Справа № 256/387/13-а (2а/256/25/2013)
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

05 лютого 2014 року м. Київ
В/800/467/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

суддя-доповідач Мороз В.Ф.

суддів: Донець О.Є.

Логвиненко А.О.

Калашнікова О.В.

Леонтович К.Г.

перевіривши заяву ОСОБА_5 про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 17 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Калінінському районі м.
Донецька про визнання дій незаконними,
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 звернувся з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Калінінському районі м.
Донецька про визнання дій щодо не
нарахування та виплати одноразової
допомоги в разі стійкої втрати
професійної працездатності
незаконними; зобов'язання нарахувати
та виплатити одноразову допомогу у
разі стійкої втрати працездатності,
допомогу у зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності за період з 01 січня 2010
року по 06 вересня 2012 року.

Постановою Калінінського районного
суду м. Донецька від 17 квітня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 04 червня 2013 року, в задоволенні
позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 17 жовтня 2013 року постанову
Калінінського районного суду м.
Донецька від 17 квітня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 04 червня 2013 року залишено без змін.

ОСОБА_5 звернувся із заявою про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 17
жовтня 2013 року на підставі п.1 ч.1 ст.237
КАС України. У заяві зроблено посилання
на неоднакове застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що призвело
до ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме ст. 2, 3, 14, 21, 28, 34 та ч. 3 Перехідних
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 237 КАС України
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень може бути
виключно неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 "Про судову практику
застосування статей 235- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

На підтвердження неоднакового
застосування норм матеріального права
ОСОБА_5 надав копію постанови Вищого
адміністративного суду від 18 липня 2013
року в якій задовольняючі частково
позов суд касаційної інстанції виходив
з того, що у Пенсійного фонду були
відсутні підстави для відмови у
призначенні пенсії по інвалідності,
оскільки законодавчо не передбачено
надання завіреного нотаріального акту
розслідування професійного
захворювання по формі П-4.

Залишаючи в силі рішення першої та
апеляційної інстанцій у цій справі,
касаційний суд зазначив, що підстави
одноразової допомоги відсутні,
оскільки п. б ч. 1 ст. 21 Закону України,
яким передбачено дану виплату, набрав
чинності в 1999 році, після настання
страхового випадку.

Відтак різні висновки судів у вказаних
справах стали наслідком встановлення
судами під час розгляду цих справ
різних фактичних обставин, тоді як
питання встановлення обставин справи
врегульовано нормами процесуального
права. Разом з тим підставою перегляду
Верховним Судом України рішень суду
касаційної інстанції є виключно
неоднакове застосування норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Також у надана на підтвердження
неоднакового застосування одних і тих
самих норм права постанова Вищого
адміністративного суду України від 15
січня 2013 року, на відміну від ухвали про
перегляд якої було поставлено питання,
предметом спору було зобов'язання
Пенсійного фонду включити в акти
звірки та стягнення витрат на виплату
державної адресної допомоги; витрат на
виплату допомоги на поховання
виплаченої сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання, яка
отримувала пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; витрати на виплату і
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Наведене дає підстави для висновку, що
надана на підтвердження неоднакового
застосування норм матеріального права
постанова від 15 січня 2013 року була
ухвалена за різних фактичних обставин
та предмету спору.

Водночас ухвала Вищого
адміністративного суду України від 12
березня 2013 року про відкриття
касаційного провадження, що надана на
підтвердження неоднакового
застосування норм матеріального права,
прийнята на підставі норм
процесуального права і не містить
висновку про вирішення спору по суті, а
тому не може бути підставою для
перегляду Верховним Судом України.

Враховуючи вищенаведене, обговоривши
доводи заяви та виходячи з мети
судового перегляду, колегія суддів не
знаходить підстав, встановлених
пунктом 1 частини першої статті 237 КАС
України, для допуску заяви до
провадження.

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи для
перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 17
жовтня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
В.Ф. Мороз

К.Г. Леонтович

А.О. Логвиненко

О.В. Калашнікова

О.Є. Донець