Справа № 537/6468/13-а
Суддя: Фадєєва С. О.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/6468/13-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2014 року
м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука
Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Фадєєвої С.О.,

при секретарі Герасименко Л.Г.,

з участю представників позивача ОСОБА_1
- ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників відповідача
Кременчуцької міської ради
Полтавської області - Войтенка Д.М.,
Лазоренко С.М.,

представника третьої особи управління
містобудування та архітектури
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради - Нештапа В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кременчуці справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Кременчуцької міської ради
Полтавської області про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до суб»єкта владних
повноважень Кременчуцької міської
ради Полтавської області, де просить
суд визнати протиправним та скасувати
рішення XXXV сесії Кременчуцької міської
ради Полтавської області VI скликання
від 29.08.2013 року «Про надання та відмову
в наданні дозволу на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок в м. Кременчуці» та
зобов'язати Кременчуцьку міську раду
Полтавської області повторно
розглянути її клопотання про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на умовах оренди орієнтованою
площею 0,0049 га для експлуатації та
обслуговування прибудови квартир
АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1
вказує, що рішенням Кременчуцької
міської ради Полтавської області від
23.09.2005 року їй надано дозвіл на
проектування та виконання
реконструкцій квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2
по АДРЕСА_1 і влаштування окремого
входу та демонстраційної вітрини - під
магазин продовольчих товарів. Вона
звернулася до відповідача з
клопотанням про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на умовах
оренди орієнтованою площею 0,0049 га для
експлуатації та обслуговування
прибудови до квартир АДРЕСА_1. Дане
клопотання відповідачем було
розглянуто 29.08.2013 року з винесенням
рішення, яким їй відмовлено в наданні
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на умовах оренди у зв»язку з
наявністю на земельній ділянці об»єкту
нерухомого майна (прибудови до
магазину), власник якого невідомий.
Вважає прийняте відповідачем рішення
протиправним, таким, що не відповідає
Конституції і законам України.

В судовому засіданні представники
позивачки - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - позовні
вимоги ОСОБА_1 підтримали в повному
обсязі. Вказали, що позивачкою до
органу місцевого самоврядування разом
з належним чином оформленим
клопотанням про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення у користування земельної
ділянки були подані всі необхідні
документи, передбачені ч.2 ст.123
Земельного кодексу України. У
клопотанні ОСОБА_1 було вказано
орієнтовний розмір земельної ділянки
та її цільове призначення.
Відповідачем неправомірно відмовлено
у задоволенні клопотання, посилаючись
на наявність на земельній ділянці
об»єкту нерухомого майна, власник
якого невідомий. При цьому
відповідачеві було достовірно відомо,
що власником майна є ОСОБА_1 Земельний
кодекс містить вичерпний перелік
підстав, за наявності яких заявникові
може бути відмовлено у наданні дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, і
наявність на ділянці нерухомого майна
не може бути підставою для відмови у
задоволенні клопотання. Вказали, що
рішенням виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради від 23.09.2005
року погоджено місце розташування
об»єкта, управлінням містобудування та
архітектури затверджено
архітектурно-планувальне завдання на
проектування об»єкта архітектури для
реконструкції. 30.05.2007 року виконавчим
комітетом складено акт вибору
земельної ділянки для розміщення
прибудови до квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1, на які дозволена
реконструкція під магазин
непродовольчих товарів з влаштуванням
окремого входу. Висновком від 28.08.2007
року управління містобудування та
архітектури попередньо погодило
будівництво прибудови за вказаною
адресою. Місце розташування прибудови
до квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2 по АДРЕСА_1
погоджено управлінням земельних
ресурсів у м. Кременчуці, інші
компетентні органи також не
заперечували проти будівництва
прибудови за вказаною адресою.

Представники відповідача
Кременчуцької міської ради
Полтавської області - Войтенко Д.М.,
Лазоренко С.М. - позовні вимоги ОСОБА_1
не визнали, проти їх задоволення
заперечували, посилаючись на те, що
згідно вимог Земельного кодексу
України передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення прилюдних
торгів, крім випадків, встановлених ч.2,3
ст. 134 цього Кодексу, в тому числі у
випадку розташування на земельних
ділянках об»єктів нерухомого майна
(будівель, споруд), що перебувають у
власності фізичних або юридичних осіб.
Оскільки ОСОБА_1 не надала разом з
клопотанням правовстановлюючих
документів на нерухоме майно, яке
розміщене на спірній земельній
ділянці, підстава надання земельної
ділянки в оренду на підставі проекту
землеустрою без проведення земельних
торгів відсутня, тому рішенням міської
ради їй відмовлено у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на умовах
оренди у зв»язку з наявністю на
земельній ділянці об»єкту нерухомого
майна (прибудови до магазину), власник
якого невідомий. Крім цього, твердження
представників позивача про те, що
ОСОБА_1 виконано всі вимоги
законодавства, не відповідає
дійсності. Рішенням виконкому від 23.09.205
року позивачку зобов»язано після
погодження проекту укласти з міською
радою договір на право користування
землею, що нею зроблено не було, замість
цього ОСОБА_1 було самочинно проведено
реконструкцію об»єкта та збудовано
прибудову.

Представник третьої особи управління
містобудування та архітектури
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради - Нештап В.Г. - проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1
заперечив, вказав, що рішення
відповідачем прийнято правомірно,
оскільки на земельній ділянці
розміщено об»єкт самочинного
будівництва, аргументи на користь
прийнятого відповідачем рішення є
переконливими і не викликають сумніву.
Визнав, що управління погодило ряд
дозвільних документів щодо
будівництва ОСОБА_1 самочинної
прибудови.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши
матеріали справи, дослідивши і
оцінивши наявні у справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому їх
дослідженні, суд приходить до висновку,
що позовна заява підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано, з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія), з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення,
своєчасно, тобто, протягом розумного
строку.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справи в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свобод в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості. Даний спір виник у
зв'язку з оскарженням рішення
колегіального органу місцевого
самоврядування та відноситься до
категорії публічно - правових спорів.

Статтею 14 Конституції України
встановлено, що земля є основним
національним багатством, що
знаходиться під особливою охороною
держави. Право на землю набувається і
реалізується громадянами і суб'єктами
господарської діяльності (юридичними і
фізичними особами) виключно відповідно
до закону.

Стаття 12 Земельного Кодексу України
встановлює, що розпорядження землями
територіальних громад, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян і
юридичних осіб, відноситься до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст.

У відповідності із ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі та у межах повноважень та
засобами, передбаченими Конституцією
та законами України. Зазначені
положення Конституції України
кореспондовані в ст. 24 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні».

Відповідно до ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі
рішень. Згідно п. 34 ч.1 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 124 ЗК України
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки. Передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, громадянам,
юридичним особам, визначеним частинами
другою, третьою статті 134 цього Кодексу,
здійснюється в порядку, встановленому
статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 123 ЗК України особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
які відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
передають у власність або користування
такі земельні ділянки. У клопотанні
зазначаються орієнтовний розмір
земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Як встановлено судом та не
заперечується сторонами позивачка
ОСОБА_1 подала до Кременчуцької міської
ради Полтавської області клопотання
про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки на умовах оренди
орієнтованою площею 0,0049 га для
експлуатації та обслуговування
прибудови до квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2
по АДРЕСА_1. Відповідачем не
заперечується, що до клопотання
позивачкою ОСОБА_1 додані всі необхідні
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, в тому числі копії
свідоцтва про державну реєстрацію ФОП
ОСОБА_1, копія паспорта ОСОБА_1, копія
картки платника податків,
топографічний план території по
АДРЕСА_1, обґрунтування необхідності
відведення земельної ділянки для
експлуатації та обслуговування
прибудови до квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2
по АДРЕСА_1.

Рішенням XXXV сесії Кременчуцької
міської ради Полтавської області VI
скликання від 29.08.2013 року «Про відмову
в наданні дозволу на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок в м. Кременчуці»
відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на умовах
оренди орієнтованою площею 0,0049 га для
експлуатації та обслуговування
прибудови до квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2
по АДРЕСА_1 у зв»язку з наявністю на
земельній ділянці об»єкта нерухомого
майна (прибудови до магазину), власник
якого невідомий.

Суд вважає обґрунтованими доводи
позивача щодо того, що відмова у
наданні дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки не відповідає вимогам закону,
зважаючи на наступне:

В силу ч.2, 3 ст. 123 ЗК України Верховній
Раді Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
органам виконавчої влади або органам
місцевого самоврядування, які
передають земельні ділянки державної
чи комунальної власності у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею. Відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень у місячний строк розглядає
клопотання і дає дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки або надає мотивовану
відмову у його наданні. Підставою
відмови у наданні такого дозволу може
бути лише невідповідність місця
розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку. Забороняється відмова
у наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, місце розташування об'єктів на
яких погоджено відповідним органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування згідно із статтею 151
цього Кодексу.

Отже, місце розташування земельної
ділянки, зазначене в клопотанні, є
основним критерієм для вирішення
питання щодо надання дозволу на
розробку проекту землеустрою або
відмови в цьому. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
земельної ділянки вимогам законів та
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів,
містобудівної документації, проектів
та схем землеустрою тощо, а не
наявність на земельній ділянці об»єкта
самочинного будівництва.

Суд вважає такими, що не ґрунтуються на
законі доводи представників
відповідача щодо того, що позивачка
повинна була до клопотання додати
правовстановлюючі документи на
нерухоме майно, оскільки закон містить
виключний перелік документів, що
надаються до клопотання про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки і додаткові матеріали та
документи, не передбачені статтею 123 ЗК
України, витребовувати забороняється.

Аналізуючи зазначені вище норми
закону, суд дійшов висновку, що
обґрунтування відмови позивачу ОСОБА_1
в наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення у
користування земельної ділянки з
підстав порушення ст. 134 Земельного
кодексу України, тобто відведення
земельної ділянки в оренду без
проведення земельних торгів (аукціону),
та з тих підстав, що передача у
власність чи надання в користування
земельних ділянок під
багатоквартирними жилими будинками та
прибудинковими територіями можливе
лише об»єднанню власників будинку або
підприємствам, установам,
організаціям, що здійснюють управління
цими будинками, також не відповідає
вимогам закону. Вирішення питання про
надання в оренду земельної ділянки
законодавець пов'язує з прийняттям
уповноваженим органом відповідного
рішення про надання земельної ділянки
в оренду конкретній особі та укладенні
на його підставі договору оренди, а не з
наданням дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення у
користування земельної ділянки.
Земельний кодекс України не містить
положень щодо необхідності проведення
земельних торгів при вирішенні
повноважним органом питання про
надання згоди на складання проекту
відводу земельної ділянки. Надання
повноважним органом дозволу на
розробку проекту відводу земельної
ділянки не надає особі права на оренду
такої ділянки, а є лише дозволом для
виготовлення документації, на підставі
якої орган приймає рішення про надання
земельної ділянки в оренду.

Разом з цим суд не погоджується з
доводами представників позивача щодо
неправомірності винесеного рішення з
тих підстав, що відповідачем
надавалися дозволи на розробку проекту
землеустрою щодо відведення у
користування сусідньої земельної
ділянки за аналогічних обставин,
оскільки такі докази не стосуються
даного предмета доказування.

В силу ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем не доведено в суді
правомірність прийнятого ним рішення.
Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку, що з метою поновлення
порушених прав позивача позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.14, 19 Конституції
України, ст.ст.9, 11, 12, 71, 86, 94, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, ст.ст.12, 116, 123, 124, 134 Земельного
Кодексу, ст.ст. 24, 26, 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Кременчуцької міської ради
Полтавської області про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії -
задовольнити.

Визнати протиправним та
скасувати рішення XXXV сесії
Кременчуцької міської ради
Полтавської області VI скликання від
29.08.2013 року «Про відмову в наданні
дозволу на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в м. Кременчуці».

Зобов'язати Кременчуцьку міську раду
Полтавської області повторно
розглянути клопотання ОСОБА_1 про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на умовах оренди орієнтованою
площею 0,0049 га для експлуатації та
обслуговування прибудови квартир
АДРЕСА_1.

Стягнути з бюджету місцевого
самоврядування в місті Кременчуці на
користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 137
гривень 64 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до адміністративного
суду апеляційної інстанції через
Крюківський районний суд м. Кременчука
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь в
справі, але не були присутніми під час
проголошення постанови, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя:
С.О.Фадєєва