Справа № 2-а-2447/2012
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-2447/2012
Головуючий у 1-й інстанції: Соколов О.О.
Суддя-доповідач: Коротких
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Коротких А.Ю.,

суддів:
Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області на постанову Городнянського
районного суду Чернігівської області
від 26 вересня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області про зобов"язання вчинити дії, -

В С
Т А Н О В И В :

Постановою Городнянського районного
суду Чернігівської області від 26
вересня 2012 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
відмовити в задоволенні позову. Свої
вимоги апелянт аргументує тим, що судом
першої інстанції були неповно
з'ясовані всі обставини, що мали
суттєве значення для вирішення справи
та допущені порушення норм
матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з 11
грудня 1978 року по 21 грудня 1981 року
позивач працював в районах Крайньої
Півночі на посаді теслі
будівельно-монтажного поїзду № 594
треста «Тиндатрансбуд» (а.с.13).

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування» період роботи до 1 січня
1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року "Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі", постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року "Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Відповідно до даних трудової книжки
позивач працював з 11 грудня 1978 року по 21
грудня 1981 року на посаді теслі
будівельно-монтажного поїзду № 594
тресту „Тиндатрансбуд" у місцевості,
прирівняної до району Крайньої Півночі
(а.с. 6).

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що дії відповідача щодо відмови
у перерахунку пенсії позивачу на
пільгових умовах та зарахуванні до
пільгового стажу період роботи з 11
грудня 1978 року по 21 грудня 1981 є
необґрунтованими та не відповідають
наведеним законодавчим нормам.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому, у відповідності до ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області залишити без задоволення, а
постанову Городнянського районного
суду Чернігівської області від 26
вересня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
визначеному ст. 254 КАС України, але може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:
Коротких А.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна
Н.М.

.

Головуючий суддя
Коротких А. Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.