Справа № 2-а-2038/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
Справа №
18161/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Улицького В.З., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Свалявському районі
Закарпатської області на постанову
Свалявського районного суду
Закарпатської області від 16 травня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Свалявському районі Закарпатської
області про зобов'язання нарахувати та
виплатити підвищення до пенсії дитині
війни,-

В С Т А Н О В И
Л А :

14.04.2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду із адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Свалявському районі Закарпатської
області (далі - УПФУ), в якому просить
зобов'язати відповідача провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з врахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з жовтня 2010 року.

Постановою Свалявського районного
суду Закарпатської області від 16
травня 2011 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії відповідача.
Зобов'язано УПФУ нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії
у розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком за період з 01.11.2010 року по 16.05.2011
року з урахуванням виплачених сум.

З таким рішенням суду не погодився
відповідач, подавши апеляційну скаргу,
в якій покликається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права. Просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог повністю.

Вимоги за апеляційною скаргою мотивує
тим, що Законом України "Про соціальний
захист дітей війни" не передбачено,
який саме орган та з яких коштів
повинен здійснювати виплату
підвищення пенсії дітям війни, крім
того, законодавством не визначено, з
якого саме розміру мінімальної пенсії
за віком слід визначати розмір
підвищення до пенсії дітям війни.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.3 ст.197 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення з
наступних міркувань.

Так, судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач є дитиною війни
та відповідно до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», у
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин мав право на
підвищення виплачуваної йому УПФУ
пенсії за віком.

Колегія суддів вважає підставними
заявлені вимоги позивача в частині
зобов'язання відповідача нарахувати і
виплатити підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
за період з 01.11.2010 року по 16.05.2011 року,
оскільки дія норм ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» на
2010 рік не була зупинена чи обмежена
іншими нормативними актами. Статтею 70
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» Кабінету Міністрів
України надано право у 2010 році
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.
Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році
дітям війни підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком, а
тому доводи апелянта в цій частині є
необгрунтованими.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивача у
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Беручи до уваги, що правові положення,
які передбачають виплату підвищення до
пенсії особам, на яких поширюється дія
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» є чинними, а позивач
належить до вказаної групи осіб і має
право на її отримання, органи державної
влади не можуть свідомо зменшувати
розмір такої допомоги.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції прийняв рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги його не
спростовують.

Керуючись ст.195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1
ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу управління
управління Пенсійного фонду України в
Свалявському районі Закарпатської
області залишити без задоволення, а
постанову Свалявського районного суду
Закарпатської області від 16 травня 2011
року у справі № 2а-2038/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В.М. Каралюс

суддя
З.М. Матковська

суддя
В.З. Улицький