Справа № 826/934/14
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2014 року № 826/934/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Федорчука А.Б., суддів Аблова Є.В.,
Амельохіна В.В., розглянувши
адміністративну справу в письмовому
за позовом Арбітражного керуючого
розпорядника майна ОСОБА_1до
Міністерства юстиції України,
Головного управління юстиції у
Київській областіпровизнання
протиправними рішення
На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд
розглядає справу у письмовому
Позивач в особі, Арбітражного
керуючого розпорядника майна ОСОБА_1
(далі - позивач), звернувся до суду з
позовною заявою до Міністра юстиції
України (далі - відповідач -1), Головного
управління юстиції у Київській області
(далі - відповідач - 2) про визнання
протиправним доручення Міністерства
перевірки діяльності арбітражного
керуючого ОСОБА_1; визнати протиправним
та скасувати Наказ Головного
управління юстиції у Київській області
від 14.01.2014 №9/12 про проведення
позапланової перевірки діяльності
арбітражного керуючого ОСОБА_1
В обґрунтування позовних вимог Позивач
зазначає, що Відповідачі не мали права
проводити невиїзну перевірку повторно
Відповідач - 1 проти позовних вимог
заперечував в повному обсязі з підстав
викладених в запереченнях на позовну
Відповідач - 2 проти позовних вимог
заперечував в повному обсязі.
У відповідності до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва встановив наступне.
Судом встановлено, що 20.01.2013р. на адресу
Позивача надійшов лист Головного
управління юстиції у Київській
області, який містив Повідомлення про
проведення позапланової невиїзної
перевірки №2696-2-1/6 від 14.01.2014р., запит
№2696-2-1/6 від 14.01.2014р., Посвідчення на
проведення позапланової невиїзної
перевірки №1/6/14 від 14.01.2014р.
Згідно з даними документами Головним
управлінням юстиції у Київській
області у період з 22 по 24 січня 2014 року
«буде проведено перевірку діяльності
арбітражного керуючого ОСОБА_1».
В Посвідченні на проведення
позапланової невиїзної перевірки від
14.01.2014р., що надійшло на адресу Позивача
20.01.2014р., зазначено, що предметом
перевірки є: перевірка діяльності
арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час
виконання ним повноважень керуючого
санацією ПрАТ «Білицький завод
«Теплозвукоізоляція».
Підставами для здійснення перевірки
вказано скаргу гр. ОСОБА_3 від 04.11.2013р.
б/н та скаргу гр. ОСОБА_4 від 04.11.2013р. б/н
щодо дій арбітражного керуючого ОСОБА_1
під час виконання ним повноважень
керуючого санацією ПрАТ «Білицький
завод «Теплозвукоізоляція».
Наказом Головного управління юстиції у
Київській області від 14.01.2014р. № 9/12 було
призначено проведення позапланової
перевірки діяльності арбітражного
керуючого ОСОБА_1. перевірку, яку буде
проведено відповідно до Порядку
контролю за діяльністю арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів),
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5 (далі -
Порядок) та доручення Міністерства
Позивач вважає, неправомірним
Доручення Міністерства юстиції
управління юстиції у Київській області
від 14.01.2014 № 9/12 про проведення
позапланової перевірки діяльності
арбітражного керуючого ОСОБА_1,
виходячи з наступного.
Повно та всебічно дослідивши наявні
матеріали справи, а також норми чинного
законодавства, суд прийшов до висновку
про необґрунтованість позовних вимог
виходячи з наступного.
Міністерство юстиції України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України. Мінюст України діє в межах
повноважень, визначених Положенням про
Міністерство юстиції України,
затвердженим Указом Президента
України від 06.04.2011 р. № 395/2011, у своїй
діяльності керується Конституцією та
Законами України, актами Президента
України, Кабінету Міністрів України,
іншими актами законодавства України, а
також дорученнями Президента України.
Мін'юст України є державним органом з
Згідно з розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 16.11.2011 р. № 1135-р
"Питання Міністерства юстиції" з 21.11.2011
р. Міністерство юстиції розпочало
виконувати функції державного органу з
питань банкрутства, визначені Указом
Президента України від 06.04.2011 р. № 395.
Одночасно з цим набрали чинності всі
нормативно-правові акти Мін'юсту з
Так, зокрема, наказом Міністерства
юстиції України від 27.06.2013 р. № 1284/5, який
зареєстрований в Міністерстві юстиції
затверджено Порядок контролю за
діяльністю арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) (надалі -
Порядок №1284/5).
Відповідно до п. 1.3 Порядок №1284/5,
Контроль за діяльністю арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) (далі -
арбітражний керуючий) здійснюють
Міністерство юстиції України (далі -
Мін'юст) як державний орган з питань
банкрутства та за дорученням Мін'юсту
України головні управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, в областях,
містах Києві та Севастополі як
територіальні органи з питань
банкрутства (далі - орган контролю).
Згідно з п. п. 2.1, вищезазначеного
Порядку, Контроль за діяльністю
арбітражних керуючих здійснюється
шляхом проведення планових і
позапланових перевірок.
У відповідності до п. 2.6 Порядку №1284/5,
2.6. Підставами для проведення
позапланової перевірки є: подання
арбітражним керуючим письмової заяви
до органу контролю про проведення
перевірки за його бажанням; звернення
(скарги) фізичних та юридичних осіб
щодо дій арбітражного керуючого з
викладенням обставин невиконання або
неналежного виконання ним покладених
на нього повноважень, з яких вбачається
необхідність проведення додаткового
контролю; виявлення недостовірності
даних, заявлених у документах, поданих
арбітражним керуючим для отримання
свідоцтва про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), або у
документах обов'язкової звітності,
поданих арбітражним керуючим;
неподання у встановлений строк
арбітражним керуючим документів
обов'язкової звітності; перевірка
виконання арбітражним керуючим
розпоряджень, виданих за результатами
проведення планових чи позапланових
перевірок органом контролю;
встановлення Дисциплінарною комісією
невідповідності висновків акта
перевірки вимогам законодавства,
зазначеного в пункті 2.2 цього розділу,
та направлення звернення (скарги), що
було(а) підставою для проведення
відповідної позапланової перевірки,
для проведення додаткового контролю;
рішення Дисциплінарної комісії щодо
проведення органами контролю
додаткового контролю на підставі заяв
та скарг, які надійшли на розгляд
Дисциплінарної комісії. Позапланова
перевірка здійснюється Мін'юстом або
територіальними органами з питань
банкрутства за наявності доручення
Мін'юсту на її проведення. У разі
надходження на адресу територіального
органу з питань банкрутства звернення
від фізичної чи юридичної особи про
невиконання або неналежне виконання
арбітражним керуючим покладених на
нього повноважень територіальний
орган надсилає відповідне звернення до
Мін'юсту для вирішення питання щодо
проведення позапланової перевірки.
Мін'юст аналізує звернення, які
надійшли на його адресу, та, у разі якщо
з таких звернень вбачається
необхідність проведення додаткового
контролю з боку державного органу з
питань банкрутства, здійснює
позапланову перевірку або надає
доручення на проведення позапланової
перевірки територіальному органу з
питань банкрутства. Мін'юст з метою
контролю за проведенням перевірок
територіальними органами з питань
банкрутства має право у дорученні на
проведення позапланової перевірки
зобов'язати територіальний орган з
питань банкрутства погодити з
Мін'юстом проект Довідки.

З матеріалів справи вбачається, що на
адресу Департаменту нотаріату,
банкрутства та функціонування
центрального засвідчувального органу
Міністерства юстиції України надійшла
Скарга від 05.09.2013 р. від ОСОБА_3 на дії
арбітражного керуючого - керуючого
санацією ОСОБА_1

Міністерство юстиції України
надіслало на адресу Головного
управління юстиції від 30.09.2013 р.
доручення щодо проведення
позапланової перевірки діяльності
арбітражного керуючого - керуючого
санацією ОСОБА_1 під час виконання
повноважень керуючого санацією ПрАТ
«Білицький завод «Теплозвукоізоляція»
(свідоцтво №208 від 06.06.2013р.).

Крім того, 25.09.2013 р. на адресу
Міністерства юстиції України надішли
Доповнення до скарги поданої 05.09.2013 р.
голови комітету кредиторів ПАТ
"Білицький завод "Теплозвукоізоляція"
ОСОБА_3 від 25.09.2013р. на дії арбітражного
керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво від 06.03.2013
НОМЕР_1, адреса офісу: АДРЕСА_1) під час
виконання повноважень керуючого
санацією ПАТ "Білицький завод
"Теплозвукоізоляція" (Київська обл., м.
Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул.
Пономарьова, 7).

Міністерство юстиції України 22.10.2013 р.
№16947-0-33-13/132 надало Доручення Головному
управлінню юстиції у Київській
області, в якому зазначає наступне:
«Міністерство юстиції України листом
від 30.09.2013 № 11140-0-26- 13/13.2 надало
доручення Головному управлінню
юстиції у м. Києві провести позапланову
перевірку діяльності арбітражного
керуючого ОСОБА_1 під час виконання
повноважень керуючого санацією ПАТ
"Білицький завод "Теплозвукоізоляція"
на підставі скарги голови комітету
кредиторів товариства ОСОБА_3 від 05.09.2013
б/н.

Враховуючи викладене та з урахуванням
інформації, наведеної у доповненні до
скарги, керуючись пунктом 2.6 розділу II
Порядку контролю за діяльністю
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією,
ліквідаторів), затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27.06.2013
№ 1284/5, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 03.07.2013 за № 1113/23645,
підпунктом 4.29 пункту 4 Положення про
Головні управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, в областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 23.06.2011 №1707/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції 23.06.2011 за № 759/19497, доручаємо в
межах перевірки діяльності
арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час
виконання повноважень ліквідатора ПАТ
"Білицький завод "Теплозвукоізоляція"
дослідити наступні питання: звільнення
працівників боржника, які не можуть
бути задіяні в процесі реалізації
плану санації, без затвердження в
установленому порядку господарським
судом плану санації; дотримання Правил
організації діловодства та архіву
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), затверджених наказом
Міністерства юстиції України від 15.03.2013
№447/5, зареєстрованих у Міністерстві
юстиції України 18.03.2013 №431/229663, в
частині надання відповіді на звернення
голови комітету кредиторів; блокування
роботи боржника; вжиття заходів по
погашенню заборгованості із
заробітної плати; інших питань.

За наслідками перевірки просимо
надіслати на адресу голови комітету
кредиторів ПАТ "Білицький завод
"Теплозвукоізоляція" ОСОБА_3 листи, в
яких повідомити про результати
перевірки діяльності арбітражного
керуючого ОСОБА_1, виявлені порушення
та вжиті заходи реагування (в разі їх
наявності).

Копії довідки, акту за результатами
проведеної перевірки та копію
відповіді голові комітету кредиторів
ПАТ "Білицький завод
"Теплозвукоізоляція" ОСОБА_3 надати
Департаменту нотаріату, банкрутства та
функціонування центрального
засвідчувального органу.».

Начальником відділу з питань
банкрутства Головного управління
юстиції у м. Києві - Завадяк Олександр
Петрович та члени комісії: заступник
начальника відділу з питань
банкрутства Головного управління
юстиції у м. Києві - Лисовець Альона
Борисівна, головний спеціаліст відділу
з питань банкрутства Головного
управління юстиції у м. Києві - Сисоєва
Іванна Олегівна на підставі: доручення
Департаменту нотаріату та банкрутства
Міністерства юстиції України від 30.09.2013
№ 11140-0-26-13/13.2 до скарги ОСОБА_3 від 05.09.2013
б/н, доручення Департаменту нотаріату
та банкрутства Міністерства юстиції
України від 16.10.2013 № 16947-0-33-13/13.2 з
доповненням до скарги голови комітету
кредиторів ПрАТ «Білицький завод
«Теплозвукоізоляція» ОСОБА_3 від 25.09.2013
б/н., було проведено позапланову
невиїзну перевірку діяльності
арбітражного керуючого з 14 листопада
2013 року до 18 листопада 2013 року ОСОБА_1.
За результатом перевірки було складено
Акт позапланової невиїзної перевірки
діяльності арбітражного керуючого від
27 листопада 2013 року №69/10-42 (надалі Акт
№69-10-42).

В Акті №69-10-42 зазначено наступне: «За
результатами - позапланової невиїзної
перевірки арбітражного керуючого
ОСОБА_1, проведеної на підставі
доручення Департаменту нотаріату та
банкрутства Міністерства юстиції
України від 30.09.2013 № 11140-0-26-13/13.2 до
скарги ОСОБА_3 від 05.09.2013 б/н, доручення
Департаменту нотаріату та банкрутства
Міністерства юстиції України від 16.10.2013
№ 16947-0-33-13/13.2 з доповненням до скарги
голови комітету кредиторів ПрАТ
«Білицький завод «Теплозвукоізоляція»
ОСОБА_3 від 25.09.2013 б/н, Комісією
встановлено порушення арбітражним
керуючим при виконанні повноважень
керуючого санацією в провадженні у
справі про банкрутство ПрАТ «Білицький
завод «Теплозвукоізоляція» абзацу 2
частини 5 статті 3-1, частини 6 статті 3-1,
абзацу 2 частини 4 статті 17, абзацу 3
частини 4 статті 17, абзацу 3 частини 6
статті 17, абзацу 4 частини 6 статті 17,
абзацу 1 частини 1 статті 18 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (у редакції
Закону України від 14.05.1992 №2343-XII з
наступними змінами і доповненнями,
чинній до 18.01.2013); частини 1 статті 21
Закону України «Про оплату праці»;
частини 5 статті 124 Конституції України,
щодо яких органом контролю буде
винесено розпорядження про усунення
порушень.».

Крім того на адресу Міністерства
юстиції України надійшли Скарги гр.
ОСОБА_3 від 04.11.2013р. б/н та скаргу гр.
ОСОБА_4 від 04.11.2013р. б/н, скеровану листом
Секретаріату Кабінету Міністрів
України від 12.11.2013 № 41-3-023244/26П-1, щодо дій
арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час
виконання ним повноважень керуючого
санацією ПрАТ «Білицький завод
«Теплозвукоізоляція».

Міністерство юстиції надало Доручення
від 04.12.2013 р. №10751-0-4-13/13.2, №194449-0-33-13/13.2
Головному Управлінню юстиції у
Київській області щодо проведення
перевірки діяльності арбітражного
керуючого ОСОБА_1

Головним Управлінням юстиції у
Київській області 14.01.2014 було прийнято
Наказ №9/12 про проведення позапланової
перевірки діяльності арбітражного
керуючого ОСОБА_1

Також, на адресу арбітражного
керуючого ОСОБА_1 було надіслано Запит
від 14.01.2014. р. №2696-2-1/6, повідомлення про
проведення позапланової невиїзної
перевірки від 14.01.2014 р. №2696-2-1/6,
посвідчення на проведення
позапланової невиїзної перевірки від
14.01.2014 р.

В силу статті 6 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» підставами для здійснення
позапланових заходів є, зокрема,
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на її проведення. Під
час проведення позапланового заходу
з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю). Проведення позапланових
заходів з інших підстав, крім
передбачених цією статтею,
забороняється.

Судом досліджено Скарги ОСОБА_3
від05.06.2013 р. та 25.09.2013 б/н. до
Міністерства юстиції України та Скарги
гр. ОСОБА_3 від 04.11.2013р. б/н та скаргу гр.
ОСОБА_4 від 04.11.2013р. б/н, скеровану листом
Секретаріату Кабінету Міністрів
України від 12.11.2013 № 41-3-023244/26П-1 та
встановлено, що Скарги, які було подано
до Міністерства юстиції в вересні 2013 р.
відрізняються по змісту від Скарг за
листопад 2013 р.

Враховуючи вищевикладене, Судом
встановлено, що Скарги є різними за
змістом та подані різними Скаржниками
в різний період, що в свою чергу
свідчить, що перевірка арбітражного
керуючого здійснювалася за різними
зверненнями.

За приписами пункту 2.1. Порядку
контроль за діяльністю арбітражних
керуючих здійснюється шляхом
проведення планових і позапланових
перевірок.

Згідно пункту 2.6. Порядку підставами
для проведення позапланової перевірки
є, зокрема, звернення (скарги) фізичних
та юридичних осіб щодо дій
арбітражного керуючого з викладенням
обставин невиконання або неналежного
виконання ним покладених на нього
повноважень, з яких вбачається
необхідність проведення додаткового
контролю.

Абзацом другим пункту 2.11 Порядку
визначено, що предметом позапланової
перевірки є додержання арбітражним
керуючим вимог Конституції України,
Господарського процесуального кодексу
України, Закону та іншого
законодавства з питань банкрутства з
питань, необхідність перевірки яких
стала підставою для здійснення цієї
перевірки.

Відповідно до підпункту 2.6.1. пункту 2.6.
Порядку позапланова перевірка
здійснюється Мін'юстом або
територіальними органами з питань
банкрутства за наявності доручення
Мін'юсту на її проведення.

Пунктом 2.12. Порядку визначено, що
повторна перевірка з питань, що вже
були предметом перевірки, не
допускається, крім випадків,
передбачених цим Порядком.

Суд звертає увагу, що перевірка за
Скаргами (05.09.2013 р. та 25.09.2013р.), які
надішли здійснювалася щодо надання
відповіді на звернення голови комітету
кредиторів; блокування роботи
боржника; вжиття заходів по погашенню
заборгованості із заробітної плати; та
інших питань, а в Скаргах (04.11.2013 р.)
підставами слугувало щодо розробки та
подання для схвалення зборами
кредиторів та судом плану санації
боржника; участі в засіданнях комітету
кредиторів; укладання мирової угоди
згідно прийнятого комітетом
кредиторів відповідного рішення;
укладання керуючим санацією значних
угод та угод, щодо яких є
заінтересованість тільки за згодою
комітету кредиторів та інших питань.

Таким чином, проведення перевірок було
призначено у відповідності до
законодавства та дані перевірки
різняться за змістом та обставинами,
які слугували для їх проведення, а отже,
твердження Позивача щодо
безпідставності проведення повторної
перевірки, яка заборонена
законодавством, не відповідає
матеріалам справи.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
(ч.1) В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. (ч.2) Якщо
особа, яка бере участь у справі, не може
самостійно надати докази, то вона
повинна зазначити причини, через які ці
докази не можуть бути надані, та
повідомити, де вони знаходяться чи
можуть знаходитися. Суд сприяє в
реалізації цього обов'язку і
витребовує необхідні докази. Про
витребування доказів або про відмову у
витребуванні доказів суд постановляє
ухвалу. Ухвала суду про відмову у
витребуванні доказів окремо не
оскаржується. Заперечення проти неї
може бути включене до апеляційної чи
касаційної скарги на рішення суду,
прийняте за наслідками розгляду
справи. (ч.3) Суд може збирати докази з
власної ініціативи. (ч.5) Якщо особа, яка
бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів. (ч.6 ст.71 КАС
України).

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд приходить до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які не підтверджуються достатніми
доказами, що свідчить про не
обґрунтованість позовних вимог, а отже,
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене в сукупності,
виходячи з наявних обставин справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
позивача не підлягають задоволенню в
повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 11, 69, 70, 71, 103, 158-163, 172, 177, 179
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Постанова відповідно до статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
А.Б.Федорчук

Судді
Є.В.Аблов

В.В.
Амельохін