Справа № 421/203/14-а
Суддя: Овчаренко О. Л.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 421/203/14-а
Провадження № 2-а/421/56/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року Первомайський міський
суд Луганської області в складі
головуючого судді Овчаренко О.Л.,
розглянувши у скороченому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Первомайську Луганської
області про визнання дій відповідача
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, посилаючись на те, що вона з
19.03.2012 року перебуває на обліку в УПФУ в
м. Первомайську Луганської області та
отримує пенсію державного службовця,
пішовши на пенсію з посади начальника
відділу обліку звітності Державної
податкової інспекції в м. Первомайську,
яка згідно довідки № 1894/12-10/050-24 від
10.10.2013 року реорганізована у
Первомайську об'єднану Державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Луганській
області.

Загальний стаж її роботи становить 37
роки 04 місяців 02 днів, з них стаж
державного службовця склав 15 років 11
місяців 15 днів.

Працюючи в ДПІ, вона отримувала
заробітну плату, яка серед іншого,
включала суми матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, на оздоровлення, індексацію
заробітної плати та 30 % надбавки за
вислугу років , які згідно
законодавства, є складовими заробітної
плати і з яких відраховувалися внески
до пенсійного фонду. Умовами оплати
праці в ДПІ, особам, які мають
спеціальні звання, встановлено
винагороду за вислугу років
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 1013 від 12.09.97р.

Але, при призначені пенсії з 19.03.2010 року
Пенсійним Фондом України в м.
Первомайську Луганської області не
взято до нарахування матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань, на
оздоровлення, індексація заробітної
плати. Розмір пенсії було визначено з
урахуванням 25 % надбавок за вислугу
років, а не фактично отримуваної 30 %
винагороди за вислугу років.

Таким чином, її заробіток для
призначенні пенсії незаконно був
зменшений на суму матеріальної
допомоги на оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати та винагороди за
вислугу років, тому вона звернулась до
Первомайської ОДПІ із заявою про
надання відповідних довідок , в яких
просила вказати суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, сум надбавки за
вислугу років фактично нарахованої у
розмірі 30 відсотків.

27.09.2013 року та 20.11.2013 року вона
звернулася до відповідача з проханням
здійснити перерахунок пенсії з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, сум надбавки за
вислугу років фактично нарахованої у
розмірі 30 відсотків, на які в свій час
відповідно були нараховані страхові
внески на загальнодержавне пенсійне
страхування. Однак, при нарахуванні
пенсії ці суми не були включені до
розрахунку пенсії.

На її звернення до відповідача
надійшли листи від 03.10.2013 р. № 218/П-11 та
від 13.12.2013 р. № 265/П-11, якими УПФУ в м.
Первомайську Луганської області було
відмовлено в перерахунку пенсії з
посиланням на ст. 33 ЗУ "Про державну
службу" та з пропозицією оскаржити дії
УПФУ в м. Первомайську Луганської
області в Головному управлінні
Пенсійного фонду України в Луганській
області або в судовому порядку.

Вважає відмову відповідача в
перерахунку пенсії, що викладена у
листі УПФУ в м. Первомайську Луганської
області неправомірною та такою, що
суперечить нормам діючого
законодавства та порушує
конституційні права на збільшений
розмір пенсії.
Просить визнати дії УПФУ в м.
Первомайську Луганської області
неправомірними з відмови у перерахунку
пенсії з урахуванням нарахованих та
виплачених сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, сум надбавки за
вислугу років фактично нарахованої у
розмірі 30 відсотків, на які відповідно
були нараховані страхові внески на
загальнодержавне пенсійне
страхування; зобов'язати УПФУ в м.
Первомайську Луганської області
провести перерахунок пенсії з
урахуванням нарахованих та фактично
отриманих нею сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, сум надбавки за
вислугу років фактично нарахованої у
розмірі 30 відсотків, на які відповідно
були нараховані страхові внески на
загальнодержавне пенсійне
страхування, починаючи з 01 жовтня
2013року.

В судове засідання сторони не
викликались.

06.02.2014 р. від УПФУ в м. Первомайську
Луганської області надійшли письмові
заперечення проти позову з посиланням
на те, що в Управлінні ПФУ в місті
Первомайську знаходиться на обліку
ОСОБА_1 з 19.03.2012 р. як одержувач пенсії за
віком відповідно до Закону України "Про
державну службу". Пенсія була
призначена в 55 років 3 місяці.
На дату призначення пенсії
загальний стаж роботи позивальниці
склав 37 років 04 місяці 02 дні, з них
державного службовця складає 15 років 11
місяців 15 днів. З
19.03.2012 року загальний розмір пенсії
становив 2 608,10 грн.
Управління ПФУ в м. Первомайську
не згодне з позовними вимогами
позивачки з наступних підстав.

Особі, яка має
одночасно право на отримання пенсії
відповідно до різних законів України
призначається пенсія за її вибором.

ОСОБА_1 має право на пенсію за
віком відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та на пенсію за віком
відповідно до Закону України "Про
державну службу".
Згідно
її заяви від 19.03.2012 року була призначена
пенсія за віком як державному
службовцю відповідно до норм Закону
України "Про державну службу".
Відповідно до статті 33
цього Закону заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок.

Частина 5 статті 33 Закону передбачає
можливість установлювати державним
службовцям надбавки за вислугу років
щомісячно у відсотках до посадового
окладу з урахуванням доплати за ранг і
залежно від стажу державної служби у
таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5
років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років
- 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків, а частиною 6 статті 33 Закону
передбачено можливість установлювати
надбавки за високі досягнення у праці і
виконання особливо важливої роботи,
доплати за виконання обов'язків
тимчасово відсутніх працівників та
інші надбавки і доплати, а також
надаватися матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань.
Тобто дана стаття надає чіткий
перелік видів надбавок, які
установлюються державним службовцям, а
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань має право
лише надаватися у разі потреби
працівника.
Також цією статтею
передбачено, що умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до ст.. 37
цього Закону ( в редакції чинній на час
звернення за перерахунком пенсії )
визначення заробітної плати для
обчислення пенсій державним
службовцям здійснюється в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Також цією статтею зазначено,
що пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати ( відповідно
до статті 33 вона складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок), з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

27.09.2013 р. та 20.11.2013 р. ОСОБА_1 звернулася
до УПФУ в м. Первомайську із письмовим
зверненням про перерахунок пенсії за
невстановленою формою не на бланку
заяви, як те передбачено
законодавством та надала довідку про
складові заробітної плати за новою
формою.

Відповідно до пункту 30 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" ( N 22-1, 25.11.2005, Постанова,
Пенсійний фонд України ) документи про
стаж, вік та заробітну плату, необхідні
для призначення пенсії, подаються
тільки в оригіналах.

Заявниця просила надати
письмове роз'яснення у разі відмови
щодо перерахунку пенсії. З цих підстав
надана заява була розцінена як
звернення за роз'ясненнями щодо
перерахунку пенсії.

На отримане управлінням
звернення було надано відповідь від
03.10.2013 р. № 218/П-11 та від 13.12.2013 р. № 265/П-11,
яке не можливо вважати прийнятим
рішенням щодо відмови в перерахунку
пенсії, тому вимога ОСОБА_1 визнати дії
УПФУ в м. Первомайську неправомірними
щодо відмови у перерахунку пенсії
вважаємо безпідставними. Тим більш в
адміністративному позові вона не
зазначає, з якої саме дати необхідно
вчинити дії.

Заявниця не згодна з наданими
роз'ясненнями управління, так як вважає
що до складових її заробітної плати
входить матеріальна допомога на
оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, сум надбавки за
вислугу років фактично нарахованої у
розмірі 30 %, на які були нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.
Але
це не вірно з наступних підстав.

Відповідно до Методичних
рекомендацій Міністерства праці та
соціальної політики України "Щодо
організації матеріального
стимулювання праці працівників
підприємств і організацій" № 23 від
29.01.2003р. надбавки та доплати - це
законодавче гарантовані або
нормативно (постанови Уряду, угоди та
договори) обумовлені виплати
працівникам понад їх основну заробітну
плату, які пов'язані з особливостями та
умовами праці, а також особистими
якостями працівників. Тобто це виплати
за особливості та умови праці або за
особисті якості працівника, які
пов'язанні з професійною діяльністю
особи.
Згідно статті 5 Закону України " Про
соціальні послуги" № 966-IV від 19.06.2003р.
матеріальна допомога надається особам,
що знаходяться у складній життєвій
ситуації, у вигляді грошової або
натуральної допомоги: продуктів
харчування, засобів санітарії і
особистої гігієни, засобів догляду за
дітьми, одягу, взуття та інших
предметів першої необхідності, палива,
а також технічних і допоміжних засобів
реабілітації. В даному випадку,
відповідно до наданої для суду довідки
про складові заробітної плати від
20.09.2013 р. ОСОБА_1 надавалася матеріальна
допомога на оздоровлення. Тобто ці
виплати не пов'язані з її професійною
діяльністю.
Відповідно
до положень Закону України "Про оплату
праці" № 103/95-ВР від 24.03.1995р. заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому вираженні, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.
Тому матеріальну допомогу не можливо
віднести до винагороди.
Стаття 2 цього Закону, яка визначає
структуру заробітної плати, не містить
вказівки на те, що матеріальна допомога
входить до структури заробітної плати.
Більше, того, у зазначеній нормі Закону
відсутнє таке поняття як матеріальна
допомога. Матеріальні виплати,
зазначені в цій нормі, і матеріальна
допомога це не ідентичні поняття, а
тому законних підстав для віднесення
матеріальної допомоги до складу
(структури) заробітної плати
державного службовця немає.

Таким чином, матеріальна допомога
носить разовий характер та не є
складовою частиною заробітної плати у
розумінні частини 2 статті 33 Закону
України "Про державну службу", а сам
факт утримання із суми допомоги
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не є підставою для
включення її до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні розміру
пенсії державного службовця.
В адміністративному позові ОСОБА_1
зазначає, що її економічний стаж
складає 15 років 11 місяців 5 днів. З цих
підстав винагороду за вислугу років
вона отримувала у розмірі 30 відсотків
від посадового окладу. Розмір
винагороди за вислугу років
встановлено відповідно до постанови
КМУ № 1013 від 12.09.1997 р.
На її думку,
при розрахунку розміру пенсії
державного службовця, необхідно
враховувати фактично отриману 30 %
винагороду за вислугу років, а не 25 %
надбавку за вислугу років.

Проте це незаконно та
не відповідає діючому законодавству з
наступних підстав.
Кабінет Міністрів України постановою
№ 1013 від 12.09.1997 р. затвердив Порядок
виплати винагороди за вислугу років
посадовим особам органів державної
податкової служби, які мають
спеціальні звання та визначив перелік
робіт, що включається до стажу роботи,
який дає право на одержання винагороди
за вислугу років.
Проте, статтею 344 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755- VI
передбачено, що пенсійне забезпечення
посадових осіб контролюючих органів,
крім діючих у них підрозділів
податкової міліції, здійснюється в
порядку та на умовах, передбачених
Законом України "Про державну службу".

При цьому період роботи
зазначених осіб (у тому числі тих, яким
присвоєні спеціальні звання) у
контролюючих органах зараховується до
стажу державної служби та стажу роботи
на посадах, віднесених до категорій
посад державних службовців, що дає
право на призначення пенсії відповідно
до Закону України "Про державну службу"
незалежно від місця роботи на час
досягнення віку, передбаченого
зазначеним Законом. Стаж
державної служби визначається згідно
із постановою КМУ від 03.05.1994 р. № 283 "Про
порядок обчислення стажу державної
служби".
Враховуючи зазначене, при
обчисленні пенсії державним
службовцям, надбавка за вислугу років
враховується у розмірах, передбачених
статтею 33 Закону України "Про державну
службу", з урахуванням стажу державної
служби, обчисленому відповідно до
постанови КМУ № 283.

Тобто постанова КМУ № 1013 від 12.09.1997
р., на яку посилається ОСОБА_1 не була
прийнята відповідно до вимог Закону
України "Про державну службу", тому
винагорода за вислугу років не
належить до виплат, які враховуються
при обчисленні пенсій державним
службовцям.

Крім того заявницею, при призначенні
пенсії, було надано також довідку про
заробітну плату що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за 60 місяців за період
роботи з 01.01.1985 р. по 31.03.1989 р.( № 151 від
13.02.2012 р.) на ПрАП «Первомайський
механічний завод».

Ця довідка була оформлена
відповідно до пункту 7 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення ( перерахунку ) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" ( постанова правління ПФУ
№ 22-1 від 25.11.2005 р.) та з врахуванням
вимог статті 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (№ 1058- IV від 09.07.2003 р.).
Підпунктом
"в" пункту 7 Порядку № 22-1 передбачено, що
до заяви про призначення пенсії за
віком додається довідка про заробітну
плату особи (додаток 1) за період
страхового стажу до 01.07.2000 р., а
починаючи з 01.07.2000 р. індивідуальні
відомості про застраховану особу
надаються відділом персоніфікованого
обліку за формою згідно із додатком 2,
додатком 3.

Відповідно до ст. 41 цього Закону до
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії враховуються: суми
виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

Тобто, для того щоб розрахувати
розмір пенсії за віком відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" виконуються вимоги саме
цього Закону.

Враховуючи вищезазначене,
розрахунок розміру пенсії за нормами
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" відрізняється від
розрахунку розміру пенсії за нормами
Закону України "Про державну службу" у
тому числі і щодо складових заробітної
плати, які враховуються для обчислення
пенсії, тому посилання заявниці на
статтю 41 Закону № 1058 не доречно.

Питання пенсійного забезпечення і
грошової допомоги державним
службовцям регулює Закон України "Про
державну службу".
Змін до
вищевказаного закону та постанови КМУ
від 31.05.2000 р. № 865 "Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії" не
вносилися і, відповідно, при визначенні
заробітної плати для обчислення пенсії
державного службовця включаються
складові заробітної плати, передбачені
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

На підставі наданих документів у
заявниці розмір пенсії за віком
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" склав 2 204,55 грн., а розмір
пенсії за віком державному службовцю
відповідно до норм Закону України "Про
державну службу" - 2 068,10 грн.,що є значно
більшим.
Законом "Про державну
службу" передбачено, що пенсія
державним службовцям у частині, що не
перевищує розміру пенсії із солідарної
системи, що призначається відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплачується за рахунок
коштів Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей
розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.
Заявниця вимагає
перерахувати пенсію тоді, коли порядок
і умови перерахунку пенсії передбачені
у статті 37-1 Закону.

За цією статтею у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Тобто перерахунок раніше призначених
пенсій проводиться тільки у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
станом на дату звернення заявниця
отримувала пенсію, а працюючим
державним службовцям розмір
заробітної плати ідвищувався.

З цих підстав права на перерахунок
пенсії ОСОБА_1 не має. До
адміністративного позову вона надала
копію листа ПО ДПІ № 2451/12-10/050-24 від
18.11.2013 р., в якому також зазначено, що
останнє збільшення посадових окладів
державним службовцям відбулося у
лютому 2008 року.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.
Просить суд
відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її
позовних вимог у повному обсязі та
розглянути справу в їх відсутність.

Дослідивши надані докази та
заперечення, суд прийшов до висновку,
що позов підлягає задоволенню за
наступних підстав.
В суді
встановлено:

ОСОБА_1 з 19.03.2012 р. одержує пенсію за
віком відповідно до Закону України "Про
державну службу". Загальний стаж роботи
склав 37 років 04 місяці 02 дні, з них
держаної служби 15 років 11 місяців 15
днів. Місце роботи державного
службовця - Державна податкова
інспекція в м. Первомайську.
Ці
обставини визнані сторонами та не є
спірними.
Відповідач також не
заперечував, що позивачка отримувала
матеріальну допомогу, винагороду за
вислугу років у розмірі 30 % та
щомісячну індексацію заробітної плати
за місцем державної служби та сплатили
з цих сум внески на державне соціальне
страхування, в тому числі до Пенсійного
фонду України, не заперечується ні
розмір отриманих виплат, ні розмір
внесків. На думку позивачки суми, з
яких сплачені страхові внески, входять
до складу заробітної плати, з якої
обчислюється пенсія державному
службовцю, на думку відповідача - не
входять, що і є предметом спору у цій
адміністративній справі.
Відповідно до ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.
Згідно з Висновками Верховного Суду
України, викладеними у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави,

передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України,
за I півріччя 2012 р. отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати. У цьому разі
перевагу мають спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, - ст. 41 Закону
України від 9 липня 2003 р. № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та ст. 66 Закону України від
5 листопада 1991 р. № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення". Норми Закону України від
16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну
службу" та Закону України від 24 березня
1995 р. № 108/95-ВР "Про оплату праці" щодо
спірних відносин є загальними
(постанова Верховного Суду України від
20 лютого 2012 р. у справі № 21-430а11).
Таким чином, до
спірних правовідносин суд повинен
застосувати правові висновки
Верховного Суду України, відповідно до
яких заявлені позовні вимоги
обґрунтовані на законі та підлягають
задоволенню.
Підзаконні
нормативно-правові акти, на які
посилається відповідач, як то Порядок
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій,
затверджений постановою правління
ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 р., Методичні
рекомендацій Міністерства праці та
соціальної політики України "Щодо
організації матеріального
стимулювання праці працівників
підприємств і організацій" № 23 від
29.01.2003р., а також Закони "Про соціальні
послуги", "Про оплату праці" не
регулюють спірні правовідносини та не
можуть бути підставою для відмови у
позові.
Верховний
Суд прийшов до висновку, що у спірному
питанні перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, - ст. 41 Закону
України від 9 липня 2003 р. № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та ст. 66 Закону України від
5 листопада 1991 р. № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення", цим спростовуються
заперечення відповідача, який вважає,
що керуватися слід Законом "Про
державну службу", за яким розрахунок
розміру пенсії державному службовцю
відрізняється щодо складових
заробітної плати, визначених Законом
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".
Відповідно
до ч.1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).
Ст. 44 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначені виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. До такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом,
з яких згідно з цим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у
межах сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування. Згідно з
наданими довідками про отриману нею
заробітну плату за останні 24 місяці
роботи перед призначенням пенсії, усі
отримані нею суми могли бути включені у
заробіток для призначення пенсії,
страхові внески сплачені (2010-2012 роки).
При цьому позивачка отримувала
щомісячні премії, винагороду за
вислугу років 30 %, матеріальну допомогу
та індексацію, суми у довідці
зазначені.
Відповідно до
ст. 37 Закону України "Про державну
службу" у редакції, яка була чинна на
час призначення пенсії, на одержання
пенсії державних службовців мають
право чоловіки, які досягли віку 62
роки, та жінки, які досягли
пенсійного віку, встановленого
статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за наявності страхового
стажу, необхідного для призначення
пенсії за віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" ( 1058-15 ), у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років,
та які на час досягнення зазначеного
віку працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не
є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.
Суд вважає за необхідне додатково
зазначити, що позивачка у 2013 році
звернулась з заявою про перерахунок
пенсії з метою виправлення помилки,
допущеної при визначенні складових
заробітної плати при призначенні
пенсії у 2012 році, тому посилання
відповідача на те, що вона не має права
на перерахунок пенсії, бо для цього
немає підстав, є безпідставними та
незаконними.

Перерахунок пенсії має бути проведений
з 01.10.2013 року, оскільки позивач
звернулася з відповідною заявою після
15 числа відповідного місяця, до складу
якої мають бути зараховані матеріальна
допомога, індексація заробітної плати
та надбавка за вислугу років, з сум яких
були утримані внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне (пенсійне) страхування.

На підставі
викладеного і керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 17,
18, 87, 94, 99, 158-163 183-2, 256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в м. Первомайську
Луганської області з відмови у
перерахунку ОСОБА_1 з 01.10.2013 року
пенсії з урахуванням нарахованих та
виплачених сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, сум надбавки за
вислугу років фактично нарахованої у
розмірі 30 відсотків, на які відповідно
були нараховані страхові внески на
загальнодержавне пенсійне
страхування, неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Первомайську
Луганської області провести з 01.10.2013
року ОСОБА_1 перерахунок пенсії з
урахуванням нарахованих та виплачених
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, сум надбавки за
вислугу років, фактично нарахованої у
розмірі 30 відсотків, на які відповідно
були нараховані страхові внески на
загальнодержавне пенсійне
страхування.

Постанова може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
О.Л.Овчаренко