Справа № 2011/2а-240/11
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/80952/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Малиніна В.В. (доповідач), Ситникова О.Ф.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 04 квітня 2011 року та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2011
року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Харківська міська рада про визнання
протиправною бездіяльність, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дзержинського
районного суду м. Харкова від 04.04.2011
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.10.2011 року,
у задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_4 до Харківської міської
ради про визнання факту діяльності
районних рад, яки були утворені раніш
2005 року, про визнання незаконними та
скасування пунктів 2-5 рішення 38 сесії
Харківської міської ради 5 скликання
від 25.11.2009 року № 266/09 «Про неутворення
районних у м. Харкові рад», визнання
протиправною бездіяльності
Харківської міської ради, що
виразилася у не проведенні виборів
нових складів районних у місті Харкові
рад, зобов'язання Харківську міську
раду відновити діяльність районних у
місті Харкові рад, - відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просить їх рішення скасувати та
постановити нове, яким задовольнити
позов.

Розгляд справи здійснюється в
порядку письмового провадження
відповідно до статті 222 КАС України.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.223 КАС
України, суд касаційної інстанції за
наслідками розгляду касаційної скарги
має право залишити касаційну скаргу
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Судом першої інстанції встановлено
та підтверджено судом апеляційної
інстанції, що 25.11.2009 року Харківською
міською радою прийнято рішення «Про
неутворення районних у місті Харкові
рад»

За змістом ч.5 ст.140 Конституції
України та ч.1 ст.41 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
питання організації управління
районами в містах належить до
компетенції міських рад.

Відповідно до абз.5 ч.3 рішення
Конституційного Суду України від 13.07.2001
року №11-рп2001 (справа №1-392001) поняття
«організація управління районами в
містах» у контексті частини п'ятої
статті 140 Конституції України та
частини 1 статті 41 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
пов'язане з питаннями організації і
надає можливість міським радам у
містах з районним поділом вирішувати
питання щодо: матеріально-фінансового
та організаційного забезпечення
здійснення місцевого самоврядування в
районах міста; утворення чи
неутворення в місті районних рад; в
разі їх утворення визначення обсягу і
меж повноважень районних рад;
адміністративно-територіального
устрою; інші питання в межах і порядку,
визначених Конституцією, Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» та іншими законами України.

Конституція України визнає право
за органами місцевого самоврядування
самостійно вирішувати питання
місцевого значення, зокрема щодо
управління районами у місті, в межах
Конституції і законів України, що
цілком узгоджується з положеннями
пункту 2 статті 4 Європейської Хартії
місцевого самоврядування, відповідно
до якого місцева влада в межах закону
має повне право вирішувати будь-яке
питання, що не вилучено із сфери її
компетенції і вирішення якого не
доручено жодному іншому органу.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів, що
відповідач, приймаючи рішення про
неутворення районних у місті Харкові
рад, діяв у межах наданих йому
повноважень.

Згідно ст.10 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» рада
є представницьким органом місцевого
самоврядування, який складається з
депутатів і відповідно до закону
наділяється правом представляти
інтереси територіальної громади і
приймати від її імені рішення.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.59
зазначеного Закону рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень на її пленарному
засіданні після обговорення більшістю
депутатів від загального складу ради,
крім випадків, передбачених цим
Законом.

При цьому, Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні» не
визначено іншої від зазначеної
процедури прийняття рішень міськими
радами щодо неутворення районних у
місті рад.

Згідно ч.14 ст.46 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
порядок проведення першої сесії ради,
обрання секретаря міської ради,
скликання чергової та позачергової
сесії ради, призначення пленарних
засідань ради, підготовки і розгляду
питань на пленарних засіданнях,
прийняття рішень ради про затвердження
порядку денного сесії та з інших
процедурних питань, а також порядок
роботи сесії визначаються регламентом
ради.

Проект рішення «Про неутворення
районних у місті Харкові рад» був
підготовлений та внесений на розгляд 38
сесії Харківської міської ради 5
скликання згідно вимог Регламенту
міської ради.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про
статус депутатів місцевих рад» депутат
місцевої ради як представник інтересів
територіальної громади, виборців свого
виборчого округу зобов'язаний виражати
і захищати інтереси відповідної
територіальної громади та її частини -
виборців свого виборчого округу,
виконувати їх доручення в межах своїх
повноважень, наданих законом, брати
активну участь у здійсненні місцевого
самоврядування.

25 листопада 2009 року на своєму
пленарному засіданні рішення «Про
неутворення районних у місті Харкові
рад» було прийнято більшістю депутатів
Харківської міської ради 5 скликання
після обговорення в порядку,
визначеному Регламентом міської ради.

Таким чином, відповідач прийняв
оскаржуване рішення у спосіб,
визначений ст.ст. 5, 10, 46, 59, Розділом V
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Відповідно до ч.3 ст.140 Конституції
України та ч.2 ст.2 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
місцеве самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Згідно п.3 розділу V «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», рішення Конституційного Суду
України від 9 лютого 2000 року №1-рп/2000
(справа про місцеве самоврядування)
рішення міських рад щодо утворення
(неутворення) районних у містах рад
приймаються з урахуванням думки
районних у містах рад та членів
територіальних громад цих міст та не
пізніш як за шість місяців до дня
проведення чергових виборів.

Зі змісту рішення «Про неутворення
районних у місті Харкові рад»
вбачається, що при його прийнятті
відповідачем було дотримано
зазначених приписів Конституції та
закону України щодо врахування при
його прийнятті думки членів
територіальної громади міста та
районних у місті Харкові рад.

Відповідно до ч.6 ст.4 Європейської
Хартії місцевого самоврядування у
процесі планування і прийняття рішень
щодо всіх питань, які безпосередньо
стосуються органів місцевого
самоврядування, з останніми мають
проводитися консультації, у міру
можливості своєчасно і належним чином.

З кожною районною у м. Харкові
радою були проведенні відповідні
консультації та отримана підтримка в
реорганізації районних у місті Харкові
рад.

Згідно п.15 ч.6 ст.55 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
голова районної у місті ради
представляє раду у відносинах з
державними органами, іншими органами
місцевого самоврядування, об'єднаннями
громадян, трудовими колективами,
адміністрацією підприємств, установ,
організацій і громадянами, а також у
зовнішніх відносинах відповідно до
законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
порядок призначення та проведення
місцевого референдуму, а також перелік
питань, що вирішуються виключно
референдумом, визначаються законом про
референдум.

Такий перелік питань наведений в ч.2
ст.6 Закону України «Про всеукраїнський
та місцеві референдуми». Проте, цей
перелік не містить в собі норми щодо
обов'язковості проведення місцевого
референдуму у відповідних
адміністративно-територіальних
одиницях для вирішення питання про
неутворення районних у містах рад.

Отже, референдум з цього питання не
носить обов'язковий характер, а може
мати місце лише при наявності певних
підстав для його проведення,
визначених абз.3 та 4 п.2 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні».

Відповідно до зазначеної норми
Закону рішення про проведення
референдумів територіальних громад
міста з районним поділом щодо
утворення (неутворення) районних у
містах рад відповідно до ст.5 цього
Закону приймаються на вимогу не менш як
однієї десятої членів цих громад або
половини від загального складу
депутатів відповідних міських рад.
Рішення міських рад з цього питання
приймаються з урахуванням думки
районних у містах рад та членів
територіальних громад цих міст.
Рішення територіальних громад міст з
районним поділом або міських рад із
зазначеного питання повинні бути
прийняті не пізніш ніж як за шість
місяців до дня проведення чергових
виборів.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.6 Закону
України «Про всеукраїнський та місцеві
референдуми» та зазначеної норми
Закону обов'язковість проведення
референдуму з питання утворення або
неутворення районних у містах рад
виникає лише при наявності однієї з
підстав - вимоги щодо проведення такого
референдуму однієї десятої членів цих
громад або половини від загальної
кількості депутатів місцевої ради.
Тільки у разі наявності таких підстав -
рішення про проведення референдуму має
прийматися міською радою.

Рішення 38 сесії Харківської
міської ради 5 скликання від 25.11.2009р.
№266/09 «Про не утворення районних у м.
Харкові рад» не порушує прав позивача
обирати і бути обраним, на місцеве
самоврядування, оскільки згідно зі
ст.140 Конституції України місцеве
самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Місцеве самоврядування
здійснюється територіальною громадою
в порядку, встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Згідно ст. 38 Конституції України
громадяни мають право брати участь в
управлінні державними справами, у
всеукраїнському та місцевих
референдумах, вільно обирати і бути
обраними до органів державної влади та
органів місцевого самоврядування.

Відповідно до рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року у справі №1-25/99 про
сумісництво посад народного депутата
України і міського голови положення
частини першої статті 38 Конституції
України, згідно з яким громадяни мають
право «вільно обирати і бути обраними
до органів державної влади та органів
місцевого самоврядування», в контексті
положень частини другої статті 78
Конституції України треба розуміти
так, що громадянину України надано
право вільно бути обраним до будь-якого
органу державної влади, зокрема до
Верховної Ради України, до органу
місцевого самоврядування - сільської,
селищної, міської, районної, обласної
ради, а також бути обраним сільським,
селищним, міським головою, але
реалізувати набутий представницький
мандат громадянин може тільки в одному
з цих органів чи на посаді сільського,
селищного, міського голови.

Позивач, як і будь-який інший член
територіальної громади міста Харкова,
може реалізувати свої права обирати та
бути обраним, на місцеве
самоврядування шляхом участі у виборах
Харківської обласної ради, Харківської
міської ради, Харківського міського
голови та інших органів місцевого
самоврядування відповідно до вимог
Конституції та законів України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, ч.3 ст.24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України.

Відносно обставин, якими позивач
обґрунтовує незаконність
оскаржуваного рішення Харківської
міської ради щодо дати реєстрації
районних у місті Харкові рад як
юридичних осіб, то згідно ст. 16 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» органи місцевого
самоврядування є юридичними особами і
наділяються цим та іншими законами
власними повноваженнями, в межах яких
діють самостійно і несуть
відповідальність за свою діяльність
відповідно до закону.

Сільські, селищні, міські, районні у
містах, районні, обласні ради мають
печатки із зображенням Державного
Герба України і своїм найменуванням,
рахунки в установах банків України.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів, що ця обставина не
відноситься до предмету спору
адміністративної справи про
оскарження рішення міської ради щодо
неутворення районних у місті рад,
оскільки не впливає на межі
повноважень Харківської міської ради
щодо прийняття рішення про утворення
чи неутворення районних у м. Харкові
рад. Ні Конституція України, ні Закон
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» не пов'язують повноваження
міських рад приймати рішення про
неутворення районних у містах рад з
державною реєстрацією районних у
містах рад.

Крім того, як вірно встановлено
судом апеляційної інстанції, питання
правомірності рішення 38 сесії
Харківської міської ради 5 скликання
від 25.11.2009 року №266/09 «Про неутворення
районних у м. Харкові рад», в порядку
ст.171 КАС України, розглядалося по
справі №2а-2523/10/2011, ухвалою суду
апеляційної інстанції від 21.09.2011 року
постанову суду щодо відмови в
задоволенні позову про скасування
рішення залишено без змін. Обставини
встановлені постановою суду першої
інстанції та ухвалою суду апеляційної
інстанції по справі №2а-2523/10/2011, згідно
ст. 72 КАС України, не підлягають
доведенню.

З огляду на викладене, висновки
судів є правильними, обґрунтованими,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права, підстави для
скасування чи зміни оскаржуваних
судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків судів та обставин
справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті
224 КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, - залишити
без задоволення.

Постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 04 квітня 2011 року та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2011
року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Харківська міська рада про визнання
протиправною бездіяльність, - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає.

Судді:

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников

Ю.К.Черпак