Справа № 522/20034/13-а
Суддя: Донцов Д. Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання
Скибінській Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Одеської міської ради про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до
відповідача, в якому просить суд
поновити її строк на оскарження акта
№1604/1 від 16.04.2013 р., акта № 060501 від 16.04.2013
р., протоколу № 1604/1с від 16.04.2013 р.,
протоколу № 060501с від 16.04.2013 р., та
постанов про адміністративне
правопорушення складених відносно неї
за № 1236 від 03.06.2013 р. та за №1237 від 03.06.2013
року та скасувати їх у зв'язку з
безпідставністю. Позивач в
обґрунтування своїх вимог зазначає, що
вказані в актах обставини на підставі
яких були прийняті постанови не
відповідають дійсності, оскільки не
підтверджені будь-якими доказами.
Також позивач зазначаю, що вона не була
належним чином повідомлена про розгляд
протоколів оскільки в них відсутні
будь-які підписи та виклики до
адміністративної комісії, у зв'язку з
чим вважає, що не був пропущений строк з
поважних причин.

Позивач у судове засідання не
з'явилась, надала до суду письмову
заяву згідно якого просила розгляд
справи провести за її відсутності та
задовольнити позовні вимоги з
наведених підстав.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату та час
судового засідання був повідомлений
належним чином, про причини неявку суд
не сповістив.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси, провадження за позовними
вимогами в частині скасування
протоколів за №1604/1с від 16.04.2013 р.,та за
№ 060501с від 16.04.2013 р про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 було
закрито.

Розглянувши матеріали
справи, з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

З урахуванням положення ч.4 ст. 128 КАС
України суд ухвалив про розгляд справи
за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що між сторонами виник
публічно-правовий спір щодо
правомірності притягнення
адміністративною комісією фізичної
особи ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності та накладення
адміністративного стягнення за
вчинення правопорушення.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову
іншого органу (посадової особи) про
накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржено у
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства, з
особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову
у справі про адміністративне
правопорушення може бути подано
протягом 10 днів з дня винесення
постанови. В разі пропуску зазначеного
строку з поважних причин цей строк за
заявою особи, щодо якої винесено
постанову, може бути поновлено органом
(посадовою особою), правомочним
розглядати скаргу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган
(посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно
майнову шкоду, чи є підстави для
передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також
з'ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи, чого в даному випадку дотримано
не було.

Постановами за № 1236 від 03.06.2013 р. та за
№1237 від 03.06.2013р. у справі про
адміністративне правопорушення
виконавчого комітету Одеської міської
ради, ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафів на загальну суму 3400,00
грн. за порушення п.7.3. та п. 9.1. Правил
благоустрою території міста Одеси
затверджених рішенням ОМР №1631-IV від
23.12.2011 року.

Зазначена постанова винесена на
підставі акта №1604/1 від 16.04.2013 р., акта №
060501 від 16.04.2013 р., протоколу № 1604/1с від
16.04.2013 р., протоколу № 060501с від 16.04.2013 р.,
якими відповідно визначено, що біля
павільйону квітів «ІНФОРМАЦІЯ_1» по
АДРЕСА_1 наявна відсутністю двох
стаціонарних урн для сміття та
проводиться складування будівельних
матеріалів без дозвільних документів.

Статтею 152 КУпАП встановлено, що
відповідальність за порушення правил
благоустрою територій міст та інших
населених пунктів, а також
недодержання правил щодо забезпечення
чистоти і порядку в містах та інших
населених пунктах є бланкетною нормою,
тобто при вирішенні питання про
притягнення особи до адміністративної
відповідальності за цією статтею
потрібно звертатись до нормативних
актів, які регламентують відповідні
правовідносини.

Об'єктивна сторона правопорушення,
передбаченого коментованою статтею,
полягає у порушенні правил благоустрою
територій міст та інших населених
пунктів, а також недодержанні правил
щодо забезпечення чистоти і порядку в
містах та інших населених пунктах.

Судом встановлено, що відповідач у
вищезгаданій постанові посилається на
порушення позивачем конкретної норми
«Правил благоустрою території міста
Одеси», затвердженого Рішенням
Одеської міської ради №1631-VI від 23.12.2011
р., а саме на п.7.3. та п. 9.1.

Як зазначає позивач, в її діях відсутні
події та склад адміністративного
правопорушення, оскільки в день
складання протоколів та актів біля
павільйону квітів «ІНФОРМАЦІЯ_1» по
АДРЕСА_1, не проводилось жодних
будівельних робіт, а також відповідно
до наданої фото фіксації позивача є
наявність розміщених урн, що повністю
спростовує викладені у протоколі та у
актах обставини на які посилався
відповідач при ухваленні постанов за №
1236 від 03.06.2013 р. та за №1237 від 03.06.2013р.

Крім того в порушення законних прав
позивача, його не запросили на
засідання адміністративної комісії, в
результаті чого позивач був
позбавлений можливості захищати свої
права.

В порушення ст. 63 Конституції України
та ст. 268 КУпАП позивача не було
ознайомлено з правами та обов'язками,
що підтверджується відсутністю його
підписів у протоколах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають юридичне
значення для правильного вирішення
справи. Ці дані встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функцію
фото-і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото і кінозйомки, відеозапису,
які використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і
роз'яснень, викладених в пункті 7
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 15 «Про практику розгляду
судами скарг на постанови у справах про
адміністративні правопорушення» орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або протесту на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови.
Суд повинен перевірити: чи накладено
адміністративне стягнення правомочним
органом; чи є в діях даної особи ознаки
проступку, за який законом передбачена
адміністративна відповідальність, і
вина у його вчиненні; чи не сплив строк
давності для притягнення до
адміністративної відповідальності; чи
правильні висновки органу (посадової
особи), який виніс постанову, про
тяжкість вчиненого проступку і
обтяжуючі обставини; чи враховані
пом'якшуючі обставини, майновий стан
винного, а також з'ясувати інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Разом з
тим, виходячи із закріпленого в частині
4 статті 129 Конституції України
принципу змагальності і рівності
сторін у судочинстві, обов'язок
доказування законності застосування
адміністративного стягнення при
розгляді скарги громадянина в суді
покладається на орган (посадову особу),
яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії
адміністративних справ перевіряє
законність і обґрунтованість
винесеної постанови та її поважність
згідно з вимогами п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за відсутності події
і складу адміністративного
правопорушення.

У спірних правовідносинах
відповідачем було порушено принцип
обґрунтованості рішення суб'єкта
владних повноважень, так як не було
всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано
обставин справи, та не вирішено її в
точній відповідності з законом.

Враховуючи ту обставину, що відповідач
в судове засідання не з'явився та не
виконав покладеного на нього обов'язку
доказування правомірності свого
рішення, суд дійшов висновку про
поважність причин пропуску строку
звернення з адміністративним позовом
та відсутність належних та достатніх
доказів для констатування факту
вчинення адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ст. 152 КУпАП.

Тому слід поновити ОСОБА_1 строк
звернення з адміністративним позовом в
суд, скасувати акти та постанови
адміністративної комісії виконавчого
комітету Одеської міської ради у
справі про адміністративне
правопорушення про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за адміністративне
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ст. 152 КУпАП та
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафів в розмірі
3400,00 гривень, провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно неї закрити.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до висновку, що адміністративний позов
є обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 38, 152, 247, 280, 288, 289, 293
КУпАП, ст.ст. 11, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення з
адміністративним позовом в суд.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Одеської міської
ради про скасування постанови про
адміністративне правопорушення -
задовольнити.

Акт №1604/1 від 16.04.2013 року, акт № 060501 від
16.04.2013 року , постанову № 1236 від 03.06.2013
року та постанову №1237 від 03.06.2013 року у
справі про адміністративне
правопорушення щодо стягнення штрафів
в розмірі 3400 грн. з ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2 закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя: