Справа № 822/68/14
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/68/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року м.
ХмельницькийХмельницький окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів - Лабань Г.В. (головуючий), суддів
- Фелонюк Д.Л. , Ковальчук А.М. ,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН"
до Інспекції України з питань захисту
прав споживачів у Хмельницькій області
про визнання дій незаконними та
скасування наказу постанови та
рішення, -

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН"
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Хмельницькій області. Просить суд
визнати протиправним та скасувати
наказ Державної інспекції з питань
захисту прав споживачів у Хмельницькій
області № 167 від 27.11.2013 року, визнати
незаконними дії щодо проведення
позапланової виїзної перевірки
позивача, визнати незаконними та
скасувати рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
№155,156 від 13.12.2013 року, визнати
протиправною та скасувати постанову
про накладення штрафних санкцій № 81
від 24.12.2013 року.

Зазначає, що не погоджується з
висновками, викладеними в акті
перевірки. Вважає наказ про проведення
позапланової перевірки торгівельного
об'єкту позивача та прийняту за її
результатами постанову про накладення
штрафних санкцій протиправними, як і
дії посадових осіб Інспекції щодо
проведення цієї перевірки.

Вказує на те, що порушення, за яке на
позивача були накладені штрафні
санкції, було відсутнє, оскільки
позивач не є особою, яка ввела в обіг
продукцію, що не відповідає вимогам
Закону.

В судовому засіданні 12.02.2014 року
представник позивача заявив
клопотання про зменшення позовних
вимог в частині визнання незаконними
та скасування рішень про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
№155,156 від 13.12.2013 року. Просив
задовольнити вимоги, посилаючись на
обставини котрі викладені у
адміністративному позові.

Представник відповідача, у попередніх
судових засіданнях, заперечив проти
задоволення позовних вимог позивача та
надав суду письмові заперечення. В
обґрунтування заперечень проти позову
зазначив, що відповідачем проведена
перевірка характеристик якості
нехарчової продукції, яка реалізується
в торговому об'єкті позивача - магазині
"Фокстрот" на пл.Шевченка,4, м. Славута,
Хмельницької області. Під час
перевірки встановлений факт введення в
обіг продукції з порушенням положень
Закону України "Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції", у зв'язку з чим застосована
фінансова санкція та прийняті рішення
про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів. У зв'язку з
подальшим усуненням позивачем
вказаних порушень, ці рішення були
скасовані. Однак, на думку відповідача,
зазначене не звільняє його від
відповідальності, передбаченої за
невиконання вимог закону, тобто від
сплати штрафу. Просить у позові
відмовити.

Сторони в судове засідання на 26.02.2014
року не з'явилися. Представник позивача
та представник відповідача подали до
суду клопотання про розгляд справи за
їх відсутності.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 6 ст.
128 КАС України, у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі під час судового
розгляду повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається, розгляд справи
проводиться в письмовому провадженні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази в їх взаємному зв'язку та
сукупності, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 29 листопада 2013
року на підставі звернення народного
депутата України Бойко В.Б. №216-к від
11.10.2013 року, відповідно до направлення
та наказу на проведення перевірки № 167
від 27.11.2013 року, за згодою
Держспоживінспекції України
спеціалістами Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Хмельницькій
області проведена позапланова
перевірка торгового об'єкта - магазину
"Фокстрот", розташованого за адресою:
пл.Шевченка,4, м. Славута, Хмельницької
області власником якого є ТОВ
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН". Перевірка проведена
з питань дотримання вимог
законодавства про державний ринковий
нагляд, у тому числі стосовно
характеристик продукції.

За результатами перевірки складений
акт перевірки характеристик продукції
№ 0131 від 29.11.2013 року, яким зафіксовані
порушення п. 2 ч. 2 статті 44 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції". Суть
їх полягає у відсутності на окремих
одиницях продукції, яка реалізується у
цьому магазині, Національного знаку
відповідності або наявності такого
знаку відповідності, однак, нанесеного
з порушеннями зображення (зображення
нечітке та нерозбірливе, неналежно
застосований знак відповідності, знак
відповідності не відповідає
встановленій формі). Також встановлено,
що на окремі одиниці продукції
відсутні декларації про відповідність
а також інформація про виробника та
уповноваженого представника
(імпортера), що унеможливлює
встановлення походження продукції.

Акт перевірки підписаний
представником торгового об'єкта із
зауваженнями.

13.12.2013 року за результатами розгляду
матеріалів справи прийняті рішення
№155,156 про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів. 24 грудня 2013
року Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Хмельницькій області
прийнята постанова №81 про
застосування до позивача штрафних
санкцій у розмірі 1000
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян за порушення вимог п. 2 ч. 2 ст.
44 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції".

Оцінюючи підстави для прийняття
вказаних актів, суд виходить з
наступного.

Статтею 6 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»
визначені підстави для проведення
позапланового заходу державного
нагляду (контролю). Такими підставами є,
зокрема, звернення фізичних га
юридичних осіб про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства.
Позаплановий захід у цьому разі
здійснюється за наявності згоди
центрального органу виконавчої влади
на його проведення. Під час проведення
позапланового заходу з'ясовуються
питання, необхідність перевірки яких
стала підставою для здійснення цього
заходу.

Правові та організаційні засади
державного ринкового нагляду і
контролю нехарчової продукції
встановлені Законом України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» від 02.12.2010 року
(далі - Закон ).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону з метою
здійснення ринкового нагляду органи
ринкового нагляду проводять перевірки
характеристик продукції, в тому числі
відбирають зразки продукції та
забезпечують проведення їх експертизи
(випробування).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону,
яка встановлює особливості проведення
перевірок характеристик продукції у її
розповсюджувачів, підставами
проведення позапланових перевірок є,
зокрема, зверненнями споживачів
(користувачів) відповідної продукції, а
також органів виконавчої влади,
виконавчих органів місцевих рад,
правоохоронних органів, громадських
організацій споживачів (об'єднань
споживачів), у яких міститься
інформація про розповсюдження
продукції, що завдала шкоди суспільним
інтересам чи має недоліки, що можуть
завдати такої шкоди, і відсутня
інформація, за якою виробника такої
продукції може бути ідентифіковано,
але міститься інформація, за якою може
бути встановлено розповсюджувача, у
якого було придбано (виявлено) таку
продукцію.

Позапланові перевірки проводяться у
розповсюджувачів та виробників
продукції. Під час таких перевірок
перевіряються характеристики того
виду продукції, який є предметом
перевірки. Перевірки характеристик
продукції проводяться на підставі
наказів органів ринкового нагляду та
посвідчень (направлень) на проведення
перевірки.

Судом встановлено, що підставою для
проведення перевірки стало доручення
та згода Держспоживінспекції України
на проведення позапланового заходу
торговельного об'єкта позивача на
основі звернення Генеральної
прокуратури України від 21 жовтня 2013
року та інформації, викладеної у
депутатському зверненні Народного
депутата України Бойка В.Б. стосовно
відомостей про порушення прав
споживачів у торговій мережі "Фокстрот"
у зв'язку з випадками продажу
споживачам контрафактної продукції та
не сертифікованих товарів.

Перед початком перевірки представнику
торговельного закладу позивача були
представлені наказ та направлення на
проведення перевірки, пред'явлені
службові посвідчення представників
Інспекції та вчинені записи в журналі
перевірок.

На думку суду, наказ № 167 від 27.11.2013 року
не містить положень, які вказують на
його протиправність. Наказ прийнятий
відповідачем на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством. Отже, в частині
вимог про визнання його протиправним
та скасування у позові слід відмовити.

Не встановлені судом та не доведені
також обставини, які б свідчили, що під
час перевірки посадові особи
відповідача діяли не на підставі, не у
спосіб та не у межах наданих їм
повноважень, передбачених вимогами
закону.

Вимогу позивача про визнання
протиправною постанови про накладення
штрафних санкцій №81 від 24.12.2013 року, суд
вважає необґрунтованою зважаючи на
таке.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про
захист прав споживачів» споживач має
право на те, щоб продукція за звичайних
умов її використання, зберігання і
транспортування була безпечною для
його життя, здоров'я, навколишнього
природного середовища, а також не
завдавала шкоди його майну. Відповідно
до ч. 4 ст. 14 цього ж Закону продукція,
на яку актами законодавства або
іншими нормативними документами
встановлено обов'язкові вимоги щодо
забезпечення безпеки для життя,
здоров'я споживачів, їх майна,
навколишнього природного середовища
і передбачено нанесення національного
знака відповідності, повинна пройти
встановлену процедуру оцінки
відповідності. Виробник має право
маркувати продукцію національним
знаком відповідності за наявності
декларації про відповідність та/або
сертифіката відповідності, виданих
згідно із законодавством. Реалізація
продукції (у тому числі імпортних
товарів) без маркування національним
знаком відповідності та/або без
сертифіката відповідності чи
декларації про відповідність
забороняється.

Пункт 2 частини 2 статті 44 Закону
України «Про державний ринковий
нагляд та контроль нехарчової
продукції» передбачає, що до особи, яка
ввела продукцію в обіг або відповідно
до цього Закону вважається такою, що
ввела продукцію в обіг, застосовуються
штрафні санкції у разі введення в обіг
продукції, яка не відповідає
встановленим вимогам (крім випадків,
передбачених статтею 28 цього Закону), у
тому числі нанесення Національного
знака відповідності на продукцію, що не
відповідає вимогам технічних
регламентів, - у розмірі від п'ятисот до
тисячі п'ятисот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а за
повторне протягом трьох років вчинення
такого самого порушення, за яке на
особу вже було накладено штраф, - у
розмірі від тисячі до трьох тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Частиною 3 ст. 24 Закону України № 2735-VI
передбачено, що якщо розповсюджувач
протягом узгодженого з органом
ринкового нагляду строку не надав йому
документи, що містять інформацію про
походження продукції, яка є
небезпечною, становить ризик та/або не
відповідає встановленим вимогам, та її
подальший обіг (договори,
товарно-супровідна документація тощо),
такий розповсюджувач вважається
особою, що ввела цю продукцію в обіг.

Зі змісту акту перевірки випливає, що
під час її проведення перевіряючим не
були надані документи, які
підтверджують походження восьми
одиниць товару, зокрема, декларації про
відповідність продукції вимогам
технічних регламентів, накладні, за
якими товар одержаний від
постачальників. Також стосовно цих
товарів були встановлені порушення
порядку маркування Національним
знаком відповідності.

Зі слів представника позивача,
накладні на вказану продукцію
пред'являлись перевіряючим для
ознайомлення під час перевірки. Однак,
представник Інспекції вказану
обставину заперечує, зазначаючи, що у
випадку надання необхідних документів,
про це в обов'язковому порядку
зазначається у акті, а документи
долучаються до його матеріалів.

Крім того, суд враховує, що декларації
про відповідність зазначених одиниць
товару були направлені позивачем на
адресу Інспекції листом від 12.12.2013 року,
у той час як накладні, представлені в
судовому засіданні, надані не були.

Крім того, Законом України № 2735-VI
встановлений обов'язок
розповсюджувача продукції доводити
обставини щодо введення товару в обіг
контролюючому органу саме під час
здійснення перевірки, що, як
встановлено судом, позивачем зроблено
не було.

Отже, оскільки на маркуванні окремих
одиниць продукції на час перевірки
була відсутня інформація про імпортера
продукції, а позивач під час перевірки
не надав до Інспекції документи, що
дозволяли з'ясувати чи є він особою,
яка ввела відповідну продукцію в обіг в
Україні, чи є лише її розповсюджувачем,
у контролюючого органу на час
прийняття оскаржуваної постанови були
передбачені чинним законодавством
підстави вважати позивача особою, яка
ввела зазначену продукцію в обіг.

Тому суд спростовує доводи позивача
стосовно того, що під час перевірки
була можливість встановити виробника
товару та його представника в Україні,
відтак підстави для надання
додаткових документів, які дають змогу
ідентифікувати суб'єкт господарювання,
який ввів продукцію в обіг, були
відсутні.

Суд також критично оцінює посилання
позивача на подальше скасування рішень
про вжиття обмежувальних (корегуючих)
заходів, як на підставу для скасування
постанови про накладення штрафу.
Виконання позивачем вимог вказаних
рішень не спростовує факт вчинення
правопорушень та не звільняє від
відповідальності у вигляді штрафних
санкцій.

Тому суд вважає, що Інспекція з питань
захисту прав споживачів в Хмельницькій
області під час перевірки діяла
обґрунтовано, та правомірно притягнула
позивача до відповідальності у вигляді
штрафу за порушення вимог
законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідно до ч.3 ст.4 ЗУ "Про судовий
збір" під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

З урахуванням встановлених обставин,
суд вважає, що відповідачем доведена
правомірність та обґрунтованість дій
та рішень, зважаючи на що
адміністративний позов задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 86, 158-163 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Хмельницькій області про
визнання протиправною та скасування
постанови відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" на
користь Державного бюджету України
(отримувач коштів - УК у
м.Хмельницькому; код отримувача - 38045529;
рахунок отримувача - 4002; банк
отримувача - ГУ ДКСУ у Хмельницькій
області; код банку отримувача - 815013)
судовий збір у сумі 1422 грн. (одна тисяча
чотириста двадцять дві гривні).

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 26
лютого 2014 року

Постанова не набрала законної сили

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/
/підпис/Г.В. Лабань Д.Л. Фелонюк А.М.
Ковальчук "Згідно з оригіналом" Суддя
Г.В. Лабань