Справа № 2а-21/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

05 березня 2014 року
м. Київ К/9991/69009/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Зайця В.С.,Чумаченко Т.А.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Кам'янської сільської ради
Житомирського району, треті особи -
управління Держкомзему у
Житомирському районі, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про визнання рішення недійсним
та скасування державних актів на право
власності на земельну ділянку, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року,-

в с т а н о в и в:

У травні 2011 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з вказаним позовом, у якому з
урахуванням уточнених позовних вимог
просила визнати незаконним рішення
Кам'янської сільської ради
Житомирського району від 29.02.2008 «Про
передачу у приватну власність
громадянам земельних ділянок», в
частині передачі ОСОБА_8, ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 у безкоштовну приватну
власність земельної ділянки для
будівництва, обслуговування житлового
будинку та господарських будівель
площею 0,10 га, для ведення особистого
селянського господарства у АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що спірним рішенням
відповідач вирішив питання відносно
земельної ділянки, яку вона отримала в
порядку спадкування.

Постановою Житомирського районного
суду Житомирської області від 1 червня
2012 року позов задоволено. Визнано
незаконним рішення Кам'янської
сільської ради Житомирського району
від 29.02.2008 «Про передачу у приватну
власність громадянам земельних
ділянок» в частині передачі ОСОБА_8,
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у безкоштовну
приватну власність земельної ділянки
для будівництва, обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель площею 0,10 га, для ведення
особистого селянського господарства у
АДРЕСА_1 Скасовано державні акти на
право власності на земельні ділянки,
видані на ім'я ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року постанову суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове судове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить Вищий адміністративний суд
України скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права і правової
оцінки обставин у справі у межах,
визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Встановлено, що рішенням Кам'янської
сільської ради Житомирського району
від 17.03.1994 ОСОБА_9 передано безоплатно у
приватну власність земельну ділянку
розміром 0,25 га для обслуговування
житлового будинку та земельну ділянку
розміром 0,39 га для ведення особистого
підсобного господарства.

Рішенням Житомирського районного суду
Житомирської області від 05.04.2011 між
спадкоємцями ОСОБА_9 поділено житловий
будинок та господарські споруди,
розташовані АДРЕСА_1 по 1/3 ідеальній
частці між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7

Рішенням Кам'янської сільської ради
Житомирського району від 29.02.2008 «Про
передачу у приватну власність
громадянам земельних ділянок», яке є
предметом спору у справі в частині,
передано ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у
безкоштовну приватну власність
земельну ділянку для будівництва,
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель площею 0,10 га,
для ведення особистого селянського
господарства у АДРЕСА_1

На підставі цього рішення сільської
ради вказаним особам видані державні
акти на право власності на земельну
ділянку.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову апеляційний суд виходив з
наступного.

Відповідно до статті 12 Земельного
кодексу України (далі - ЗК) до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, розпорядження
землями територіальних громад,
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу.

Згідно з пунктом г) часини 1 статті 121 ЗК
громадяни України мають право на
безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності в таких
розмірах: для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у селах - не більше
0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15
гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

У статті 125 та у редакції на час
прийняття спірного рішення частині 1
статті 126 ЗК визначено, що право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
цієї статті.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

В силу вимог частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи те, що рішенням
Житомирського районного суду
Житомирської області від 05.04.2011
вирішено питання розподілу спадкового
майна лише щодо житлового будинку та
господарських споруд, а земельна
ділянка розміром 0,39 га, яка була
передана ОСОБА_9 для ведення особистого
підсобного господарства не була
включена до спадкового майна та на неї
не було оформлено право власності,
апеляційний суд дійшов висновку, що
приймаючи відносно вказаної земельної
ділянки рішення, сільська рада діяла в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, а відтак про наявність підстав
для відмови у задоволенні позову.

Оскільки решта позовних вимог є
похідними, судом апеляційної інстанції
правильно зазначено, що вони також
задоволенню не підлягають.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
погоджується з такими висновками суду
апеляційної інстанції і доводи
касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного суду
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 КАС
України, суд,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної з моменту
проголошення і може бути переглянута з
підстав, у строк та у порядку,
визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: