справа № 808/568/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року о 11 год. 00 хв.Справа №
808/568/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання
Пелеха С.І.

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1
виданий 10.01.2002)

відповідача - Антоненка Е.В.
(довіреність від 08.01.14 №7/8-4)

третьої особи - Ніколенко Є.М.
(довіреність від 06.09.2012)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом Члену громадської
організації «Добробут» ОСОБА_1,
м. Мелітополь Запорізької області

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області

третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Громадська
організація «Добробут», м. Мелітополь
Запорізької області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
- суд) надійшов адміністративний позов
від Члену громадської організації
«Добробут» ОСОБА_1 (далі - позивач) до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області (далі - Інспекція
ДАБК у Запорізькій області,
відповідач), третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Громадська організація «Добробут»
(далі - ГО «Добробут», третя особа), в
якому позивач просить:

- визнати протиправними та
неправомірними дії відповідача щодо
повернення декларації про готовність
об'єкта до експлуатації;

- зобов'язати відповідача на підставі
ч.4 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», вчинити дію, відповідно до
Закону, по реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
подану позивачем 24 вересня 2013 року,
протягом 10 робочих днів з дня,
наступного після набрання постанови
суду законної сили.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на відсутність
передбачених частиною 6 статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» підстав для
повернення поданої нею декларації про
готовність об'єкту до експлуатації,
оскільки з листа відповідача про
повернення декларації не вбачається,
що декларація подана чи оформлена з
порушенням установлених вимог. Також
позивач посилається на те, що не можуть
бути підставою для повернення
декларації ті обставини, що у дозволі
на початок будівельних робіт та у
поданій позивачем декларації про
готовність об'єкта до експлуатації, як
замовники будівництва зазначені різні
особи - відповідно Громадська
організація «Добробут» та позивач,
оскільки з часу отримання Громадською
організацією «Добробут» дозволу на
виконання будівельних робіт від 29.06.2004,
протягом періоду виконання
будівельних робіт з реконструкції та
до її завершення 29.06.2006, замовник
будівництва, яким була Громадська
організація «Добробут», та підрядник -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «КІА», не
змінювались, а передача прав на
реконструйований (збудований) об'єкт
нерухомого майна, яким є квартира
АДРЕСА_1, від Громадської організації
«Добробут» до позивача відбулась
05.07.2006, у зв'язку з чим відсутні підстави
для перереєстрації дозволу на
виконання будівельних робіт.

Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги, просив задовольнити
позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти позовних
вимог, просив відмовити у задоволенні
позову у повному обсязі з підстав,
викладених у письмових запереченнях.

В запереченнях відповідач зазначає, що
вважає позов безпідставним,
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню. Звертає увагу, що
спірна декларація про готовність
об'єкта до експлуатації оформлена з
порушенням норм чинного законодавства
та повернута позивачу правомірно,
оскільки як замовник будівництва у ній
вказаний позивач, при тому, що у
дозволі на початок виконання
будівельних робіт була зазначена інша
особа, та з часу видачі такого дозволу
повідомлення про зміну даних щодо
замовника будівництва у дозволі не
подавались. З огляду на викладене
вважає, що в діях інспекції ДАБК у
Запорізькій області відсутні будь-які
порушення вимог містобудівного
законодавства при реєстрації спірної
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Представник третьої особи в судовому
засіданні підтримав позов, просив
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Представник третьої особи вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню. На
думку представника третьої особи у
відповідача не було жодних правових
підстав повертати позивачу не
зареєстровану декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації.

У судовому засіданні, відповідно до
ст.160 КАС України, проголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи
судом з'ясовано наступне.

Судом встановлено, що Рішенням
Мелітопольської міської ради від 15.04.2003
№21 передано безкоштовно у власність
членам Громадської організації
"Добробут" гуртожиток, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 74).

29.06.2004 Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
виконавчого комітету Мелітопольської
міської ради, на підставі рішення сесії
№19/07 від 29.01.2004, рішення міськвиконкому
№227/4 від 16.09.2003, рішення технічної ради
№9 від 28.08.2003 та проектної документації
РП 066203, Громадській організації
«Добробут» видано Дозвіл на виконання
будівельних робіт №65 - на виконання
будівельно-монтажних робіт з
реконструкції гуртожитку за адресою:
АДРЕСА_1, - під житловий будинок (а.с. 35).

Термін дії Дозволу на виконання
будівельних робіт - до 29.06.2005, який в
подальшому був продовжений до 29.06.2006.

Позивач є членом громадської
організації «Добробут», що
підтверджується відповідним
посвідченням (а.с. 13).

24.09.2013 позивачем до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області подана
декларація про готовність об'єкта до
експлуатації за адресою: АДРЕСА_1(а.с.
16-18).

Як зазначено у декларації, замовником
будівництва є ОСОБА_1 (а.с. 16).

Листом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області від 01.10.2013 №1380
декларацією про готовність об'єкта до
експлуатації повернуто позивачу (а.с.
15).

Як видно зі змісту зазначеного листа,
підставами для відмови у реєстрації
поданої позивачем декларації та її
повернення стали ті обставини, що
відповідно до зареєстрованого
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Мелітополя виконавчого комітету
Мелітопольської міської ради
Запорізької області 29.06.2004 дозволу на
початок виконання будівельних робіт на
об'єкт «Реконструкція гуртожитку під
житловий будинок по вул. Героїв
Сталінграду у м. Мелітополі
Запорізької області», замовником
виконання будівельних робіт була
Громадська організація «Добробут», та
з моменту реєстрації дозволу до часу
подання декларації позивачем до
Інспекції не подавались повідомлення
про зміну даних у дозволі відносно
замовника, у зв'язку з чим відсутні
підстави для реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
окремо на кожного користувача
квартири.

Не погоджуючись з вказаними діями
відповідача, вважаючи їх
протиправними позивач звернувся до
суду з вимогами про визнання їх
неправомірними.

Розглянувши подані документи та
матеріали справи, вислухавши
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що позов є
необґрунтованим і таким, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності встановлені
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності» №3038-VI від
17.02.2011 (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин, далі
- Закон України №3038-VI).

Відповідно до пункту 4 частини 1
вказаного Закону, замовник - це фізична
або юридична особа, яка має намір щодо
забудови території (однієї чи
декількох земельних ділянок) і подала в
установленому законодавством порядку
відповідну заяву.

За приписами частини 1 статті 37 Закону
України №3038-VI, право на виконання
підготовчих робіт (якщо вони не були
виконані раніше згідно з повідомленням
або зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах
будівництва, що належать до IV і V
категорій складності, підключення
об'єкта будівництва до інженерних
мереж та споруд надається замовнику та
генеральному підряднику чи підряднику
(у разі якщо будівельні роботи
виконуються без залучення
субпідрядників) після отримання
дозволу на виконання будівельних
робіт.

При цьому, відповідно до частини 7 цієї
ж статті, у разі якщо право на
будівництво об'єкта передано іншому
замовникові або змінено генерального
підрядника чи підрядника (якщо
будівельні роботи виконуються без
залучення субпідрядників), замовник
протягом трьох робочих днів повідомляє
про такі зміни інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю,
яка видала дозвіл, з поданням
засвідчених у встановленому порядку
копій документів, що підтверджують
зазначені зміни. Продовження виконання
будівельних робіт без такого
повідомлення забороняється.

Аналогічні норми щодо порядку початку
будівельних робіт та обов'язкового
повідомлення про зміну замовника
будівництва були закріплені в статті 29
Закону України «Про планування і
забудову територій», якій діяв до
12.03.2011.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріали справи, 29.06.2004 Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю м. Мелітополя виконавчого
комітету Мелітопольської міської ради
Запорізької області дозвіл на
виконання будівельних робіт №65 був
виданий Громадській організації
«Добробут» - на виконання
будівельно-монтажних робіт з
реконструкції гуртожитку за адресою:
АДРЕСА_1, - під житловий будинок (а.с. 35).

З моменту реєстрації зазначеного
дозволу та до часу подання позивачем
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області повідомлення про
зміну даних у дозволі щодо зміни
замовника будівництва, не подавались.

Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
визначений статтею 39 Закону України
№3038-VI.

Згідно з частиною 1 зазначеної статті,
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до
I-III категорій складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснювалося на
підставі будівельного паспорта,
здійснюється шляхом реєстрації
органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Форма декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
порядок її подання і реєстрації
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Процедура прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
визначена Порядком прийняття в
експлуатації закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №
461 (далі - Порядок №461).

Пунктом 18 зазначеного Порядку
встановлено, що замовник (його
уповноважена особа) подає особисто або
надсилає рекомендованим листом з
описом вкладення до Інспекції два
примірники декларації за формою згідно
з додатком 1.

Таким чином, відповідно до положень
частини 1 статті 39 Закону України №3038-VI
та Порядку №461, декларація про
готовність об'єкта до експлуатації
подається виключно замовником або його
уповноваженою особою.

Відповідно до частини 6 статті 39 Закону
України №3038-VI, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
повертають декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації замовникові,
якщо декларація подана чи оформлена з
порушенням установлених вимог, з
обґрунтуванням причини у строк,
передбачений для її реєстрації.

Як встановлено судом, у поданій
позивачем декларації про готовність
об'єкта до експлуатації як замовник
будівництва зазначена ОСОБА_1, при тому,
що з часу видачі Громадській
організації "Добробут" дозволу на
виконання будівельних робіт до моменту
подачі позивачем декларації, замовник
будівництва не змінювався, відповідні
повідомлення щодо зміни замовника до
відповідача не подавались.

За вказаних обставин, суд приходить до
висновку, що оскільки у поданій
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації як замовник зазначена
позивач, яка не є замовником
будівництва та не отримувала
відповідний дозвіл, вказана декларація
подана з порушенням норм чинного
законодавства, у зв'язку з чим дії
відповідача щодо повернення такої
декларації є правомірними.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 1 ст. 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи, що у поданій ОСОБА_1
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації як замовник зазначена
позивач, яка не є замовником
будівництва та не отримувала
відповідний дозвіл, суд приходить до
висновку, що вказана декларація подана
з порушенням норм чинного
законодавства, у зв'язку з чим дії
відповідача щодо повернення такої
декларації вчинені в межах наданих
повноважень та у спосіб, що
передбачений законом, а відтак,
заявлені позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 160-163,167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог -
відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В. Шара