Справа № 2а-1375/11/1218
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мальченко І.В.
Суддя-доповідач - Васильєва І. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
справа №2а-1375/11/1218
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Васильєвої І.А., Яманко В.Г.,
Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Новоайдарського районного суду
Луганської області від 23 грудня 2011
року у справі № 2а-1375/11/1218 за позовом
Управління праці та соціального
захисту населення Новоайдарської
районної державної адміністрації до
ОСОБА_2 про стягнення отриманої
субсидії на відшкодування витрат на
оплату житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив
визнати неправомірними дії
відповідача, що вказав неправдиві дані
та стягнути з відповідача на користь
Управління праці та соціального
захисту населення Новоайдарської
районної державної адміністрації суму
в розмірі 2684,31 грн., виплачену надміру
(а.с. 1-2).

Постановою Новоайдарського районного
суду Луганської області від 23 грудня
2011 року позовні вимоги Управління
праці та соціального захисту населення
Новоайдарської районної державної
адміністрації задоволено в повному
обсязі (а.с.30-31).

Відповідач з постановою суду першої
інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі (а.с. 34-37).

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 лютого 2012
року апеляційну скаргу ОСОБА_2
задоволено частково, постанову
Новоайдарського районного суду
Луганської області від 23 грудня 2011 року
у справі № 2а-1375/11/1218 скасовано,
провадження у справі закрито.
Роз'яснено позивачеві, що справу даної
категорії належить розглядати в
цивільному провадженні (а.с. 48).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 30 січня 2014 року касаційну
скаргу Управління праці та соціальною
захисту населення Новоайдарської
районної державної адміністрації
задоволено частково, ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29 лютого 2012 року скасовано, а справу
направлено до суду апеляційної
інстанції для подальшого апеляційного
розгляду (а.с. 73-75).

Суд касаційної інстанції мотивував
своє рішення тим, що Управління праці
та соціального захисту населення
Новоайдарської районної державної
адміністрації є місцевими органами
виконавчої влади. В даному випадку, як
місцевий орган виконавчої влади, може
звертатися з даним позовом про
стягнення надміру перерахованих
субсидій та відмовою в їх поверненні у
добровільному порядку, тому судова
колегія дійшла помилкового висновку у
застосуванні норм процесуального
права, а відтак зробив передчасний
висновок про закриття провадження у
справі.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення
під час апеляційного провадження
порушень, допущених судом першої
інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що Управлінням праці та
соціального захисту населення
Новоайдарської районної державної
адміністрації згідно заяви ОСОБА_2 від
01 грудня 2008 року, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1 була призначена та
надана субсидія для відшкодування
витрат на оплату житлово-комунальних
послуг з 01 грудня 2008 року по 01 квітня 2009
року (а.с. 3-4).

Як вбачається з матеріалів справи, у
тексті декларації про доходи та
майновий стан, наданої ОСОБА_2 разом із
заявою про призначення субсидій від 01
грудня 2008 року у розділі IV «Відомості
про транспортні засоби, які
зареєстровані в установленому порядку
та перебувають у власності чи
володінні зареєстрованих у житловому
приміщенні/будинку осіб та членів їх
сімей, що проживають окремо (дружини,
чоловіка, неповнолітніх дітей), крім
автомобілів, отриманих через органи
праці та соціального захисту населення
заявником ОСОБА_2 відомості про
наявність транспортних засобів не
зазначено, крім автомобілю OPEL VEKTRA (а.с.5).

Згідно даних ВРЕР м. Старобільська при
УДАІ ГУМВСУ в Луганській області, за
ОСОБА_2 зареєстровані наступні
транспортні засоби: автомобіль ИЖ 2715,
державний номерний знак НОМЕР_3
автомобіль ОРЕL VЕСТRА, державний
номерний знак НОМЕР_1; за ОСОБА_3 -
мотоцикл ИЖ Юпітер 4К, державний
номерний знак НОМЕР_2 (а.с.23).

02 грудня 2009 року Управління праці та
соціального захисту населення
Новоайдарської районної державної
адміністрації направило
рекомендованим листом повідомлення
від 30 листопада 2009 року про
відшкодування по
переплаченим/недоплаченим житлових
субсидіям №3728, в якому зверталося до
ОСОБА_2 з повідомленням про
необхідність повернення субсидії у
сумі 2684,31 грн. (а.с. 8).

Крім того, листом від 21 травня 2010 року №
1461 Управління праці та соціального
захисту населення Новоайдарської
районної державної адміністрації
повторно нагадало відповідачу про
необхідність повернення до 01.07.2010 року
виплачену суму 2684,31 грн. (а.с. 9).

Відповідач добровільно зазначену суму
не сплатив, що стало підставою для
звернення до суду з вказаним позовом.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що п. 20
Положення «Про порядок призначення та
надання населенню субсидій для
відшкодування витрат на оплату
житлово-комунальних послуг, придбання
скрапленого газу, твердого та рідкого
пічного побутового палива»,
затвердженого Постановою КМУ від 21
жовтня 1995 р. № 848, надання раніше
призначеної субсидії припиняється,
якщо громадянин приховав або свідомо
подав недостовірні дані про доходи та
майновий стан, що вплинули на
встановлення права на субсидію і
визначення її розміру, внаслідок чого
йому була надміру перерахована сума
субсидії, - з місяця, в якому виявлено
порушення. Сума субсидії,
перерахованої (виплаченої) надміру
внаслідок свідомого подання
громадянином документів з
недостовірними відомостями,
повертається ним за вимогою органу, що
призначив субсидію. Суд першої
інстанції задовольняючи позовні
вимоги зробив висновок про те, що у
декларації про доходи та майновий стан,
наданої ОСОБА_2 у розділі ІV «Відомості
про транспортні засоби…» не зазначені
транспорті засоби згідно даних ВРЕР м.
Старобільська при УДАЇ ГУМВС в
Луганській області.

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що декларація про
доходи була складена 01.12.2008 року, а
напередодні 29.11.2008 року автомобіль
марки «ИЖ-2715» номерний знак НОМЕР_3 було
знято з обліку для реєстрації в межах
України , даний факт підтверджується
довідкою виданою ВРЕВ м. Старобільська
при УДАІ ГУМВСУ в Луганській області.

Судова колегія приймає вказані доводи
апелянта, оскільки вони дійсно
підтверджуються довідкою, відповідно
до якої по даним АБД «Автомобіль»
станом на 06.10.2009 року знято з обліку для
реєстрації в межах України автомобіль
ИЖ 2715 номерний знак НОМЕР_3 власник
ОСОБА_2, 29 листопада 2008 року (а.с. 40).

Разом з тим, апелянтом належними та
допустими доказами не спростована
інформація надана начальником ВРЕР м.
Старобілька при УДАІ ГУМВСУ в
Луганській області про те, що станом на
01.10.2008 року у ОСОБА_3 в наявності
мотоцикл ИЖ Юпитер 4К, держ.номер НОМЕР_2
(а.с.22-24).

На підставі викладеного, судова
колегія робить висновок, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
судового рішення без змін. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Новоайдарського районного суду
Луганської області від 23 грудня 2011
року у справі № 2а-1375/11/1218 -залишити без
задоволення.

Постанову Новоайдарського
районного суду Луганської області від
23 грудня 2011 року у справі № 2а-1375/11/1218
-залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили. Ухвала прийнята за
наслідками розгляду в письмовому
проваджені набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів
І.А. Васильєва

В.Г. Яманко

Е.Г. Казначеєв