Справа № 815/1022/14
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1022/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколенко О.М.,

при секретарі - Громовій К.Д.

за участю: представника позивача -
Демінської М.В. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом державної податкової
інспекції у Київському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області (надалі
за текстом - ДПІ у Київському районі м.
Одеси або позивач) до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі за
текстом - ФОП ОСОБА_2 або відповідач) про
стягнення податкового боргу по єдиному
податку у розмірі 2308 грн. 20 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що станом 21.01.2014 року ФОП
ОСОБА_2 має податковий борг по єдиному
податку з фізичних осіб, у зв'язку із
нарахуванням авансованих внесків за
період з серпня 2013 року по січень 2014
року, у сумі 2308 грн. 20 коп., який
відповідачем у добровільному порядку
погашений не був, у зв'язку з чим
позивач звернувся до суду з вказаною
позовною заявою.

Ухвалою суду від 12.02.2014 року відкрито
провадження по справі № 815/1022/14 із
призначенням її до розгляду у судовому
засіданні на 04.03.2014 року.

Представник позивача у судовому
засіданні 04.03.2014 року на позовних
вимогах наполягала та просила суд
задовольнити їх в повному обсязі,
зазначаючи, що станом на дату судового
розгляду відповідач наявну
заборгованість зі сплати єдиного
податку у розмірі 2308,20 грн. не сплатив.

Відповідач до судового засідання не
з'явився про дату, час і місце судового
розгляду був повідомлений належним
чином та своєчасно, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яке наявне в матеріалах
справи; його позиція щодо позову не
відома, оскільки заперечень на позовну
заяву він не подавав та повноважного
представника у судове засідання не
направив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Таким чином, враховуючи, що відповідач
був належним чином сповіщений про
розгляд справи, суд на підставі
положень ст.128 КАС України розглядав
справу на підставі наявних доказів за
відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
дослідивши обставини та факти, якими
обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх
доказами, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
зареєстрований як фізична особа -
підприємець виконавчим комітетом
Одеської міської ради 02.02.2010 року за
№ 0084533 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1), що підтверджується наявною в
матеріалах справи копією свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця (а.с.9).

З матеріалів справи вбачається, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_2
знаходиться на обліку в державній
податковій інспекції у Київському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області з 03.02.2010
року.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач 17.12.2012 року звернувся до ДПІ
у Київському районі м. Одеси із заявою
про застосування спрощеної системи
оподаткування з 01.01.2013 року (а.с.10), в
якій зазначив вид підприємницької
діяльності - «ветеринарна діяльність»
(75.00). Відповідно до вказаної заяви
обрана ставка єдиного податку при
переході на спрощену систему
оподаткування складає 20% до розміру
мінімальної заробітної плати (2 група
платників податку).

Згідно облікової картки відповідача
станом на 31.01.2014 року, останній має
заборгованість зі сплати єдиного
податку у розмірі 2308 грн. 20 коп. (а.с.8).

Згідно з п. 15.1 ст.15 Податкового кодексу
України платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п.16.1.4. п. 16.1. ст. 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.10.1.2 п.10.1 ст.10
Податкового кодексу України до
місцевих податків належить, зокрема,
єдиний податок.

Правові засади застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності, а також справляння єдиного
податку визначено главою 1 розділу XIV
Податкового кодексу України.

Згідно з п.291.3 ст.291 ПК України юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Групи платників єдиного податку, на які
поділяються суб'єкти господарювання,
які застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
встановлені у п.291.4 ст.291 ПК України.

Так, п.п.298.1.1, 298.1.2. п.298.1 ст.298
Податкового кодексу України (в
редакції, яка діяла на момент
виникнення заборгованості)
передбачено, що для обрання або
переходу на спрощену систему
оподаткування суб'єкт господарювання
подає до органу державної податкової
служби заяву. Зареєстровані в
установленому порядку фізичні особи -
підприємці, які до закінчення місяця, в
якому відбулася державна реєстрація,
подали заяву щодо обрання спрощеної
системи оподаткування та ставки
єдиного податку, встановленої для
першої або другої групи, вважаються
платниками єдиного податку з першого
числа місяця, наступного за місяцем, у
якому виписано свідоцтво платника
єдиного податку.

Як вже встановлено судом відповідач
17.12.2012 року звернувся до ДПІ у
Київському районі м. Одеси із заявою
про застосування спрощеної системи
оподаткування з 01.01.2013 року
(а.с.10), в якій зазначив вид
підприємницької діяльності -
«ветеринарна діяльність» (75.00).
Відповідно до вказаної заяви обрана
ставка єдиного податку при переході на
спрощену систему оподаткування
складає 20% до розміру мінімальної
заробітної плати (2 група платників
податку).

Згідно з пп. 293.1, 293.2. ст. 293 Податкового
кодексу України, ставки єдиного
податку встановлюються у відсотках
(фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року та у
відсотках до доходу (відсоткові
ставки). Фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб - підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць: 1) для першої групи
платників єдиного податку - у межах від
1 до 10 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати; 2) для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Пунктами 294.1, 294.2 ст.294 Податкового
кодексу України передбачено, що
податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку другої групи
є календарний рік. Податковий (звітний)
період починається з першого числа
першого місяця податкового (звітного)
періоду і закінчується останнім
календарним днем останнього місяця
податкового (звітного) періоду.

Відповідно до п. 295.1. ст.295 Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця. Такі
платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

Як вбачається з облікової катки
відповідача, сума недоїмки зі сплати
єдиного податку з фізичних осіб станом
на 31.12.2013 року складає 2064,60 грн., та у
зв'язку із збільшенням недоїмки станом
на 20.01.2014 року на суму 243,60 грн. загальна
сума недоїмки відповіча по цьому
податку станом на 31.01.2014 року складає
2308,20 грн.

Суд зазначає, що мінімальна заробітна
плата у 2013 році закріплена ст.8 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" та складає у місячному
розмірі з 01 січня - 1147 грн., а з 2014 року
такий розмір мінімальної заробітної
плати складає 1218 грн.

Таким чином, з огляду на вказані
положення Податкового кодексу України,
згідно матеріалів справи та враховуючи
розмір мінімальної заробітної плати у
2013 році та у 2014 році,
відповідач зобов'язаний сплачувати
єдиний податок в розмірі 229,40 грн. до 20
числа щомісячно протягом 2013 року та у
розмірі 243,60 грн. до 20 числа щомісячно
протягом 2014 року.

Але відповідач, всупереч вказаних
вимог законодавства, належну до сплати
суму єдиного податку не сплатив,
внаслідок чого за ним перед бюджетом,
станом на дату подання позову та на
момент розгляду справи рахується
податковий борг по цьому платежу в сумі
2308 грн. 20 коп., що підтверджується
обліковою карткою відповідача з
єдиного податку (а.с.8).

Згідно п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Отже, як вбачається з викладеного, у
відповідача рахується заборгованість
по єдиному податку з фізичних осіб у
розмірі 2308 грн. 20 коп.

Як встановлено судом, відповідач суму
боргу у визначені строки не сплатив.
Разом з тим, жодних доказів на
підтвердження сплати відповідачем
заборгованості по єдиному податку у
розмірі 2308 грн. 20 коп. станом на момент
розгляду справи до суду не надано.
Наявність податкового боргу на час
розгляду справи підтверджена
податковим органом шляхом надання до
суду розрахунку суми заборгованості,
облікової картки платника податків.

Пунктом 59.1 ст.59 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5. ст.59 Податкового
кодексу України у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

Як встановлено судом з матеріалів
справи, 07.08.2013 року ДПІ у Київському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області винесено податкову
вимогу форми «Ф» №260-19 про сплату боргу
у розмірі 1605 грн. 80 коп., яка була
надіслана відповідачу та отримана
останнім 20.08.2013 року, що
підтверджується матеріалами справи
(а.с.15,16). Доказів оскарження вказаної
вимоги ні відповідачем, ні позивачем до
суду надано не було.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Таким чином у відповідача наявна
заборгованість зі сплати єдиного
податку у розмірі 2308 грн. 20 коп.

Підпунктом 20.1.19 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України визначено, що
контролюючі органи мають право
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
податкового чи іншого законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

Таким чином, позивач є органом
державної влади, уповноваженим
здійснювати функцію контролю за
визначенням та сплатою платником
податків і повноваження якого на
звернення до суду із позовом про
стягнення податкового боргу прямо
визначені законодавством України.
Отже, за відсутності добровільної
сплати відповідачем суми
заборгованості, вказана сума
податкового боргу відповідача
підлягає стягненню за рішенням суду.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд вважає, що позовні вимоги державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області є
обґрунтованими, а отже підлягають
задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутністю витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір), згідно з ч. 4 ст. 94
КАС України стягненню з відповідача не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 72, 79, 86, 94,
128,158 - 163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) податковий борг по єдиному
податку у розмірі 2308 грн. 20
коп. (дві тисячі триста вісім гривень 20
копійок) на бюджетний рахунок
№ 0005, бюджетна
класифікація 18050400, отримувач - УДКСУ у
м. Одеса, код отримувача 38016923, банк
отримувача - ГУДКСУ в Одеській області,
МФО 828011.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Повний текст постанови складений та
підписаний суддею 11.03.2014 року.

Суддя
Соколенко О.М.

Адміністративний позов державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) податковий борг по єдиному
податку у розмірі 2308 грн. 20 коп. (дві
тисячі триста вісім гривень 20 копійок)
на бюджетний рахунок № 0005,
бюджетна класифікація 18050400, отримувач -
УДКСУ у м. Одеса, код отримувача 38016923,
банк отримувача - ГУДКСУ в Одеській
області, МФО 828011.

11 березня 2014 року.