Справа № 2а-311/11
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-311/11
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Безименної Н.В.;

суддів: Аліменка
В.О. та Кучми А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва на
постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 18.01.2011 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 18.01.2011 року позовні
вимоги задоволено, визнано
неправомірними дії відповідача та
зобов'язано останнього перерахувати та
виплатити позивачу пенсію з
урахуванням показника середньої
заробітної плати за 2009 рік на підставі
ст. ст. 40, 42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Не погоджуючись із вказаною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку в
Управліннв Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва та отримує
пенсію за віком.

Після проведення перерахунку,
відповідачем визнано розмір основної
пенсії позивача, при обчисленні якої
останнім був застосований показник
середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
- за 2007 рік.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право на
перерахунок пенсії за віком згідно
ст.ст. 40, 42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" із застосування показника
середньої заробітної плати
працівників в галузях національної
економіки за 2009 рік.

Колегія суддів не погоджується із
зазначеним висновком, оскільки він не
відповідає вимогам закону.

Перерахунок пенсій у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу
регулюється статтею 42 Закону № 1058,
частина 4 якої передбачає, що у разі
якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через 2 роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Така редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007
року № 107-6 визнаних такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону, із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми
абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону № 1058
доводить що перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40
ЗУ "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" при перерахунку
пенсії, застосовуються виключно з
метою визначення періоду страхового
стажу, за який може бути обчислена
заробітна плата (дохід).

Відповідно до пункту 6 статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України "Про пенсійне
забезпечення" від 5 листопада 1991 року №
1788-12 (надалі Закон 1788) та Закон України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" № 1058 від 9 липня
2003 року. З огляду на зазначене та
керуючись положеннями принципу
законності закріпленого в статті 9 КАС
України приписи постанови № 530 від 28
травня 2008 року не можуть
застосовуватись до спірних відносин.

Колегія суддів зазначає, що обчислення
включає в себе призначення та
перерахунок пенсії, разом з тим це не є
тотожні поняття, вони мають різний
правовий зміст та правове
навантаження, при цьому формула
обчислення заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії (призначення та
перерахунку) визначається частиною 2
статті 40 Закону України № 1058, з тією
тільки різницею, що середня заробітна
плата працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення визначається
один раз при призначенні пенсії, і в
подальшому використовується як
постійна величина для пенсіонера, на
відміну від інших показників, а саме
суми коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць та кількості
місяців страхового стажу, за які
розраховано коефіцієнти заробітної
плати (доходу) застрахованої особи.

З урахуванням зазначеного, правові
підстави для перерахунку пенсії
позивача із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки за 2009 рік відсутні. Показники
середньої заробітної плати у галузях
економіки застосовується виключно для
призначення пенсії, застосування його
для перерахунку є безпідставним.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
ухваленні постанови порушено норми
матеріального права, в зв'язку з чим
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню та ухваленню нової
постанови про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва -
задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 18.01.2011 року - скасувати та
ухвалити нову, якою в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова є остаточною, оскарженню не
підлягає та набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 КАС
України.

Головуючий суддя
Н.В. Безименна

Судді

Головуючий суддя

Безименна Н.В.

Судді:

Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.