Справа № 407/6523/13-а
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Філіпенко Л.П.
Суддя-доповідач - Ляшенко Д.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
справа №407/6523/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді-доповідача Ляшенка Д.В.,
суддів Чумака С.Ю., Яковенка М.М.
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 08 січня 2014 р. у справі №
407/6523/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Антрацитівської
міської ради Луганської області про
стягнення невиплаченої одноразової
виплати сім'ї, яка втратила
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Антрацитівської міської ради
Луганської області про стягнення
невиплаченої одноразової виплати
сім'ї, яка втратила годувальника із
числа осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що вона є вдовою учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
інваліда війни 2 групи, смерть якого
згідно висновку Донецької
регіональної міжвідомчої експертної
комісії за № 30119/68-8 від 27 серпня 2013 року
пов'язана з виконанням обов'язків
військової служби по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», родинам,
які втратили годувальника з наслідків
аварії на ЧАЕС, повинно виплачуватися
одноразова компенсація в розмірі 60
мінімальних заробітних плат.

14 листопада 2013 року вона звернулась з
письмовою заявою до УПСЗН з проханням
виплатити їй згідно Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» суму
компенсації за втрату годувальника у
розмірі 68820 грн.

Відповіддю УПСЗН від 03.12.2013 року за №
18-3844/3, її було повідомлено про те, що
відповідно до п. 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік», у 2013 році норми і
положення статті 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовується у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік. Сума компенсації склала 7586 грн.
Дана компенсація була призначена у
жовтні 2013 року. Наразі компенсація не
сплачена через недостатнє
фінансування.

Позивач вважаючи, що вказана позиція
суперечить Конституції та Законам
України звернулась до суду, і просила
суд визнати неправомірними дії
УПСЗН по відмові їй в виплаті
одноразової компенсації сім'ї, яка
втратила годувальника із числа осіб,
віднесених до учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист, громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
зобов'язати УПСЗН нарахувати та
виплатити на її користь невиплачену
суму одноразової виплати сім'ї, яка
втратила годувальника із числа осіб,
віднесених до учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
в розмірі 60 мінімальних заробітних
плат, яка на час смерті її чоловіка
складала 1147 грн.

Постановою суду першої інстанції у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить, скасувати
постанову суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
та постановити нову, якою задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає необхідним у
задоволенні апеляційної скарги
відмовити з наступних підстав.

Позивач, є вдовою ОСОБА_3, який був
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, інваліда 2 групи,
смерть якого наступила 04 січня 2013 р. від
захворювання, пов'язаного з виконанням
обов'язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

ОСОБА_2, як дружина померлого, має право
на виплату одноразової компенсації як
сім'я померлого, смерть якого пов'язана
з Чорнобильською катастрофою (а.с.7,8).

При нарахуванні одноразової
компенсації за втратою годувальника
ОСОБА_2, відповідачем було застосовано
розмір компенсації, визначений
постановою Кабінету Міністрів України
№ 649 від 20.04.2007р. «Про встановлення
розмірів виплат деяким категоріям
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Компенсацію нараховано в жовтні 2013
року у сумі 7586,00 грн., але не сплачена,
через недостатнє фінансування. (а.с. 17).

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Статтею 95 Конституції України,
визначено, що виключно Законом про
Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Статтею 48 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачена грошова
компенсація сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується у розмірі 60
мінімальних заробітних плат. Виплата
здійснюється з мінімальної заробітної
плати, яка склалася на момент втрати
годувальника.

Відповідно до статті 63 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» установлено, що у 2013 році
норми і положення статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України на
2013 рік.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету
Міністрів України від 20.04.2012 р. № 649 "Про
встановлення розмірів виплат деяким
категоріям громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
встановлено, що розмір одноразової
компенсації сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС, смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, становить 7 586,00 грн.

Крім того, рішенням Конституційного
Суду України від 25.01.2012 року за № З-рп/2012
визначено, що згідно статті 96, пунктів
2, 3, 6 статті 116 Конституції України
Кабінет Міністрів України регулює
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Відповідно до ст.69 Закону України «Про
Конституційний Суд України», рішення і
висновки Конституційного Суду України
є обов'язковими до виконання.

Під час вирішення справ про соціальний
захист громадян суди керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

За таких обставин, відповідач
здійснюючи нарахування спірної
компенсації в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України,
діяв правомірно, а тому вимоги
позивача про зобов'язання УПСЗН
нарахувати та виплатити на її користь
невиплачену суму одноразової виплати
сім'ї, яка втратила годувальника із
числа осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС в розмірі 60
мінімальних заробітних плат, яка на час
смерті її чоловіка складала 1147 грн.
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є безпідставними.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
справу вирішено правильно, без
порушень норм матеріального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не простовують, тому підстав для
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 24, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія судів ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 08 січня 2014 р. у
справі № 407/6523/13-а - залишити без
задоволення, постанову суду - залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення копій особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Суддя - доповідач
Д.В. Ляшенко

Судді
С.Ю. Чумак

М.М.
Яковенко