Справа № 2а/2570/3464/11
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/70073/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Іваненко Я.Л.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Чернігові ради до
Головного управління юстиції у
Чернігівській області про скасування
постанови про накладення штрафу,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Управління праці
та соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 04
липня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 серпня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради звернулося до суду з позовом до
Головного управління юстиції у
Чернігівській області про скасування
постанови про накладення штрафу.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 04 липня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 серпня 2012
року, позивачу в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради звернулося з касаційною скаргою, в
якій просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи позивачу у задоволенні
позову, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився і суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що оскаржувана постанова є правомірною
та прийнята на підставі Закону України
«Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судів попередніх інстанцій
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 09 червня 2010 року на
підставі виконавчого листа та заяви
стягувача, керуючись статтями Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем Головного
управління юстиції у Чернігівській
області винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Згідно вказаної постави позивачу було
надано строк до 16 червня 2010 року для
добровільного виконання рішення суду.

У зв'язку з невиконанням рішення суду, 28
березня 2011 року державним виконавцем
Головного управління юстиції у
Чернігівській області винесена
постанова про накладення штрафу у
розмірі 680 грн.

06 квітня 2011 року на адресу відповідача
надійшов лист про виконання рішення
суду в частині перерахунку ОСОБА_3
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. В листі зазначалося, що виплата
коштів згідно проведеного перерахунку
буде здійснена після виділення з
Державного бюджету додаткових коштів
на забезпечення виконання судових
рішень за бюджетними програмами
соціального захисту осіб, що
здійснюють догляд за дітьми до
досягнення ними трирічного віку.

08 червня 2011 року Державним виконавцем
Головного управління юстиції у
Чернігівській області була винесена
постанова про накладення штрафу в
розмірі 1360 грн.

Відповідно до статті 5 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець здійснює необхідні заходи
щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення
(виконавчий документ), у спосіб і
порядок, визначений виконавчим
документом.

Згідно статті 75 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. У разі невиконання
зазначених вимог без поважних причин
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону і не пізніше п'яти робочих
днів з дня його накладення повторно
перевіряє стан виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судами попередніх
інстанцій, рішення суду в частині
виплати ОСОБА_3 допомоги позивачем не
виконано у зв'язку з відсутністю
бюджетного призначення для виконання
судових рішень, що підтверджується
довідкою Фінансового управління
Деснянської районної у м. Чернігові
ради від 11 березня 2011 року №156.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що у зв'язку з
невиконанням рішення суду, державним
виконавцем керуючись положеннями
статті 89 Закону України «Про виконавче
провадження», було правомірно винесено
постанову про накладення штрафу на
позивача.

Відповідно до частини третьою статті
2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки судові рішення
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради відхилити, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 04 липня 2011
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 серпня 2012
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: