Справа № К/9991/31922/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/31922/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівВасильченко Н.В.
Чумаченко Т.А. провівши у порядку
письмового провадження касаційний
розгляд адміністративної справи за
позовом Фізичної особи-підприємця
(далі - ФОП) ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі Автономної Республіки Крим про
скасування вимоги за касаційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
(далі - УПФ) України в Ленінському
районі Автономної Республіки Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 14
жовтня 2010 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 10 травня 2011
року

в с т а н о в и л а :

У червні 2010 року ФОП ОСОБА_4 в Окружному
адміністративному суді Автономної
Республіки Крим пред'явив позов до УПФ
України в Ленінському районі
Автономної Республіки Крим про
скасування вимоги.

Просив визнати протиправними дій
відповідача з нарахування боргу зі
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1954,67 грн. та
скасувати вимогу від 22 березня 2010 року
№ 784/1-ф про сплату боргу.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 14 жовтня 2010 року,
залишеною без зміни ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 10 травня 2011
року, адміністративний позов ФОП
ОСОБА_4 задоволено частково.

Скасовано вимогу УПФ України в
Ленінському районі Автономної
Республіки Крим про сплату боргу зі
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від 22 березня 2010 року №
784/1-ф у сумі 1954,67 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ФОП ОСОБА_4 витрати зі сплати
судового збору у розмірі 1,70 грн.

У задоволенні адміністративного
позову в іншій частині відмовлено.

У касаційній скарзі УПФ України в
Ленінському районі Автономної
Республіки Крим, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить їх
рішення скасувати та постановити у
справі нове рішення про відмову у
задоволенні позову ФОП ОСОБА_4

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що 22 березня 2010 року УПФ
України в Ленінському районі
Автономної Республіки Крим проведено
планову перевірку ФОП ОСОБА_4 з питань
своєчасності, достовірності та повноти
нарахування страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період, повноти та
своєчасності перерахування авансових
платежів у вигляді сум страхових
внесків за період з 01 липня 2002 по 16
березня 2010 року, достовірності
відомостей, які надаються до системи
персоніфікованого обліку відомостей
за період з 2004 року по 2009 рік, за
результатами якої складений акт

№ 29-ф від 22 березня 2010 року.

При проведенні перевірки
використовувалися відомості з
нарахування заробітної плати за період
з 01 липня 2002 року по 31 січня 2010 року та
за січень 2010 року, трудові договори,
розрахунки зобов'язань на оплату збору
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування з липня 2002 року по
2004 рік, розрахунки сум страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
період з 2004 року по січень 2010 року,
звіти 1-ДФ за 2004-2009 роки.

У ході зазначеної перевірки
встановлено порушення відповідачем
статей 19, 20 Закону України від 09 липня
2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон № 1058) в результаті чого ФОП
ОСОБА_4:

- донараховано фонд оплати праці в сумі
5660,00 грн., в тому числі за період з 01
січня 2004 року - 566,00 грн.;

- зменшено фонд оплати праці на суму 275,00
грн., в тому числі за період з 01 січня 2004
року - 275,00 грн.;

- донараховано страхові внески за
ставкою 33,2 відсотка на суму 1879,12 грн., в
тому числі за період з 01 січня 2004 року -
1879,12 грн.;

- зменшені страхові внески за ставкою
33,2 відсотка на суму 91,30 грн., в тому
числі за період з 01 січня 2004 року - 91,30
грн.;

- донараховані страхові внески за
ставкою 2 відсотка на суму 75,55 грн., в
тому числі за період з 01 січня 2004 року -
1954,67 грн.;

- зменшені страхові внески за ставкою 2
відсотка на суму 5,50 грн., в тому числі за
період з 01 січня 2004 року - 5 ,50 грн.

Окрім того, встановлено порушення
пункту 8.3. Порядку формування та
надання органам Пенсійного фонду
України відомостей про застраховану
особу, що використовуються у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, а саме,
зокрема, не надані відомості щодо двох
працівників за липень-серпень 2007 року,
та двох працівників за 2008 рік.

На підставі статті 106 Закону № 1058
відповідачем прийнята оскаржувана
вимога про сплату боргу від 22 березня
2010 року № 784/1-ф, відповідно до якої
позивачу нарахована недоїмка по
страховим внескам, фінансовим санкціям
(штрафам) та пені на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у загальній сумі 1954,67 грн.

Не погодившись з висновками акту
перевірки, позивач 26 квітня 2010 року
оскаржив рішення до Пенсійного фонду
України. 28 травня 2010 року Пенсійним
фондом України на адресу позивача
надійшла відповідь № 13481/щ-11 за
результатами розгляду скарги,
відповідно до якої дії УПФ України в
Ленінському районі Автономної
Республіки Крим щодо проведення
документальної перевірки визнано
такими, що не суперечать вимогам
чинного законодавства, та що вимога про
сплату боргу може бути оскаржена
страхувальником у встановленому
законному порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції та апеляційний суд,
залишаючи таке рішення без зміни,
виходили із того, що у відповідача
відсутні правові підставі для
нарахування недоїмки у сумі 1954,67 грн.,
яка застосована на підставі вимоги від
22 березня 2010 року № 784/1-ф про сплату
боргу, у зв'язку з встановленим
порушенням позивачем вимог Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
оскільки висновки, які викладені в акті
перевірки стосовно не нарахування
позивачем страхових внесків на
найманих осіб, а саме: ОСОБА_5 за період
з 01 липня 2007 по 31 серпня 2007 року та з 01
липня 2008 року по 31 серпня 2008 року;
ОСОБА_6 за період з 01 липня 2007 року по 31
серпня 2007 року; ОСОБА_7 за період з 01
липня 2008 року по 31 серпня 2008 року та
ОСОБА_8 за період з 01 липня 2008 року по 31
серпня 2008 року є помилковими, у зв'язку
з тим, що заробітна плата вказаним
особам за зазначені періоди не
нараховувалася та не сплачувалася.

Колегія суддів вважає, що така правова
позиція судів є правильною з огляду на
таке.

Законом № 1058 встановлено, що страхові
внески обчислюються виключно в
грошовій формі, у тому числі з виплат
(доходу), що здійснюються в натуральній
формі. Обчислення страхових внесків
застрахованих осіб, зазначених у
пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11
цього Закону, здійснюється
страхувальниками на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
заробітної плати (доходу), грошового
забезпечення, на які відповідно до
цього Закону нараховуються страхові
внески.

Відповідно до частини шостої статті 19
Закону № 1058, страхові внески
нараховуються на суми, зазначені в
частинах першій та другій цієї статті,
незалежно від джерел їх фінансування,
форми, порядку, місця виплати та
використання, а також незалежно від
того, чи були зазначені суми фактично
виплачені після їх нарахування до
сплати.

З матеріалів адміністративної справи
вбачається, що згідно з актом

№ 1534/17-01/НОМЕР_1 від 13 вересня 2010 року
про результати документальної
планової виїзної перевірки дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства СПД ФО ОСОБА_4,
складеного Державною податковою
інспекцією у Ленінському районі
Автономної Республіки Крим,
встановлено факт надання до
податкового органу 26 березня 2010 року
(вх. № 23062) уточнюючого розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платника податку, і сум
утриманого з них податку за третій
квартал 2007 року, згідно з яким
заробітна плата вищевказаним особам за
зазначені періоди не нараховувалася та
не сплачувалася.

Таким чином, відповідачем не доведена
правомірність прийняття оскаржуваної
вимоги про сплату боргу від 22 березня
2010 року № 784/1-ф на суму 1954,67 грн.

Судові рішення судів є законними і
обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
судами неправильно застосовані норми
матеріального чи процесуального права
і що призвело або могло призвести до
ухвалення незаконних та
необґрунтованих судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі Автономної Республіки Крим
залишити без задоволення, а
оскаржувані постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 14 жовтня 2010 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 10 травня 2011
року в адміністративній справі за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі
Автономної Республіки Крим про
скасування вимоги - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Васильченко Н.В.

Чумаченко Т.А.