Справа № 2а-3049/10/0870
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/94577/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Островича С.Е.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі міста
Запоріжжя на ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 23.11.2011 року
та постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.06.2010 року
по справі № 2а-3049/10/0870 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гран-М 2006» до
Державної податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі міста
Запоріжжя про визнання незаконним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Гран-М 2006» подано
позов до Державної податкової
інспекції у Орджонікідзевському
районі міста Запоріжжя про визнання
протиправним та скасування Акта від
19.05.2010 року № 155 про анулювання
реєстрації платником податку на додану
вартість.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.06.2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 23.11.2011 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної інвентаризації та на
підставі підпункту «в» пункту 9.8 статті
9 Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР
«Про податок на додану вартість» (далі -
Закон № 168/97-ВР) позивача виключено з
Реєстру платників ПДВ, про що складений
Акт № 155 від 19.05.2010 року про анулювання
Реєстрації платника податку на додану
вартість.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для анулювання реєстрації
позивача платником ПДВ на підставі
підпункту «в» пункту 9.8 статті 9 Закону
№ 168/97-ВР стали саме «інші причини».

Згідно з підпунктом «в» пункту 9.8
статті 9 Закону № 168/97-ВР реєстрація діє
до дати її анулювання, яка відбувається
у випадку, якщо особа, зареєстрована як
платник податку, реєструється як
платник єдиного податку або стає
суб'єктом інших спрощених систем
оподаткування, які визначають
особливий порядок нарахування чи
сплати податку на додану вартість,
відмінний від тих, що встановлені цим
Законом, чи звільняють таку особу від
сплати цього податку за рішенням суду
або з будь-яких інших причин.

В контексті наведеної норми тезу «з
будь-яких інших причин» слід розуміти
як будь-який інший особливий порядок
нарахування чи сплати податку на
додану вартість, відмінний від тих, що
встановлені Законом № 168/97-ВР.

Тобто, згадані у наведеній нормі Закону
№ 168/97-ВР інші причини стосуються
виключно можливих підстав, із яких
платник податку звільняється від
сплати податку на додану вартість.
Відповідними причинами можуть бути
судове рішення, нормативний або інший
акт компетентного органу, внаслідок
якого платник податку на додану
вартість втрачає обов'язок з
нарахування та/або сплати цього
податку.

Водночас, наведена законодавча норма
не може розглядатися як підстава для
розширеного тлумачення обставин, за
яких відбувається анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість, порівняно з тими, що згадані в
пункті 9.8 статті 9 Закону №168/97-ВР.

Зокрема, порушення платником податку
правил податкового обліку з податку на
додану вартість можуть бути підставою
для застосування відповідальності,
передбаченої Законом № 168/97-ВР та
іншими законами з питань
оподаткування, але не тягнуть за собою
права податкового органу анулювати
свідоцтво про реєстрацію такого
платника податку.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі міста
Запоріжжя відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23.11.2011 року та постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.06.2010 року
по справі № 2а-3049/10/0870 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписОстрович С.Е. підписРибченко А.О.