Справа № 827/2901/13-а
Суддя: Яковенко Світлана Юріївна
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 827/2901/13-а

05.03.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Яковенко С.Ю.,

суддів Кукти М.В. ,

Воробйової С.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи №
827/2901/13-а за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь (суддя Александров О.Ю. )
від 05.12.2013

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Севастопольської міської ради (вул.
Леніна, буд. 3, м. Севастополь, 99011)

про визнання протиправними дії та
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2013 ОСОБА_2 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Севастопольської міської Ради про:
визнання протиправними дій в частині
відмови в задоволенні клопотання про
виділення та передачу у власність
земельної ділянки для ведення
садівництва у межах норм безоплатної
приватизації орієнтовною площею 0,12 га
в межах міста Севастополя, що
відноситься до Севастопольської
міської Ради; скасування рішення №5980
від 17.09.2013 в частині відмови у виділенні
у власність земельної ділянки для
ведення садівництва; зобов'язання
винести на засідання сесії
Севастопольської міської Ради та
розглянути подане клопотання у
відповідності до норм чинного
законодавства із прийняттям
аргументованого рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 05.12.2013 у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеною
постановою суду, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 05.12.2013 та прийняти нове
рішення по справі, яким задовольнити
позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

У судове засідання сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Суд, керуючись положеннями
пункту 2 частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи 21.05.2013
повірений ОСОБА_2 (ОСОБА_3) звернувся до
Севастопольської міської Ради з
клопотанням та доданими до нього
графічними матеріалами про визначення
без її погодження та виділення
земельної ділянки орієнтованим
розміром до 0,12 га в межах м.Севастополь,
АР Крим, з цільовим призначенням для
ведення садівництва (арк.с.8-10).

17.09.2013 Севастопольською міською Радою
прийнято рішення №5980 «Про відмову гр.
ОСОБА_2 у наданні згоди на розробку
проекту землеустрою з відведення
земельної ділянки орієнтовною площею
0,12 га, розташованої у місті Севастополі
для ведення садівництва» з підстав
відсутності у наданих документах
належним чином оформленого
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інших графічних матеріалів,
на яких означено розташування
земельної ділянки з її орієнтовними
розмірами, враховуючи рішення
виконавчого комітету Севастопольської
міської Ради від 08.02.1977 № 3/93 «Про межі
районів м. Севастополя» (арк.с.11).

Згідно зі статтею 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадови особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно зі статтею 81 Земельного кодексу
України громадяни України набувають
права власності на земельні ділянки
серед іншого на підставі безоплатної
передачі із земель державної і
комунальної власності.

У відповідності зі статтею 116
Земельного кодексу України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян проводиться у
разі одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно
у власність громадян у межах норм,
визначених цим Кодексом, провадиться
один раз по кожному виду використання.

Частиною 1 статті 118 Земельного кодексу
України визначено, що громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу. У
разі якщо земельна ділянка державної
власності розташована за межами
населених пунктів і не входить до
складу певного району, заява подається
до Ради міністрів Автономної
Республіки Крим.

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного
кодексу України (у редакції на час
виникнення спірних правовідносин)
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача.

У графічних матеріалах, доданих
позивачем до заяви про надання
земельної ділянки не зазначене бажане
місцерозташування земельної ділянки, а
нанесено план частини півострову Крим
з нанесеними пунктирами межами міста
Севастополя (арк.с.10).

У відповідності з частиною 7 статті 118
Земельного кодексу України
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, у
строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно з Прикінцевими та перехідними
положеннями Закону України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо розмежування земель
державної та комунальної власності»
від 06.09.2012 №5245-VІ з дня набрання
чинності Законом (01.01.2013) землі
державної та комунальної власності в
Україні вважаються розмежованими (в
межах населеного пункту (за винятком) -
землі комунальної власності, за межами
(за винятком) - державної власності).

У відповідності з пунктом 7 Розділу VII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про Державний
земельний кадастр» до державної
реєстрації права державної чи
комунальної власності на земельні
ділянки формування земельних ділянок
за рахунок земель державної та
комунальної власності, визначення їх
угідь, а також віднесення таких
земельних ділянок до певних категорій
може здійснюватися на підставі
матеріалів інвентаризації земель,
проведеної за рішенням: у межах
населених пунктів - сільських,
селищних, міських рад, за їх межами -
районних державних адміністрацій.

На даний час вказана інвентаризація
земель не проведена.

Згідно з частиною першою статті 79
Земельного кодексу України земельна
ділянка - це частина земної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї
правами.

Відповідно зі статтею 1 Закону України
«Про землеустрій» документація із
землеустрою - це затверджені в
установленому порядку текстові та
графічні матеріали, якими регулюється
використання та охорона земель
державної, комунальної та приватної
власності, а також матеріали
обстеження і розвідування земель,
авторського нагляду за виконанням
проектів тощо.

План земельної ділянки - графічне
зображення, що відображає
місцезнаходження, зовнішні межі
земельної ділянки та межі земель,
обмежених у використанні і обмежених
(обтяжених) правами інших осіб
(земельних сервітутів), а також
розміщення об'єктів нерухомого майна,
природних ресурсів на земельній
ділянці.

Тобто, графічний матеріал - одна із тих
частин документації, без якої
оформлення чи переоформлення прав на
землю не можливе. Цей документ
характеризує місце розташування
земельної ділянки.

Виготовлення графічного матеріалу - це
виготовлення документації із
землеустрою при оформленні земельної
ділянки у власність (користування), що
регулюється Законом України "Про
землеустрій".

Одним із факторів, що дозволяють
встановити, чи відноситься
розпорядження вказаною у клопотанні
земельною ділянкою до повноважень
Севастопольської міської Ради та чи
відсутні накладки на вже існуючі
землеволодіння (землекористування), є
графічні матеріали, на яких
відображені межі запитуваної
земельної ділянки та по яким можливо
встановити її місцезнаходження
відносно інших земельних ділянок, які
обтяжені правами інших осіб, чи мають
обмеження у їх використанні.

Судова колегія зазначає, що діючим
законодавством України не передбачене
таке повноваження Севастопольської
міської Ради, як самостійне визначення
розміру, меж та місцеположення
земельної ділянки, запитуваної
фізичною чи юридичною особою.

Законом України «Про землеустрій»
визначені правові та організаційні
основи діяльності у сфері землеустрою,
зокрема, види робіт та документації із
землеустрою, розробники документації
із землеустрою, їх права та обов'язки,
кваліфікаційні вимоги до них,
відповідальність за порушення вимог
законодавства у сфері землеустрою,
тощо.

Види робіт із землеустрою -
обстежувальні, вишукувальні,
топографо-геодезичні, картографічні,
проектні та проектно-вишукувальні
роботи, що виконуються з метою
складання документації із землеустрою.

Повноваження здійснювати такі роботи у
Севастопольської міської Ради
відсутні.

Крім того, до Севастопольської міської
Ради з клопотанням від 21.05.2013 звернувся
громадянин ОСОБА_3, у якому зазначив, що
звертається від імені ОСОБА_2 за
договором доручення від 21.05.2013 №
108/05/13-зд.

Відповідно до частини першої статті 237
Цивільного кодексу України
представництвом є правовідносини, в
якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє.

Згідно з частиною першої статті 244
Цивільного кодексу України
представництво, яке ґрунтується на
договорі, може здійснюватися за
довіреністю.

Відповідно до частини першої статті 1000
Цивільного кодексу України за
договором доручення одна сторона
(повірений) зобов'язується вчинити від
імені та за рахунок другої сторони
(довірителя) певні юридичні дії.
Правочин, вчинений повіреним, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки довірителя.

Згідно з частиною першою статті 1007
Цивільного кодексу України довіритель
зобов'язаний видати повіреному
довіреність на вчинення юридичних дій,
передбачених договором доручення.

Заявник ОСОБА_3 при зверненні до
Севастопольської міської Ради не надав
довіреності від ОСОБА_2 щодо права
вчинення від його імені дії, у тому
числі надання клопотання про передачу
земельних ділянок.

Судова колегія зазначає, що договір
доручення без видачі довірителем
довіреності представнику на вчинення
юридичних дій за договором, не є
достатнім та належним документом на
практичне здійснення представником
відповідних дій.

Відповідно до рішення
Севастопольської міської Ради від
13.02.2007 № 1479 "Про відмову в передачі у
власність земельних ділянок
громадянам України, які не мають
реєстрації на території міста
Севастополя", підлягають відмові у
задоволенні заяви громадян, які не
мають реєстрації на території міста
Севастополя, про безоплатну передачу
ним у власність земельних ділянок до
створення Державного реєстру прав на
нерухоме майно та їх обмежень, та до
надання інформації, що підтверджує
факти відсутності реалізації
заявником прав на отримання земельних
ділянок за відповідним цільовим
призначенням.

Місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано
по АДРЕСА_2, тобто вона не має
реєстрації на території міста
Севастополя.

З урахуванням викладеного, судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог.

Рішення судом першої інстанції
прийняте з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
та підстави для його скасування
відсутні.

Згідно зі статтею 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи і ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195,196, пунктом 1
частини першої статті 198, п.1 частини
першої статті 205, статтями 200, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 05.12.2013 у справі №
827/2901/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвалу може бути оскаржено
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя підпис
С.Ю. Яковенко

Судді підпис М.В.
Кукта

підпис С.О. Воробйова

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
С.Ю. Яковенко