Справа № К/9991/39204/11-С
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/39204/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України у
Роздольненському районі Автономної
Республіки Крим про визнання дій
протиправними та спонукання вчинити
певні дії, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України у
Роздольненському районі Автономної
Республіки Крим на постанову
Роздольненського районного суду
Автономної Республіки Крим від 19
травня 2010 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 12
травня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України у
Роздольненському районі Автономної
Республіки Крим, у якому просив визнати
дії відповідача щодо відмови в
нарахуванні пенсії державного
службовця відповідно до статті 37
Закону України «Про державну службу»
неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Роздольненському
районі Автономної Республіки Крим
провести позивачу з 09 лютого 2009 року
нарахування пенсії відповідно до
статті 37 Закону України «Про державну
службу».

Постановою Роздольненського районного
суду Автономної Республіки Крим від 19
травня 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 12 травня 2011 року,
позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Управління Пенсійного
фонду України у Роздольненському
районі Автономної Республіки Крим
звернулося з касаційною скаргою, в якій
просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно копії трудової
книжки ОСОБА_3, в період з 28 серпня 1972
року по 01 лютого 1988 року працював на
посаді фотокореспондента газети
«Авангард», в період з 19 вересня 1988 року
по 23 червня 1999 року працював на
посадах літсотрудника, завідуючого
сільгоспвідділу, редактора газети
«Авангард», в період з 12 квітня 2002 року
по 03 липня 2006 року працював на
посаді власного кореспондента газети
«Кримська газета» по Північному Криму.

08 лютого 2009 року ОСОБА_3 досяг
пенсійного віку та 09 лютого 2009 року
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України у Роздольненському
районі Автономної Республіки Крим.

Відповідно до архівної виписки № 3596
від 18 грудня 2009 року газета «Авангард»
є комунальним засобом інформації
оскільки була створена у 1965 році при
комітеті Комуністичної партії України
та Роздольненській районній Раді, у 2004
році на підставі рішення
Роздольненської районної державної
адміністрації у склад співзасновників
газети введена Роздольненська районна
Рада та трудовий колектив газети.

Судами встановлено, що відповідно до
копії трудової книжки ОСОБА_3 на час
роботи у газеті «Кримська газета»
позивач займав посаду, яка відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 15 березня 1999 року № 377
відповідає посаді головного
спеціаліста управління справами Ради
Міністрів Автономної Республіки Крим
та йому привласнено 11 ранг 5 категорія
державного службовця.

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону
України «Про державну підтримку
засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів», стаж
роботи журналіста в державних та
комунальних засобах масової
інформації зараховується до стажу
державної служби, а стаж державної
служби зараховується до стажу роботи
журналіста в державних та комунальних
засобах масової інформації.

Згідно частини 2 статті 16
вищенаведеного Закону при нарахуванні
пенсії журналісту державного або
комунального засобу масової
інформації застосовуються норми,
методика та порядок нарахування пенсії
державному службовцю.

Частиною 2 статті 37 Закону України «Про
державну службу», встановлено, що на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку.

Постанова Кабінету Міністрів України
від 03 липня 2006 року № 905 «Про внесення
змін до постанови Кабінету Міністрів
України від 15 березня 1999 року № 377»
містить чіткий перелік посад
журналістів державних і комунальних
засобів масової інформації, які
прирівнюються до посад керівних
працівників, спеціалістів
секретаріату (апарату) відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що ОСОБА_3 має
право на пенсію державного службовця,
оскільки має стаж роботи журналістом
більше 20 років, газета у якій позивач
працював ці роки є комунальним
закладом інформації, посади на яких він
працював, входять до переліку
наведеного у вищезгаданій постанові
Кабінету Міністрів від 03 липня 2006 року
№ 905.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Роздольненському районі Автономної
Республіки Крим залишити без
задоволення, а постанову
Роздольненського районного суду
Автономної Республіки Крим від 19
травня 2010 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 12
травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: