Справа № 432/5549/13-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шаргаровська
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
справа №432/5549/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Геращенка І.В.

суддів: Арабей Т.Г., Губської Л.В.

секретар судового засідання Томах О.О.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 - за довір. від
13.06.2013 року

від відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області на
постанову Стахановського міського
суду Луганської області від 15 січня 2014
року у справі № 432/5549/13-а за позовом
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернулася
до Стахановського міського суду
Луганської області з позовною заявою
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Стаханові Луганської області про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Стахановського міського
суду Луганської області від 15 січня 2014
року у справі № 432/5549/13-а (суддя
Шаргаровська В.І.) позовні вимоги
задоволені.

Поновлено позивачу строк давності
звернення до суду з позовом.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області від 07.07.2012 року щодо відмови в
призначенні ОСОБА_3 з 22.03.2012 року пенсії
за віком, передбаченої пунктом «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Стаханові Луганської
області призначити ОСОБА_3 за період з
22.03.2012 року пенсію за віком на підставі
пункту «а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», зарахувавши до
страхового стажу за Списком № 1 періоди
з 15.10.1981 року по 04.11.1983 року, з 22.11.1983 року
по 28.09.1985 року, з 24.10.1985 року по 17.04.1991
року, з 07.05.1991 року по 17.02.1992 року, з 04.03.1992
року по 21.04.1993 року та з 31.10.2008 року по
09.04.2012 року (загальною тривалістю 18
років 2 місяці та 8 днів).

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку і просив
апеляційний суд скасувати це рішення і
прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, не відповідність
висновків суду обставинам справи.

Наголошує на тому, що зарахувати до
пільгового стажу роботи період з 31.10.2008
року по 09.04.2012 року на підприємстві
Федеральне державне унітарне
підприємство «Державний трест
«Артіквугілля» до пільгового стажу за
Списком № 1 не є можливим, у зв'язку з
відсутністю довідки про фактичні
підземні виходи.

У судовому засіданні представник
позивача заперечував проти доводів
апеляційної скарги.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, клопотань про участь у
розгляді справи в апеляційної
інстанції не заявлено.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області.

З копії трудової книжки позивача,
зокрема, вбачається, що з 15.10.1981 року по
04.11.1983 року - працював на шахті імені
Ілліча по видобутку вугілля, повний
робочий день, на посаді учня підземного
гірника у маркшейдерському відділі, з
22.11.1983 року по 28.09.1985 року - служба в
лавах Радянської армії, з 24.10.1985 року по
26.01.1988 року - працював на шахті імені
Ілліча по видобутку вугілля, повний
робочий день на посаді підземного
гірника у маркшейдерському відділі, з
07.05.1991 року по 17.02.1992 року працював на
шахті «Кременная» на посаді начальника
зміни виробничої служби з повним
робочим, з 04.03.1992 року по 21.04.1993 року -
працював на шахті імені Ілліча старшим
механіком по стаціонарному обладнанню,
з 31.10.2008 року по 09.04.2012 року - працював
електрослюсарем підземним з повним
робочим днем під землею на руднику
Баренцбург в/о «Арктиквугілля», який
розташований на о. Шпіцберген.

Зазначені періоди трудового стажу
підтверджуються: копіями довідок № 401
від 25.03.2012 року, № 402 від 25.03.2012 року, № 403
від 25.03.2012 року, № 404 від 25.03.2012 року
Державного підприємства
«Луганськвугілля», № 35 від 19.03.2012 року
Відкритого акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, довідками та архівними
довідками № 3009 від 28.10.2010 року, № 106/сп,
№ 160 та № 161 від 26.02.2012 року, № 182/сп від
01.03.2012 року,№ 106/сп від 13.02.2013 року, № 21
від 28.02.2013 року, які видані ФДУП
«Державний трест «Арктиквугілля», та
які уточнюють особливий характер
роботи, необхідний для дострокового
призначення трудової пенсії за віком.

09.04.2012 року ОСОБА_3 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області із
заявою про призначення пенсії на
пільгових умовах за Списком 1 за
нормами п. «а» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області від 07.07.2012 року позивачу
відмовлено у призначенні пенсії, в
обґрунтування чого в рішенні, з
посиланням на пункт «а» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
було зазначено, що пенсія на пільгових
умовах призначається чоловікам по
досягненню 50 років та при наявності
загального стажу не менш ніж 20 років, з
них на підземних роботах не менше 10
років, а також, що загальний стаж роботи
ОСОБА_3 складає: 27 років 8 місяців 04 дні
(згідно записів трудової книжки та
додатково наданих документів), в тому
числі на пільгових умовах за Списком №
1 - 3 роки 3 місяці 7 днів, за Списком № 1
шахтарі - 1 рік 11 місяців 28 днів.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом,
в апеляційній скарзі вказується на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані при прийнятті нових законів
або внесені змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Скасування
конституційних прав і свобод - це їх
офіційна (юридична або фактична)
ліквідація. Звуження змісту та обсягу
прав і свобод є їх обмеженням. У
традиційному розумінні діяльності
визначальними поняття змісту прав
людини є умови і засоби, які становлять
можливості людини, необхідні для
задоволення потреб її існування та
розвитку. Обсяг прав людини - це їх
сутнісна властивість, виражена
кількісними показниками можливостей
людини, які відображені відповідними
правами, що не є однорідними і
загальними. Загальновизнаним є
правило, згідно з яким сутність змісту
основного права в жодному разі не може
бути порушена.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Статтею 58 зазначеного Закону на
Пенсійний фонд покладене керівництво
та управління солідарною системою,
збір, акумуляція та облік страхових
внесків, призначення пенсії та
підготовка документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення
питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством України покладені
владні управлінські функції у сфері
пенсійного забезпечення.

Прикінцеві положення Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року
№1058 встановлюють, що визначення права
пенсії за віком на пільгових умовах
здійснюється згідно з нормами Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991 року № 1788.

Як передбачено ст. 2 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», за цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника, за вислугу років; б)
соціальні пенсії.

Згідно п. «а» статті 13 Закону № 1788
пенсії на пільгових умовах
призначаються працівникам, зайнятим
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, за Списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловікам після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них є не менше 10
років на зазначених роботах, жінкам -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 Закону № 1788, на
1 рік за кожний повний рік такої роботи
чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Відповідно до вимог статті 62 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

За приписами п. 1, п. 2, п. 3 Постанови
Кабінету Міністрів України № 637 від 12
серпня 1993 року «Про затвердження
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка (далі - Постанова).

За відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

У разі коли документи про трудовий стаж
не збереглися, підтвердження трудового
стажу здійснюється органами
Пенсійного фонду на підставі показань
свідків.

За відсутності трудової книжки, а також
у тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 зазначеної Постанови, у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника
підтвердження періодів роботи, що
зараховуються до трудового стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
або за вислугу років, установленої для
окремих категорій працівників,
здійснюється у порядку, визначеному
Пенсійним фондом України за
погодженням з Мінсоцполітики та
Мінфіном.

Цей порядок, як вбачається з його назви
та змісту, поширюється саме на випадки
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній.

Відповідно до пункту 20 вищезазначеної
Постанови, пункту 12 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 01.03.2001
року № 121 (із змінами), постановою
Пенсійного фонду України від 10
листопада 2006 року № 18-1 затверджено
Порядок підтвердження періодів роботи,
що зараховуються до трудового стажу
для призначення пенсії на пільгових
умовах або за вислугу років (далі -
Порядок).

Згідно п. 1 та п. 2 Порядку цей Порядок
визначає механізм підтвердження
періодів роботи, що зараховуються до
трудового стажу для призначення пенсії
на пільгових умовах або за вислугу
років, установленої для окремої
категорії працівників у разі
ліквідації підприємства, установи та
організації без визначення
правонаступника.

Дія цього Порядку поширюється на осіб,
які працювали на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, на
посадах, що дають право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах або
за вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, а також на осіб, яким
призначено пенсію до набрання чинності
цим Порядком (далі - робота, що дає право
на призначення пенсії на пільгових
умовах або за вислугу років).

Відповідно до п. 11 Порядку для
підтвердження стажу роботи заявник
подає до управління Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах у
містах за місцем проживання
(реєстрації) такі документи:

1) заяву про підтвердження стажу роботи;

2) довідку з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців (далі - Єдиний державний
реєстр), а для підприємств, установ,
організацій, ліквідованих до 01.07.2004
та/або щодо яких відсутні дані про
проведення реєстраційних дій в Єдиному
державному реєстрі, - інші документи,
які мають підтверджувати факт
припинення підприємства, установи,
організації в результаті їх
ліквідації" (у тому числі архівні);

3) трудову книжку;

4) документи, видані архівними
установами, зокрема:

а) довідку про заробітну плату;

б) копії документів про проведення
атестації робочих місць;

в) копії документів про переведення на
іншу роботу, на роботу з неповним
робочим днем, надання відпусток без
збереження заробітної плати (у разі
відсутності - довідку про їх
відсутність).

У разі необхідності заявник може
подавати інші документи, які можуть
підтверджувати виконання робіт, що
дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до Переліку районів
Крайньої Півночі та місцевостей,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР, як в редакції від 10.11.1967
року № 1020, так і в новій редакції від
03.01.1983 року № 12, до районів Крайньої
Півночі та місцевостей, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, Якутська
АССР та Камчатська область належать
повністю до районів Крайньої Півночі
незалежно від районів.

Згідно п. 5 Указу Президії Верховної
Ради СРСР «Про упорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі, та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» від 10.02.1960 року, робітникам,
які переведені, направленні або
запрошені на роботу в райони Крайньої
Півночі, та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, інших
місцевостей країни, на умовах
укладення ними трудових договорів про
роботу в цих районах строком на п'ять
років, зараховується один рік роботи в
районах Крайньої Півночі, та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік та шість
місяців роботи при обчисленні стажу,
який дає право на отримання пенсії за
віком та інвалідності. Пільги,
передбачені цією статтєю, надаються
також особам, які прибули в райони
Крайньої Півночі, та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, за особистим бажанням та які
уклали строковий трудовий договір про
роботу в цих регіонах.

Відповідно до п. 5 розділу 15 прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» період роботи до 1 січня
1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які
працювали в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних
до районів Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148
«Про порядок застосування Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», Указу Президії Верховної
Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року
«Про розширення пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і
в місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних
до районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Питання врахування періодів роботи в
районах Крайньої Півночі (колишнього
СРСР, а потім РФ) після 01.01.1991 року до
стажу при призначенні пенсій на
території України регулюється нормами
міжнародних угод, підписаних Україною
та Російською Федерацією.

Частина 2 статті 6 «Угоди про гарантії
прав громадян держав-учасників
Співдружності Незалежних Держав в
галузі пенсійного забезпечення» від 13
березня 1992 року, визначає, що для
встановлення права на пенсію, в тому
числі пенсій на пільгових умовах і за
вислугу років, громадянам
держав-учасників Угоди зараховується
трудовий стаж, набутий на території
будь-якої з цих держав, а також на
території колишнього СРСР за час до
вступу в дію цієї Угоди.

Відповідно до абзаців 2 та 3 статті 6
«Угоди між Урядом України і Урядом
Російської Федерації про трудову
діяльність і соціальний захист
громадян України і Росії, які працюють
за межами кордонів своїх країн» від
14.01.1993 року, трудовий стаж, включаючи
стаж, який обчислюється у пільговому
порядку, і стаж роботи за спеціальністю
набутий у зв'язку з трудовою діяльністю
на територіях обох Сторін, взаємно
визнається Сторонами. Обчислення стажу
здійснюється згідно з законодавством
Сторони, на території якої відбувалась
трудова діяльність.

Частиною 2 статті 4 «Угоди про
співробітництво в галузі трудової
міграції та соціального захисту
трудівників-мігрантів» від 15.04.1994 року,
підписаної Урядами Азербайджанської
Республіки, Республіки Вірменія,
Республіки Білорусь, Республіки
Грузія, Республіки Казахстан,
Киргизької Республіки, Республіки
Молдова, РФ, Республіки Таджикистан,
Туркменістану, Республіки Узбекистан,
України передбачено що трудовий стаж,
зокрема стаж на пільгових підставах і
за спеціальністю, взаємно визнається
Сторонами.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що обчислення стажу здійснюється
згідно до законодавства держави, на
території якої відбувалась трудова
діяльність особи.

У період з 2008 року по 2012 рік на
території РФ діє Постанова Ради
Міністрів СРСР від 30.03.1981 року № 314-93 та
Постанова Державного комітету СРСР з
праці та соціальних питань від 13.10.1981
року № 286 «Про затвердження типового
трудового договору про роботу на
підприємствах та в організаціях
Арктичного виробничого об'єднання з
видобутку вугілля на архіпелазі
Шпіцберген» (абзац 2 пункту 18 типового
договору), якими було встановлено, що
при вирахування трудового стажу, який
дає працівнику право на отримання
державної пенсії, кожний
відпрацьований ним на архіпелазі
Шпіцберген рік зараховується за два
роки роботи.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що період роботи позивача на
архіпелазі Шпіцберген з 31.10.2008 року по
09.04.2012 року за Списком № 1 повинен
враховуватися в подвійному розмірі.

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
задоволення позовних вимог у повному
обсязі, оскільки позивачем надані
відповідачу документи необхідні для
призначення пенсії на пільгових умовах
на підставі пункту «а» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
оскільки стаж роботи позивача за
Списком № 1 загалом складає 18 років 2
місяці та 8 днів.

Зважаючи на наведене, судова колегія
дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються, підстави для
скасування постановленого по справі
судового рішення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Законом України
«Про пенсійне забезпечення», ст. 2, ст.
160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п. 1 ст. 198, ст. 200, ч. 1
ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області на постанову
Стахановського міського суду
Луганської області від 15 січня 2014 року
у справі № 432/5549/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Стахановського міського
суду Луганської області від 15 січня 2014
року у справі № 432/5549/13-а за позовом
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала Донецького апеляційного
адміністративного суду за наслідками
апеляційного перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
визначених Кодексом адміністративного
судочинства України, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

У судовому засіданні 05.03.2014 року
проголошена вступна та резолютивна
частина ухвали, повний текст ухвали
виготовлений 07.03.2014 року.

Головуючий суддя
І.В.
Геращенко

Судді
Т.Г.Арабей

Л.В.Губська