Справа № 304/138/14-а
Суддя: Чепурнов В. О.
Дата ухвалення: 2014-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 304/138/14-а
Провадження № 2-а/304/7/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2014 року м. Перечин

Перечинський районний суд
Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

при секретарі - Багара Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора
ДПС з обслуговування стаціонарного
поста № 1 в Закарпатській області
прапорщика міліції Мисло Івана
Васильовича про скасування постанови
в справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 126063 від 13
січня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до інспектора ДПС з
обслуговування стаціонарного поста № 1
в Закарпатській області прапорщика
міліції Мисло І.В., у якому просить
скасувати постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 126063 від 13 січня 2014 року. Свої
позовні вимоги мотивує тим, що 13 січня
2014 року інспектором ДПС з
обслуговування стаціонарного поста № 1
в Закарпатській області прапорщиком
міліції Мисло І.В. відносно нього
складено протокол про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 981311, згідно
якого він, 13 січня 2014 року о 10.16 год. на 774
км автодороги Київ-Чоп керував
автомобілем марки «BMW 730D», державний
номерний знак НОМЕР_1, з не ввімкненими
денними ходовими вогнями або ближнім
світлом фар, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР
України, за що відповідальність
передбачена ст. 122 ч. 2 КУпАП. З даним
протоколом він не погодився, про що
відразу зробив запис у графі пояснень.
Однак, всупереч його поясненням того ж
дня інспектором було винесено
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 126063, згідно
якої його визнано винним у вчиненні
вказаного правопорушення та піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) грн.
00 коп. Вказані протокол та постанову
вважає незаконними, такими, що не
відповідають дійсності та вимогам
чинного законодавства, а тому просить
позов задовольнити.

У судове засідання позивач не з'явився,
однак подав заяву про розгляд справу
без його участі та підтримав позовні
вимоги і просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання також не
з'явився, хоча про час і місце такого
повідомлявся належним чином, причину
неявки не повідомив, клопотання про
відкладення розгляду справи не
подавав, а тому суд розглядає справу у
його відсутності, що відповідає
положенням ст. 128 КАС України.

На пропозицію суду, яку було викладено
в ухвалі від 23 січня 2014 року, надати
докази на підтвердження обставин, на
які посилається відповідач, не було
надано відповідних доказів, тому суд
вирішує справу на основі наявних
доказів, що відповідає положенням ч. 6
ст. 71 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 62 Конституції України
вина особи, яка притягається до
відповідальності, має бути доведена
належними доказами, а не ґрунтуватись
на припущеннях, усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частина 2 статті 2 КАС України
встановлює, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачений законами
України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілям, на
досягнення яких спрямоване це
рішення(дія); з урахуванням права особи
на участь в процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) -
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні адміністративні справи
з приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Як роз'яснює п. 3 Постанови Пленуму
Вищого Адміністративного Суду України
№ 2 від 06 березня 2008 року постанова про
притягнення фізичних осіб до
адміністративної відповідальності є
правовим актом індивідуальної дії.

Згідно ст. 222 КУпАП до компетенції
працівників органів внутрішніх справ
віднесено розгляд адміністративних
порушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст.122
КУпАП.

Згідно ст. 288 КУпАП постанову по справі
про адміністративне правопорушення
може бути оскаржено в суд, у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом.

Встановлено, що 13 січня 2014 року
інспектором ДПС з обслуговування
стаціонарного поста № 1 в
Закарпатській області прапорщиком
міліції Мисло І.В. складено протокол
про адміністративне правопорушення
серії АА2 № 981311, згідно якого ОСОБА_1, 13
січня 2014 року о 10.16 год. на 774 км
автодороги Київ-Чоп, керував
автомобілем марки «BMW 730D», державний
номерний знак НОМЕР_1, з не ввімкненими
денними ходовими вогнями або ближнім
світлом фар.

Також встановлено, що того ж дня - 13
січня 2014 року інспектором ДПС з
обслуговування стаціонарного поста № 1
в Закарпатській області прапорщиком
міліції Мисло І.В. було винесено
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 126063, згідно
якої його визнано винним у вчиненні
вказаного правопорушення та піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) грн.
00 коп.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути
підданий заходу впливу у зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом.

Однак, при складанні постанови
суб'єктом владних повноважень
інспектором ДПС з обслуговування
стаціонарного поста № 1 в
Закарпатській області прапорщиком
міліції Мисло І.В. вчинено низку
порушень вимог ст. 280 КУпАП, а саме не
з'ясовані всі обставини, що підлягають
з'ясуванню при розгляді справи про
адміністративне правопорушення. Так, в
постанові відсутні відомості щодо
винуватості особи у вчиненні
адміністративного правопорушення; чи є
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу та не
враховано майновий стан особи.

Також, інспектором не надано належних
та допустимих доказів порушення
позивачем вимог п. 9.8. ПДР України, а
саме того, що на його автомобілі не були
ввімкнені денні ходові вогні чи ближнє
світло фар, жодних доказів
фотофіксації чи пояснень свідків
відповідачем до протоколу не додано,
хоча зазначено в такому про наявність
свідка вказаних обставин.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
міліцію» передбачено право працівника
міліції використовувати передбачені
нормативно-правовими актами технічні
засоби, в тому числі засоби фото- і
відео спостереження, для виявлення та
фіксування порушень правил дорожнього
руху, а у випадках, передбачених
законом, тимчасово затримувати і
доставляти на спеціальні майданчики чи
стоянки для зберігання транспортні
засоби, експлуатація яких не
допускається або забороняється
законом.

Крім того, згідно розпорядження МВС
України № 466 «Про організацію роботи
підрозділів ДАІ з профілактики
правопорушень із застосуванням
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису» від 21 травня 2009 року
передбачено виключити випадки
складання відносно водіїв
транспортних засобів адміністративних
протоколів без доведення їхньої вини
чи достатніх доказів допущення ними
порушень ПДР (фото-, відеоматеріалів,
показів свідків тощо).

З врахуванням того, що при винесенні
постанови про адміністративне
правопорушення відповідачем порушено
норми діючих нормативно-правових
актів, вина особи у вчиненні
правопорушення належним чином не
доведена, твердження позивача
належними доказами не спростовані,
тому суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, а справа про
адміністративне правопорушення
закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 1,
2, 3, 17, 18, 70, 71, 86, 159-163 КАС України, ст. ст.
222, 251, 258, 288 КУпАП, ст. 11 Закону України
«Про міліцію», Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 23
грудня 2005 року, Інструкцією з
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України,
затвердженої наказом МВС 27 березня 2009
року за № 111, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС з
обслуговування стаціонарного поста № 1
в Закарпатській області прапорщика
міліції Мисло Івана Васильовича про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 126063 від 13 січня 2014 року -
задовольнити.

Скасувати постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №126063 від 13 січня 2014 року, винесену
інспектором ДПС з обслуговування
стаціонарного поста № 1 в
Закарпатській області прапорщиком
міліції Мисло Іваном Васильовичем про
накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) грн.
00 коп., а провадження у справі про
адміністративне правопорушення -
закрити.

Постанова суду відповідно до ст. 171-2 КАС
України є остаточною та оскарженню в
апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий:Чепурнов В. О.