Справа № 803/51/13-а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 р.
Справа № 876/5128/13
Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.,

за участю секретаря
Корнієнко О. А.

представника позивача Римарчук М.
В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 7 лютого
2013року у справі № 803/51/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вест Ойл Груп» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області про скасування
постанови,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Полтавській області про
скасування постанови.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 7 лютого 2013
року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішення суду відповідач подав
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають обставинам
справи.

Просить постанову суду скасувати та
прийняту нову, якою в позові відмовити.

В апеляційній скарзі вказує на те, що
виконані позивачем роботи не можуть
відноситься до підготовчих робіт,
однак зазначені обставини під час
розгляду справи судом не були
враховані.

З тим, що факт виконання на об'єкті
будівництва «Автозаправна станція на
території Староаврамівської сільської
ради Хорольського району Полтавської
області вздовж автодороги
Київ-Харків-Довжанський (км 238+492+612
праворуч)» будівельних робіт є
недоведеним, не погоджується апелянт.
Зазначає, що матеріалами фото фіксації
зафіксовано виконання робіт, які не
можна визначити не інакше як саме
будівельними а не підготовчими
роботами пов'язаними з спорудженням
тимчасових виробничих та побутових
споруд, як це зазначено у рішенні суду.

Апелянт, будучи належно повідомленим
про дату, час та місце розгляду справи,
явки свого представника в судове
засідання не забезпечив, однак просив
розглядати справу у відсутності свого
представника.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив щодо задоволення
апеляційної скарги та надав пояснення
аналогічні викладеним в письмових
запереченнях.

Колегія суддів, вислухавши суддю
доповідача, заслухавши пояснення
представника позивача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
апеляційна скарга не належить до
задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції вірно встановив, що 7
грудня 2012 року відповідачем на
підставі наказу №398-АГ від 29 жовтня 2012
року та направлення №636 від 26 листопада
2012 року проведено планову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
замовника об'єкта будівництва
(автозаправної станції на території
Староаврамівської сільської ради
Хорольського району Полтавської
області вздовж автодороги
Київ-Харків-Довжанський (км 238+492-238+612
праворуч) - ТзОВ «Вест Ойл Груп», про що
складено акт перевірки №647 від 7 грудня
2012 року. Перевіркою встановлено ряд
порушень, в тому числі й порушення
вимог частини 1 статті 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», а саме: виконання
будівельних робіт з будівництва
автозаправної станції (об'єкт
будівництва V-ї категорії складності)
без відповідного дозволу на їх
виконання.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем винесено постанову
№1-10/2012-Ю від 20 грудня 2012 року, якою ТзОВ
«Вест Ойл Груп» визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого абзацу 2 пункту 5 частини
2 статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено штраф в сумі 1020600 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно наголосив на тому, що
статтею 35 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено - після набуття права на
земельну ділянку замовник може
виконувати підготовчі роботи,
визначені державними будівельними
нормами, стандартами і правилами, крім
винесення інженерних мереж та
видалення зелених насаджень, з
повідомленням відповідної інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Підготовчі роботи з винесення
інженерних мереж та видалення зелених
насаджень замовник здійснює на
підставі зареєстрованої декларації
про початок виконання підготовчих
робіт.

Виконання підготовчих робіт, у тому
числі з винесення інженерних мереж та
видалення зелених насаджень, може
здійснюватися на підставі
зареєстрованої декларації про початок
виконання будівельних робіт чи дозволу
на виконання будівельних робіт.

Виконання підготовчих робіт з
винесення інженерних мереж та
видалення зелених насаджень без
реєстрації зазначеної декларації або
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт забороняється.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
34 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» замовник
має право виконувати будівельні роботи
після видачі замовнику органом
державного архітектурно-будівельного
контролю дозволу на виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до IV і V
категорій складності.

Статтею 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
передбачено, що суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
такі правопорушення виконання
будівельних робіт без отримання
дозволу на їх виконання: на об'єктах V
категорії складності - у розмірі
дев'ятисот мінімальних заробітних
плат.

Суд першої інстанції вірно визначив
характер правового спору та його
предмет, зокрема з метою встановлення
правомірності оспорюваної постанови,
підлягав доведенню факт виконання
замовником (генеральним підрядником)
саме будівельних, а не підготовчих
робіт.

Згідно з додатком №1 до наказу
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 15 травня 2012
року №240 «Про затвердження форм актів
та інших документів, які складаються
під час або за результатами здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 4 липня 2012
року за №1116/21428, акт перевірки повинен в
розділі «За результатами перевірки
встановлено:» містити наступне:
«зазначити результати перевірки, у
разі виявлення порушень вказати їх
суть з посиланням на абзаци, пункти,
частини, статті, розділи, глави
нормативно-правових актів, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
проектних рішень тощо, вимоги яких
порушено».

Колегія суддів поділяє позицію суду
першої інстанції щодо критичного
ставлення до акту перевірки, оскільки в
акті перевірки від 7 грудня 2012 року
відсутній опис суті порушення, окрім
зазначення про виконання будівельних
робіт без отримання дозволу на їх
виконання. В акті не вказано чому
роботи, що виконані (виконуються) є саме
будівельними, а не підготовчими, які
факти про це свідчать, в зв'язку з чим
зроблено висновок не про спорудження
тимчасових виробничих та побутових
споруд, а саме виконання робіт з нового
будівництва.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції вважає недоведеним факт
виконання замовником будівельних
робіт на об'єкті будівництва,
автозаправній станції на території
Староаврамівської сільської ради
Хорольського району Полтавської
області вздовж автодороги
Київ-Харків-Довжанський (км 238+492-238+612
праворуч), відповідно постанова
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області про накладення
штрафу в сумі 1020600 грн за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 20 грудня 2012 року №
Л-10/2012-Ю винесена неправомірно та
належить до скасування.

В судовому засіданні представник
позивача просила суд апеляційної
інстанції не приймати до уваги копії
знімків будівництва наданих
відповідачем, оскільки такі не мають
чіткої прив»язки до місця та ставить
під сумнів дату їх створення, оскільки
будівельні роботи на об»єкті були
проведені після отримання дозволів на
будівництво.

Відповідно до частини 1 статті 70 КАС
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, обов'язок доводити правомірність
прийняття постанови у цій справі
покладається на Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області.

Колегія суддів аналізуючи фотознімки
погоджується з доводами позивача про
те, що такі не дають можливості
однозначно ідентифікувати
місцезнаходження об'єкту у зв'язку з
відсутністю в них прив'язки до
місцевості.

З врахуванням наведеного колегія
суддів прийшла до переконання, що такі
фотознімки не витримують критики з
огляду на вимоги статті 70 КАС України.

Отже, з огляду на викладене вище, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку щодо недоведеності факту
виконання Позивачем саме будівельних
робіт, а, відтак, прийняв рішення за
повного з'ясування обставин, що мають
значення для справи, з дотриманням норм
матеріального чи процесуального права.
Висновки суду першої інстанції в
оскаржуваному рішенні повністю
відповідають фактичним обставинам
справи, що спростовує всі викладені в
апеляційній скарзі доводи апелянта.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Полтавській області
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 7 лютого 2013
року у справі № 803/51/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Улицький В. З.

Гулид Р. М.

Повний текст ухвали складений 28 лютого
2014 року