Справа № 605/298/13-а
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
Справа
№ 876/9293/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Кушнерика М.П., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Підгаєцькому районі
Тернопільської області на постанову
Підгаєцького районного суду
Тернопільської області від 10 червня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Підгаєцькому районі Тернопільської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання до
вчинення дій, -

в с т а н о в
и в :

15 квітня 2013 року позивач - ОСОБА_1
звернулась в суд з адміністративним
позовом до відповідача - управління
Пенсійного фонду України в
Підгаєцькому районі Тернопільської
області, в якому просила визнати дії
останнього неправомірними та
зобов'язати відповідача призначити
пенсію за вислугу років відповідно до
п. «е» ст.55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з дня звернення
з відповідною заявою про призначення
такої пенсії, тобто з 05 березня 2013 року.

Постановою Підгаєцького районного
суду Тернопільської області від 10
червня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково. Визнано дії
управління Пенсійного фонду України в
Підгаєцькому районі Тернопільської
області щодо відмови ОСОБА_1 у
зарахуванні в її стаж роботи, що дає
право на призначення пенсії за вислугу
років, період роботи на посаді
завідуючої медичними профілакторіями
радгоспів з 09 лютого 1989 року по 26 грудня
1995 року та у призначенні їй пенсії за
вислугу років - неправомірними.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Підгаєцькому районі
Тернопільської області зарахувати
ОСОБА_1 в її стаж роботи, що дає право на
призначення пенсії за вислугу років,
період роботи на посаді завідуючої
медичними профілакторіями радгоспів
"Україна" та "Слов'ятинський" з 09 лютого
1989 року по 26 грудня 1995 року та
призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу
років, з моменту її звернення про це до
управління Пенсійного фонду України в
Підгаєцькому районі та за умови її
звільнення з роботи, що дає право на цей
вид пенсії. В решті позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та підлягає скасуванню, покликаючись
на те, що судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки тому
факту, що робота на посадах лікарів та
середнього медичного персоналу в
колгоспних профілакторіях не
передбачена Переліком закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 04.11.1993
року № 909. Крім того, позивачем при
зверненні до управління Пенсійного
фонду України в Підгаєцькому районі із
заявою про призначення пенсії за
вислугу років, не було представлено
доказів акредитації медичних
профілакторіїв радгоспів "Україна" та
"Слов'ятинський". Просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, а тому суд,
відповідно до положень п.2 ч.1 ст.197 КАС
України, вважає можливим проведення
розгляду справи в їхній відсутності в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами та на
основі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
05 березня 2013 року позивач звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
Підгаєцькому районі із заявою про
призначення їй пенсії за вислугу років
відповідно до п. «е» ст.55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Листом №3/П-11 від 18 березня 2013 року
відповідач відмовив у задоволенні
вказаної заяви, оскільки підстав
зарахування до спеціального стажу
періоду роботи з 09 лютого 1989 року по 26
грудня 1995 року на посаді завідуючої у
профілакторії радгоспів «Україна» та
«Слов'ятинський» немає, так як
відповідно до листа Управління охорони
здоров'я від 26.06.2013р. №1499/02-24, в якому
зазначається, що згідно зі ст.16 Закону
України «Основи законодавства України
про охорону здоров'я» охорону здоров'я
населення забезпечують
санітарно-профілактичні,
лікувально-профілактичині,
фізкультурно-оздоровчі,
санаторно-курортні, аптечні,
науково-медичні та інші заклади
охорони здоров'я, профілакторії
радгоспів «Україна» та
«Слов'ятинський» не відносилися до
закладів охорони здоров'я, що
знаходилися у їхньому підпорядкуванні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відмова відповідача у призначені
позивачу пенсії за вислугу років
відповідно до п. «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» є
протиправною, оскільки належними та
допустимими доказами, дослідженими в
судовому засіданні, підтверджується
факт наявності у позивача спеціального
стажу роботи понад 25 років у закладах і
установах охорони здоров'я (враховуючи
спірний період з 09 лютого 1989 року по 26
грудня 1995 року та періодів роботи на
посадах, зазначених у трудові книжці
позивача, які відповідачем не
оспорюються), який надає право на
пенсію за вислугою років у
відповідності до п. «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи і є
правильними, виходячи з наступного.

Ст.62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року №637 затверджено
Порядок підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній.

П.1 Порядку передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У таких випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. У разі
відсутності правонаступника
підтвердження періодів роботи, що
зараховуються до трудового стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
або за вислугу років, установленої для
окремих категорій працівників,
здійснюється у порядку, визначеному
Пенсійним фондом України за
погодженням з Мінпраці та Мінфіном
(пункт 20 Порядку).

Отже записи в трудовій книжці
підтверджують трудовий стаж, що
виключає необхідність подачі інших
документів.

Відповідно до п.«е» ст.55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та згідно
з Переліком закладів і установ охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
віл 04 листопада 1993 року №909, право на
пенсію за вислугу років мають
працівники охорони здоров'я незалежно
від віку за наявності спеціального
стажу роботи від 25 до 30 років в закладах
і установах охорони здоров'я незалежно
від форм власності або відомчої
належності цих закладів і установ.

Згідно з п.2 розділу XV «Прикінцеві
Положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні і корпоративні фонди,
пенсії призначаються за нормами цього
Закону за наявності трудового стажу,
передбаченого ст.55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», отже пенсії за
вислугу років, зокрема, працівникам
охорони здоров'я, призначаються
незалежно від віку, при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України.

Розділом II "Охорона здоров'я" Переліку
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 04 листопада 1993 року № 909
передбачено, що лікарі та середній
медичний персонал (незалежно від
найменування посад), лікарняних
закладів, лікувально - профілактичних
закладів особливого типу,
лікувально-трудових профілакторіїв,
амбулаторно-поліклінічних закладів,
закладів швидкої та невідкладної
медичної допомоги, закладів
переливання крові, закладів охорони
материнства і дитинства,
санаторно-курортних закладів, установ
з проведення лабораторних та
інструментальних досліджень і
випробувань Держсанепідслужби та
територіальних органів
Держсанепідслужби (щодо працівників,
які не є державними службовцями),
діагностичних центрів, мають право на
пенсію за вислугу років при наявності
спеціального стажу роботи не менше 25
років.

Профілакторії радгоспів є
лікувально-профілактичними закладами
для санаторного лікування службовців
без відриву від виробництва.
Профілакторії та
профілакторії-санаторії створювались
на базі діючих підприємств, вони
надавали лікувально-профілактичні
послуги населенню, займалися
безпосередньо охороною здоров'я.

Колегія суддів вважає, що відсутність в
Переліку закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №909 від 04 листопада
1993 року, профілакторіїв радгоспів, не є
підставою для незарахування
відповідного періоду роботи до стажу,
який дає право на пенсію за вислугу
років, оскільки робота позивача у
профілакторіях була безпосередньо
пов'язана із наданням послуг з охорони
здоров'я.

Судом першої інстанції обґрунтовано
взято до уваги як належні та допустимі
докази у справі показання свідків
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та лист
Бережанської центральної районної
комунальної лікарні № 403 від 27 травня
2013 року на підтвердження обставин, які
обґрунтовують вимоги позивача,
оскільки такі об'єктивно підтверджують
той факт, що робота завідуючої
профілакторієм радгоспу безпосередньо
пов'язана із наданням
лікувально-профілактичних послуг
населенню.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що період роботи
позивача на посаді завідуючої
медичними профілакторіями радгоспів з
09 лютого 1989 року по 26 грудня 1995 року є
спеціальним стажем роботи в закладах і
установах охорони здоров'я та дає право
на призначення пенсії за вислугою
років, підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами, а тому
доводи апеляційної скарги в цій
частині є безпідставними.

Колегія суддів не приймає до уваги
покликання апелянта на те, що позивачем
не представлено доказів акредитації
медичних профілакторіїв радгоспів
"Україна" та "Слов'ятинський", оскільки
проведення державної акредитації лише
визначає наявність в медичному закладі
умов для надання певного рівня
медико-санітарної допомоги.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів прийшла до переконання
про те, що доводи апеляційної скарги є
безпідставними та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
підставність позовних вимог, правильно
і повно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС
України апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Підгаєцькому районі Тернопільської
області залишити без задоволення, а
постанову Підгаєцького районного суду
Тернопільської області від 10 червня 2013
року у справі № 605/298/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
М.П. Кушнерик

Д.М. Старунський