Справа № 827/2654/13-а
Суддя: Воробйова Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 827/2654/13-а

05.03.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Воробйової С.О.,

суддів Кукти М.В. ,

Яковенко С.Ю.

секретар судового засідання
Жабенко І.М.

за участю сторін:

представник позивача, ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
довіреність № 1304 від 19.11.2013 року;

представник відповідача, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі - Стецюра
Валерія Валеріївна, довіреність № 7/27-2
від 08.01.2014 року;

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_2,
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі на постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь (суддя Куімов М.В.) від
23.12.2013 року у справі № 827/2654/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 99000)

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі (пл. Повсталих, 6, м.
Севастополь, 99008),

представник заявника апеляційної
скарги - ОСОБА_3 (АДРЕСА_2),

про визнання акту перевірки
незаконним, визнання рішення
неправомірним та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя від 23.12.2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі про визнання акту
перевірки незаконним, визнання рішення
неправомірним та зобов'язання вчинити
певні дії задоволені частково.

Рішення Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі, оформлене листом від
20.10.2013 року №7/27-8700, про повернення
ОСОБА_2 без реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації -
Дачного будинку по АДРЕСА_3 - визнано
неправомірним.

Зобов'язано Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі повторно розглянути та
прийняти рішення про реєстрацію
(повернення) декларації ОСОБА_2 про
готовність об'єкта до експлуатації -
Дачного будинку по АДРЕСА_3

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із вищевказаною
постановою суду, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 23.12.2013 року та задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Не погодившись із вищевказаною
постановою суду, відповідач також
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 23.12.2013 року у справі №827/2654/13-а і
прийняти нове рішення суду, яким у
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

Апеляційні скарги мотивовані неповним
з'ясуванням судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи,
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи, що апеляційні скарги
стосуються одного й того ж рішення суду
першої інстанції, судова колегія з
метою повного, всебічного та
своєчасного розгляду справи вважає
можливим об'єднати апеляційні скарги
ОСОБА_2 та Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі в одне провадження для
спільного апеляційного розгляду.

У судовому засіданні 05.03.2014 року
представник позивача підтримав
апеляційну скаргу ОСОБА_2 у повному
обсязі з підстав у ній викладених,
просив її задовольнити, скасувати
оскаржувану постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову постанову
про задоволення позовних вимог у
повному обсязі, а також заперечував
проти задоволення апеляційної скарги
відповідача за необґрунтованістю,
просив у її задоволенні відмовити.

Представник відповідача у судовому
засіданні 05.03.2014 року підтримав
апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі у повному
обсязі з підстав у ній викладених,
просив її задовольнити, скасувати
оскаржувану постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову постанову
про відмову у задоволенні позовних
вимог, проти задоволення апеляційної
скарги позивача заперечував за
необґрунтованістю, просив у її
задоволенні відмовити.

Судова колегія, вислухавши пояснення
представника позивача, представника
відповідача, обговоривши доводи
апеляційних скарг, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2
звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
з адміністративним позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі про визнання незаконним
акту відповідача №1568/ф від 21.10.2013 року;
визнання неправомірним рішення
відповідача про повернення декларації
готовності об'єкта до експлуатації
«Будівництво дачного будинку, АДРЕСА_3»
від 08.10.2013 року; зобов'язання
відповідача прийняти та зареєструвати
декларацію готовності об'єкта до
експлуатації «Будівництво дачного
будинку, АДРЕСА_3» від 08.10.2013 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
ОСОБА_2 є власником земельної ділянки,
розташованої в АДРЕСА_3. У грудні 2012
року на підставі будівельного паспорта
№СП-420, зареєстрованого 16.10.2012 року
Управлінням містобудування та
архітектури міської державної
адміністрації Севастополя, та
повідомлення про початок робіт,
зареєстрованого 12.12.2012 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі за №9,
позивачем на належній йому земельній
ділянці розпочато будівництво
житлового будинку. Будівництво було
завершено у червні 2013 року, у зв'язку з
чим 08.10.2013 року позивачем подано до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації
«Будівництво дачного будинку,
АДРЕСА_3», проте відповідачем повернуто
зазначену декларацію без реєстрації з
доданням листа №7/27/8700 від 21.10.2013 року та
акту перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів та правил №1568/ф
від 21.10.2013 року. На думку позивача, такі
дії Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі є незаконними, а рішення
про відмову у прийнятті декларації про
готовність об'єкта та акт перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів та правил
№1568/ф від 21.10.2013 року - неправомірними. З
наведених підстав позивач просив
задовольнити його позовні вимоги.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції про
часткове задоволення позовних вимог
позивача з наступних підстав.

Правові та організаційні засади
розроблення, погодження, затвердження,
реєстрації і застосування будівельних
норм визначені Законом України «Про
будівельні норми» №1704-VI від 05.11.2009 року.

Частиною 1 статті 11 зазначеного Закону
встановлено, що застосування
будівельних норм або їх окремих
положень є обов'язковим для всіх
суб'єктів господарювання незалежно від
форми власності, які провадять
будівельну, містобудівну, архітектурну
діяльність та забезпечують
виготовлення продукції будівельного
призначення.

Пунктом 1.2. Порядку видачі будівельного
паспорта забудови земельної ділянки,
затвердженого Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 05.07.2011 року №103 (у редакції
наказу Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 25.02.2013 року №66),
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22.07.2011 року за №902/19640,
визначено, що будівельний паспорт
забудови земельної ділянки (далі -
будівельний паспорт) визначає комплекс
містобудівних та архітектурних вимог
до розміщення і будівництва
індивідуального (садибного) житлового,
садового, дачного будинку не вище двох
поверхів (без урахування мансардного) з
площею до 300 квадратних метрів,
господарських будівель, споруд,
гаражів, елементів інженерного
захисту, благоустрою та озеленення на
земельній ділянці.

Згідно пункту 1.3. зазначеного Порядку
параметри забудови визначаються з
урахуванням державних будівельних
норм ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки.
Основні положення», ДБН 360-92**
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень».

Відповідно до пункту 3.25* ДБН 360-92**
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень» для
догляду за будівлями і здійснення їх
поточного ремонту відстань до межі
сусідньої ділянки від найбільш
виступної конструкції стіни треба
приймати не менше 1,0 м. При цьому
повинно бути забезпечене влаштування
необхідних інженерно-технічних
заходів, що запобігатимуть стіканню
атмосферних опадів з покрівель та
карнизів будівель на територію
суміжних ділянок.

Матеріали справи містять відомості про
те, що ОСОБА_2 на підставі будівельного
паспорта Управління містобудування та
архітектури Севастопольської міської
державної адміністрації №СП-420 від
16.10.2012 року (а.с.14-23) на належній йому
земельній ділянці, розташованій за
адресою: АДРЕСА_3 здійснено будівництво
житлового будинку.

Про закінчення будівництва та
готовність до експлуатації дачного
будинку по АДРЕСА_3 позивач повідомив
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі, надавши 08.10.2013 року до
останньої декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації (а.с.9-13).

Закон України «Про регулювання
містобудівної діяльності» №3038-VI від
17.02.2011 року встановлює правові та
організаційні основи містобудівної
діяльності і спрямований на
забезпечення сталого розвитку
територій з урахуванням державних,
громадських та приватних інтересів.

Частиною 1 статті 41 зазначеного Закону
визначено, що державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Посадові особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право, зокрема:
складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону;
проводити перевірку відповідності
виконання підготовчих та будівельних
робіт вимогам будівельних норм,
державних стандартів і правил,
затвердженим проектним вимогам,
рішенням, технічним умовам,
своєчасності та якості проведення
передбачених нормативно-технічною і
проектною документацією зйомки,
замірів, випробувань, а також ведення
журналів робіт, наявності у
передбачених законодавством випадках
паспортів, актів та протоколів
випробувань, сертифікатів та іншої
документації (пункти 2, 4 частини 4
статті 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності»).

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» проектна
документація на будівництво об'єктів
розробляється у порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування, з
урахуванням вимог містобудівної
документації та вихідних даних і
дотриманням вимог законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил та затверджується замовником.

Згідно з частиною 1 статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, що належать до I - III категорій
складності, та об'єктів, будівництво
яких здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Форма декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, порядок її
подання і реєстрації визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 4 цієї ж статті
прийняття рішення про реєстрацію
(повернення) декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, видачу
(відмову у видачі) сертифіката
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю
протягом десяти робочих днів з дати
подання відповідних документів.

Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
повертають декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації замовникові,
якщо декларація подана чи оформлена з
порушенням установлених вимог, з
обґрунтуванням причини у строк,
передбачений для її реєстрації
(частина 6 статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності»).

Частиною 10 статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
встановлено, що замовник відповідно до
закону несе відповідальність за
повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації
про готовність об'єкта до експлуатації,
та за експлуатацію об'єкта без
зареєстрованої декларації або
сертифіката.

Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів (далі
- Порядок) затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011
року №461.

Цей Порядок визначає процедуру
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів (далі - об'єкти)
(пункт 1 Порядку).

Пунктом 2 Порядку встановлено, що
прийняття в експлуатацію об'єктів, що
належать до I - III категорії складності,
та об'єктів, будівництво яких здійснено
на підставі будівельного паспорта,
проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами (далі - Інспекція) поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації (далі -
декларація).

У разі коли декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, Інспекція повертає її на
доопрацювання з обґрунтуванням
підстав повернення у строк,
передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що стали
підставою для повернення декларації на
доопрацювання, замовник може повторно
звернутися до Інспекції для реєстрації
декларації (пункт 21 Порядку).

21.10.2013 року у зв'язку з необхідністю
перевірки достовірності даних,
наведених у вищевказаній декларації
про готовність об'єкта до експлуатації,
посадовими особами відповідача
проведена позапланова перевірка
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
ОСОБА_2 при будівництві дачного
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_3 про що був складений
відповідний акт (а.с.43).

Відповідно до акту перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
№1568/ф від 21.10.2013 року, за наслідками
перевірки при візуальному огляді
встановлено, що зовнішні
опоряджувальні роботи на дачному
будинку закінчені. Будівельні роботи
проводились на підставі будівельного
паспорту СП-420 Управління
містобудування та архітектури
Севастопольської міської державної
адміністрації, але з порушенням вимог
будівельних норм та вимог до забудови
земельної ділянки, встановлених
зазначеним будівельним паспортом, а
саме: відстань від конструкції стіни
будинку по АДРЕСА_3, що найбільш
виступає в порушення вимог п.п.3.25*, 3.47*
ДБН 360-92** менше 1,0 метра від межі
сусідньої ділянки (а.с.43).

Листом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі №7/27-8700 від 21.10.2013 року
повідомлено позивача про порушення
вимог будівельних норм та вимог до
забудови земельної ділянки,
встановлених за результатами
перевірки достовірності даних,
наведених у декларації про готовність
об'єкта до експлуатації. Також,
повідомлено ОСОБА_2 про рішення
відповідача повернути декларацію без
реєстрації відповідно до частини 6
статі 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», пункту 21 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13.01.2011 року №461 (а.с.42).

Зазначені обставини підтверджуються й
поясненнями свідка ОСОБА_6, допитаного
судом першої інстанції, показання
якого відповідають вимогам доказової
бази в контексті частини 3 статті 86
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку (частина 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Отже, враховуючи вищенаведене, судова
колегія погоджується з висновками суду
першої інстанції про те, що
встановлення відповідачем факту
порушення ОСОБА_2 вимог будівельних
норм та правил було проведено без
застосування технічних засобів та
здійснення вимірів, у зв'язку з чим
неможливо об'єктивно підтвердити факт
порушення позивачем вимог
містобудівного законодавства без
проведення повторної перевірки за
допомогою технічних засобів, а тому, на
думку колегії суддів, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
визнання неправомірним рішення
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі, оформленого листом від
20.10.2013 року №7/27-8700, про повернення
позивачу без реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про
зобов'язання відповідача прийняти та
зареєструвати декларацію готовності
об'єкта до експлуатації «Будівництво
дачного будинку, АДРЕСА_3» від 08.10.2013
року колегія суддів зазначає наступне.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями.

Завдання адміністративного
судочинства полягає не у забезпеченні
ефективності державного управління, а
в гарантуванні дотримання прав та
вимог законодавства. Інакше було б
порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду,
ключовим завданням якого є здійснення
правосуддя,
адміністративно-дискреційних
повноважень. Тому, завданням
адміністративного суду є контроль за
легітимністю прийняття рішення.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що вищевказані позовні
вимоги є формою втручання у
дискреційні повноваження відповідача
та виходять за межі завдань
адміністративного судочинства, а тому
задоволенню не підлягають.

Водночас, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
можливість, відповідно до положень
частини 2 статі 11 Кодексу
адміністративного судочинства, вийти
за межі позовних вимог для повного
захисту прав, свобод та інтересів
ОСОБА_2 та зобов'язати Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі повторно
розглянути та прийняти рішення про
реєстрацію (повернення) декларації
позивача про готовність об'єкта до
експлуатації - Дачного будинку по
АДРЕСА_3

Також, колегія суддів зауважує, що суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог позивача про визнання
незаконним акту перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
№1568/ф від 21.10.2013 року, складеного
посадовими особами Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі, оскільки
зазначений акт за своїм характером, є
лише засобом фіксації результатів
перевірки, не носить нормативного
характеру та за своєю правовою
природою не є рішенням суб'єкту владних
повноважень у розумінні приписів
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Отже, судова колегія вважає, що суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі про визнання
акту перевірки незаконним, визнання
рішення неправомірним та зобов'язання
вчинити певні дії.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не
суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи
апеляційних скарг щодо неповного
з'ясування судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим та не може бути
скасовано з підстав, що наведені в
апеляційних скаргах.

Все вищенаведене дає судовій колегії
право для висновку, що апеляційні
скарги підлягають залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись частиною 3 статті 24, статтями
160, 167, частиною 1 статті 195, статтею 196,
пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200,
пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями
206, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Севастополя від 23.12.2013 року у
справі № 827/2654/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Севастополя від 23.12.2013 року у
справі №827/2654/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України у
порядку та в строки, встановлені
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст судового рішення
виготовлений 11 березня 2014 р.

Головуючий суддя підпис
С.О. Воробйова

Судді підпис М.В.
Кукта

підпис С.Ю. Яковенко

З оригіналом згідно

Суддя
С.О. Воробйова