Справа № 815/1212/14
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1212/14
УХВАЛА

03 березня 2014 року

м.Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого судді:
Білостоцького О.В.

Суддів:
Самойлюк Г.П., Бойко О.Я.

При секретарі:
Солдатовій О.С.

За участю сторін:

Представника позивача:
Павленко А.Л.

Представника відповідача:
не з'явився

Представника третьої особи:
Семенова Є.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання позивача -
приватного підприємства «Прогресфарм»
про вжиття заходів забезпечення
позову, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний
позов приватного підприємства
«Прогресфарм» до Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Служба безпеки
України, про визнання протиправними
дії щодо винесення наказу № 32 від 14.01.2014
року в частині застосування до
приватного підприємства «Прогресфарм»
спеціальної санкції - індивідуального
режиму ліцензування та скасування п. 2
додатку «Переліку суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності
України, до яких застосовано
спеціальну санкцію - індивідуальний
режим ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності» до
наказу № 32 від 14.01.2014 року «Про
застосування спеціальної санкції -
індивідуального режиму ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності - до
суб'єктів зовнішньоекономічної
діяльності України».

Провадження у справі за
адміністративним позовом відкрито
Одеським окружним адміністративним
судом 19.02.2014 року.

19.02.2014 року Одеським окружним
адміністративним судом також
постановлено ухвалу, якою відмовлено
приватному підприємству «Прогресфарм»
у задоволенні клопотання про вжиття
заходів забезпечення позову.

27.02.2014 року від позивача повторно
надійшло клопотання про вжиття заходів
забезпечення позову шляхом зупинення
дії наказу Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України № 32 від
14.01.2014 року в частині застосування до
приватного підприємства «Прогресфарм»
спеціальної санкції - індивідуального
режиму ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності до
ухвалення рішення у справі. Позивач у
клопотанні зазначає, що приватне
підприємство «Прогресфарм» здійснює
поставку в Україну лікарських
препаратів, зокрема: лікарського
засобу «Золдрія», який
використовується при лікуванні
онкозахворювань, виробник - «CIPLA LTD»
(Індія), постачальник - фірма «DENI & НЕМІ»;
а також лікарського засобу
«Тенофовір/Емтрицитабін» в рамках
Загальнодержавної програми
забезпечення профілактики
ВІЛ-інфекції, лікування, догляду та
підтримки ВІЛ- Інфікованих хворих на
СНІД. Необхідність забезпечення
адміністративного позову, на думку
позивача зумовлена тим, що наявність
наказу Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України про
застосування спеціальної санкції -
індивідуального режиму ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності
заважає приватному підприємству
«Прогресфарм» здійснювати
господарську діяльність з імпорту та
експорту зазначених лікарських
препаратів згідно
зовнішньоекономічних контрактів: № 27
від 01.12.2010 року з фірмою «CIPLA LTD» (Індія),
№ 33 від 01.08.2012 року з фірмою «DENI & НЕМІ
FZ-LLC» (ОАЕ), №2/01/12 від 19.01.2012 року з ТОВ
«Диапрофмед» (Молдова), № 1/01/12 від 17.01.2012
року з ТОВ «Аква Фарм» (Молдова). Для
отримання індивідуальних ліцензій на
кожний випадок розмитнення або
замитнення товару позивач змушений
буде проходити складну та довготривалу
процедуру, що призведе до затягування
імпорту/експорту лікарських засобів.
Крім того, представник позивача
зазначає, що підставою для вжиття
заходів забезпечення позову шляхом
зупинення дії оскаржуваного наказу є
його очевидна протиправність, оскільки
його фактично було винесено
відповідачем лише у зв'язку з
порушенням Службою безпеки України
відносно посадових осіб приватного
підприємства «Прогресфарм»
кримінального провадження № 000262
за ч. 3 ст. 305 Кримінального кодексу
України, яке на даний час вже закрито за
відсутності в діянні складу
кримінального правопорушення.

Представник позивача у судовому
засіданні 03.03.2014 року підтримала
зазначене клопотання та просила його
задовольнити.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, Міністерство
економічного розвитку і торгівлі
України про дату, час та місце судового
засідання було повідомлено належним
чином та своєчасно.

Представник третьої особи заперечував
проти заявленого клопотання,
зазначивши, що позивачем не надано
жодних доказів на обґрунтування
необхідності забезпечення позову
шляхом зупинення дії наказу
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України № 32 від 14.01.2014 року в
оскаржуваній частині. Крім того, на
думку представника СБУ, забезпеченням
адміністративного позову приватного
підприємства «Прогресфарм» у
заявлений спосіб, адміністративну
справу буде фактично вирішено по суті.

Заслухавши пояснення представників
позивача та третьої особи, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази, суд
доходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення клопотання
представника позивача про вжиття
заходів забезпечення позову у справі
№815/1212/14, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України, суд
за клопотанням позивача або з власної
ініціативи може постановити ухвалу про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Згідно ч.ч. 3 та 4 ст. 117 КАС України суд у
порядку забезпечення
адміністративного позову може
відповідною ухвалою зупинити дію
рішення суб'єкта владних повноважень
чи його окремих положень, що
оскаржуються, а також заборонити
вчиняти певні дії.

Статтею 118 КАС України визначено, що
клопотання про забезпечення
адміністративного позову
розглядається не пізніше наступного
дня після його одержання й у разі
обґрунтованості та терміновості
вирішується ухвалою негайно без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Питання про забезпечення
адміністративного позову, крім
випадку, встановленого частиною першою
цієї статті, вирішується в судовому
засіданні з повідомленням осіб, які
беруть участь у справі. Неприбуття у
судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені, не
перешкоджає розглядові таких питань.

Судом встановлено, що наказ
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України № 32 від 14.01.2014 року про
застосування до приватного
підприємства «Прогресфарм»
спеціальної санкції - індивідуального
режиму ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності було
винесено на підставі подань Служби
безпеки України від 28.11.2013 року № 14/3-2346
вих. та від 06.12.2013 року № 07/121215-13 вих. (а.с.
26-27).

При цьому, із наявних в
адміністративній справі матеріалів не
вбачається очевидної протиправності
зазначеного наказу Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України в оскаржуваній частині,
оскільки в них не міститься доказів
того, що підставою для прийняття
спірного наказу було лише внесення
Службою безпеки України до Єдиного
реєстру досудових розслідувань
кримінального провадження № 000262,
яке станом на час розгляду клопотання
позивача в суді, вже закрито. Таких
доказів не було надано представником
позивача і в судовому засіданні при
розгляді клопотання про забезпечення
позову. Як вбачається із змісту
оскаржуваного наказу Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України, в ньому відсутнє посилання на
кримінальне провадження за ст. 305 ч. 3 КК
України (контрабанда наркотичних
засобів, психотропних речовин, їх
аналогів чи прекурсорів або
фальсифікованих лікарських засобів,
вчинена організованою групою, а також
якщо предметом контрабанди були
наркотичні засоби, психотропні
речовини, їх аналоги чи прекурсори або
фальсифіковані лікарські засоби в
особливо великих розмірах).

Що стосується обґрунтувань позивача
щодо необхідності забезпечення
адміністративного позову з точки зору
існування очевидної небезпеки
заподіянню шкоди правам, свободам та
інтересам приватного підприємства
«Прогресфарм» до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або
неможливості захисту цих прав, свобод
та інтересів без вжиття таких заходів,
суд вважає їх не вмотивованими та
такими, що не можуть бути підставою для
вжиття заходів забезпечення позову,
оскільки представником позивача не
надано до суду жодних доказів та не
наведено фактів, що свідчили б про
неможливість здійснення позивачем
діяльності з імпорту/експорту
лікарських засобів «Золдрія» та
«Тенофовір/Емтрицитабін», чи існування
у ПП «Прогресфарм» труднощів у
здійсненні господарської діяльності.

Конкретних фактів надходження на
адресу приватного підприємства
«Прогресфарм» на час розгляду
клопотання в судовому засіданні
лікарських засобів згідно наданих до
суду зовнішньоекономічних контрактів
№ 27 від 01.12.2010 року з фірмою «CIPLA LTD»
(Індія) та № 33 від 01.08.2012 року з фірмою
«DENI & НЕМІ FZ-LLC» (ОАЕ), та відмови органів
Міндоходів у їх митному оформленні та
випуску у вільний обіг в Україні,
представником позивача в
обґрунтування клопотання не наведено
та доказів не надано.

Крім того, як було зазначено
представником позивача в судовому
засіданні, на час розгляду клопотання
про вжиття заходів забезпечення
позову, лікарські засоби (3 766 упаковок
препарату «Золдрія»), про які зазначено
в постанові у кримінальному
провадженні № 000262, у зв'язку із
закриттям зазначеного провадження вже
розмитнені органом Міндоходів та
випущені у вільний обіг в Україні.

Посилання представника позивача на
виникнення при оформленні приватним
підприємством «Прогресфарм» разових
(індивідуальних) ліцензій для
здійснення зовнішньоекономічної
діяльності якихось складнощів також не
підтверджено жодними доказами та є, на
думку суду, лише припущеннями
представника позивача.

Таким чином, судом не вбачається
підстав для вжиття заходів
забезпечення адміністративного позову
та зупинення дії наказу Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України № 32 від 14.01.2014 року в
оскаржуваній частині.

Керуючись ст.ст. 7-14, 122, 133, 157, 160, 165, 186, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання
позивача - приватного підприємства
«Прогресфарм» - про вжиття заходів
забезпечення позову.

Ухвалу суду може бути оскаржено шляхом
подання через Одеський окружний
адміністративний суд апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України - з дня отримання копії ухвали.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги на ухвалу, встановленого
статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу
не було подано.

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний суддею 07 березня 2014 року.

Головуючий суддя
Білостоцький
О.В.

Суддя
Бойко О.Я.

Суддя
Самойлюк Г.П.

27 лютого 2014 року