Справа № 805/18236/13-а
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Козаченко А.В.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
справа №805/18236/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Шишова О.О., Попова В.В.

секретар судового засідання Сульженко
А.В.

за участі представника відповідача
Чернявської К.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 21
січня 2014 року у справі № 805/18236/13-а за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Костянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року Фізична особа -
підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Донецькій
області (далі - Інспекція), в якому
просила скасувати вимогу №
Ф-132/05-14-17-02-14-3 від 07.11.2013 року. В
обґрунтування позову зазначила, що
вона зареєстрована як фізична особа -
підприємець з 30.01.2002 року. Крім того,
вона є пенсіонером за віком та отримує
відповідну пенсію. 07.11.2013 року
Інспекцією відносно неї винесено
вимогу № Ф-132/05-14-17-02-14-3 про сплату
недоїмки з єдиного соціального внеску
у розмірі 2160,05 грн. Зазначену вимогу
позивач просила скасувати, посилаючись
на те, що будучі пенсіонером за віком,
відповідно до положень Закону України
від 08.07.2010 № 2464-VІ "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (далі -
Закон № 2464-VІ) вона звільнена від сплати
єдиного соціального внеску за себе.
Вказувала, що договір про добровільну
участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування нею не
укладався.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року у цій справі позов було
задоволено, а саме: скасовано Вимогу №
Ф-132/05-14-17-02-14-3 від 07.11.2013 року, видану
Інспекцією про сплату ОСОБА_3 недоїмки
з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 2160,05
грн.

Не погодившись з таким рішенням,
Інспекція подала апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову місцевого суду
скасувати та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги
зазначено, що відповідно до статті 26
Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) право
на призначення пенсії за віком мають
особи після досягнення певного віку і
наявності страхового стажу не менш
п'ятнадцяти років. Отже, з вказаної
правової норми випливає висновок про
те, що знаходячись на спрощеній системі
оподаткування, приватний підприємець
звільняється від сплати єдиного
соціального внеску лише по досягненню
ним пенсійного віку, встановленого
статтею 26 Закону № 1058-ІV. ОСОБА_3 ж
такого віку не досягла, вона є
отримувачем пенсії, призначеної
відповідно до частини 1 статті 13 Закону
України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про
пенсійне забезпечення" (далі - Закон №
1788-ХІІ), в зв'язку з чим позивач, як
фізична особа підприємець, є платником
єдиного внеску та зобов'язана
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
такий внесок.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити. Позивачка до
апеляційного суду не прибула.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Позивач - ОСОБА_3, реєстраційний номер
облікової картки платника податків та
інших обов'язкових платежів НОМЕР_1,
зареєстрована фізичною
особою-підприємцем 30.01.2002 року за № 2 001884 (а.с.9-10).

Разом з тим, позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України у м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області як особа, якій виплачується
пенсія. З пенсійного посвідчення № ААЄ
№ 316007, виданого 02.03.2011 року Пенсійним
фондом України, встановлено, що
позивачу з 2011 року призначена пенсія за
віком. Пенсія призначена довічно (а.с.7).

07 листопада 2013 року Інспекцією була
складена вимога № Ф-132/05-14-17-02-14-3 про
сплату ФОП ОСОБА_3 недоїмки з єдиного
соціального внеску у розмірі 2160,05 грн.
(а.с.13).

З нарахуванням відповідачем єдиного
соціального внеску та виставленням
відповідної вимоги позивач не
погодився, оскаржив її у судовому
порядку, посилаючись на те, що будучі
пенсіонером за віком, сплачувати
єдиний страховий внесок не повинен.

Зазначені обставини, встановлені
судом, сторонами не оспорюються. Спір
між ними виник внаслідок різного
тлумачення та застосування положень
Закону № 2464-VІ, якими пенсіонерів за
віком звільнено від сплати єдиного
соціального внеску.

При прийнятті рішення по даній справі
суд виходить з наступних мотивів та
керується такими положеннями
законодавства.

Відповідно до Податкового кодексу
України з 1 жовтня 2013 року контроль за
дотриманням законодавства зі збору
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
покладено на органи міністерства
доходів і зборів.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначені
Законом № 2464-VI.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2464-VІ
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок) - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону № 2464-VІ платниками єдиного
внеску є: фізичні особи-підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Законом України від 07.07.2011 № 3609-VI "Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо вдосконалення
окремих норм Податкового кодексу
України", статтю 4 Закону № 2464-VІ було
доповнено частиною четвертою такого
змісту: "Особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування".

З аналізу наведених норм законодавства
вбачається, що фізичні особи -
підприємці, які є пенсіонерами за віком
та які обрали спрощену систему
оподаткування, до яких з урахуванням
встановлених судом обставин
відноситься і позивач ОСОБА_3,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску.

Види державних пенсій, які
призначаються за Законом № 1788-ХІІ,
визначені статтею 2 цього Закону.

Положення пункту "а" частини 1 статті 2
Закону № 1788-ХІІ свідчать про те, що
трудові пенсії поділяються на такі
види як пенсії за віком, по
інвалідності, в разі втрати
годувальника та за вислугу років.

Системний аналіз положень статей 12-18
Закону № 1788-ХІІ свідчить, що
законодавець розрізнив пенсії за віком
в залежності від умов їх призначення,
визначивши загальні умови призначення
пенсії за віком (ст.12), пільгові умови
призначення пенсії за віком (ст.13), а
також особливі умови призначення цього
виду пенсії окремим категоріям
громадян (працівникам, зайнятим на
підземних і відкритих гірничих роботах
та в металургії, громадянам, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, інвалідам, учасникам війни,
сім'ям загиблих (померлих)
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, багатодітним
матерям і матерям інвалідів з
дитинства тощо (ст.ст.14-18).

Згідно частині 1 статті 13 Закону №
1788-ХІІ на пільгових умовах мають право
на пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком N 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років
на зазначених роботах; жінки - після
досягнення 45 років і при стажі роботи
не менше 15 років, з них не менше 7 років 6
місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Аналізуючи Закон № 1058-ІV, який
встановлює загальні види пенсійних
виплат, Закон № 1788-ХІІ, яким
призначаються державні пенсії, суд
приходить до висновку, що
законодавство встановлює і пільги, як в
обчисленні стажу, так і в досягненні
конкретного віку для окремих категорій
громадян. Таким чином, вік і стаж роботи
- це характерні ознаки пенсії за віком,
однак умови призначення пенсій є
різними, тоді як такий вид пенсії, як
пенсія за віком є єдиним.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_3 призначений такий
вид пенсії як "пенсія за віком",
незважаючи на пільговий характер умов
її призначення, отже він є "пенсіонером
за віком" і відповідно до частини 4
статті 4 Закону № 2464-VІ підлягає
звільненню від слати єдиного внеску.

У зв'язку з цим дії Інспекції з
нарахування фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_3 до сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування є незаконними,
оскільки позивач є пенсіонером за
віком та добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування не надавала.
Виходячи з наведеного, оскаржувана
вимога про сплату недоїмки №
Ф-132/05-14-17-02-14-3 від 07.11.2013 року є
протиправною та підлягає скасуванню,
оскільки покладає на позивача
зобов'язання, від виконання яких він
звільнений на підставі частини 4 статті
4 Закону № 2464-VІ.

Враховуючи вищенаведене, позовні
вимоги ОСОБА_3 суд вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

В повному обсязі ухвалу виготовлено 5
березня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу Костянтинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Донецькій області -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року у справі № 805/18236/13-а за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування вимоги -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
її в повному обсязі.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
О.О.Шишов

В.В.Попов