Справа № 2-а-407/09
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

04 березня 2014 року Справа № 2-а-407/09

Житомирський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого-судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області на ухвалу
Богунського районного суду м. Житомира
від 30 грудня 2013 року про зміну способу і
порядку виконання судового рішення за
поданням головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області у справі за позовом ОСОБА_3
до Управління Пенсійного фонду
України в Богунському районі
м.Житомира про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року головний державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області звернувся до суду із поданням
про зміну способу і порядку виконання
рішення суду по справі № 2а-407/09 за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в Богунському
районі Житомирської області про
зобов'язання провести донарахування
та виплату позивачу підвищення до
пенсії як дитині війни, передбачене ст.
6 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни".

Ухвалою Богунського районного суду м.
Житомира від 30.12.2013 року подання
задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання
рішення Богунського районного суду у
адміністративній справі № 2а-407/09
шляхом стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
на користь ОСОБА_3 щомісячної
державної соціальної допомоги за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з
22.05.2008 року по 31.12.2008 року в сумі 1419,10
грн.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області, посилаючись на
порушення норм процесуального права,
просить скасувати ухвалу суду та
прийняти нову ухвалу якою, у
задоволенні подання відмовити.

Сторони не скористалися своїм правом
на участь в судовому засіданні:
повноважних представників в засідання
суду не направили, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

За таких підстав, з врахуванням
приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197
КАС України розгляд апеляційної
скарги здійснюється судовою колегією
за відсутності позивача та
представника відповідача, в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення,
враховуючи наступне.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Богунського районного суду
м.Житомира від 05.10.2009 року по справі №
2-а-407/09 зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в Богунському
районі м. Житомира провести
донарахування та виплату ОСОБА_3 за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з
22.05.2008 року по 31.12.2008 року державної
соціальної допомоги як дитині війни в
розмірі, визначеному ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", що дорівнює 30% мінімальної
пенсії за віком.

Ухвалою Апеляційного суду
Житомирської області від 05.08.2010 року
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Богунському
районі залишено без задоволення, а
постанову Богунського районного суду
м. Житомира від 05.10.2009 року без змін.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Богунського районного суду м. Житомира
від 05.10.2009 року та синтез наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин головний державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області просив змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу виконання рішення, не звернув
увагу та не врахував відмінності між
позовною вимогою як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового рішення
як одного з його заходів, чим змінив
постанову суду по суті за відсутності
на це процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для зміни способу і
порядку виконання підставами є
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 та
ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що державним виконавцем вчинено
всі необхідні дії, спрямовані на
виконання судового рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає
безпідставним подання про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду.

Відповідно до ст. 199 КАС України - за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право,
зокрема, скасувати ухвалу суду і
постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст.195, 197, 199, 202, 205-206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області задовольнити,
ухвалу Богунського районного суду м.
Житомира від 30 грудня 2013 року про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення скасувати.

Постановити нову ухвалу.

В задоволенні подання головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі вул. Перемоги,55, м.
Житомир,10003

4- Відділ примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області м-н Соборний, 1,
м. Житомир