Справа № 296/3529/13-а
Суддя: Маслак В. П.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/3529/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 р.
м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомир у
складі:

Головуючого судді -Маслак В.П.,

Секретаря с/з -Щетініної Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Житомирської міської ради, за участю
третьої особи Комунального
підприємства «Автотранспортне
підприємство 0628» Житомирської міської
ради про визнання рішення незаконним
та його скасування, зобов'язання
вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
виконавчого комітету Житомирської
міської ради про визнання
неправомірним та скасування п.3.2
рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради №471 від
04.08.2011р. про відмову у виведенні
квартири АДРЕСА_1 з числа службових,
зобов'язання прийняти рішення, яким
вивести квартиру АДРЕСА_1 з числа
службових.

В обгрунтування позову зазначив, що
згідно рішення виконавчого комітету
Корольовської районної ради №570 від
21.12.1983р. вирішено вважати службовою
квартиру АДРЕСА_1. 21.12.1983 року
виконкомом Корольовської районної
ради ОСОБА_2 видано ордер №01996 серії К
на право зайняття двокімнатної
квартири АДРЕСА_1. У 2011р. ОСОБА_2
звернувся до виконавчого комітету
Житомирської міської ради із заявою
про виведення з числа службових
квартири АДРЕСА_1. Рішенням виконавчого
комітету Житомирської міської ради №471
від 04.08.2011р. йому відмовлено у виведенні
вищевказаної квартири із числа
службових. Позивач вказує, що в
автогосподарстві
«Спецкомунавтотранс» пропрацював
дев'ять років, але при розгляді даного
питання просить враховувати положення
вимог ст.257 ЦК України.

Позивач та його представник у судовому
засіданні вимоги позовної заяви
підтримали у повному обсязі з підстав,
зазначених в останній.

Представник відповідача заперечив
щодо заявлених позовних вимог.

Представник третьої особи
покладається на розсуд суду при
винесення рішення по даній справі.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі обставини
справи, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що згідно рішення
виконавчого комітету Корольовської
районної ради від 21.12.1983р. №570 «Про
надання квартир громадянам району»
вирішено надати квартрири громадянам у
вільному та вивільненому фонді (а.с.4).
За п.3 вказаного рішення вирішено
вважати службовою квартирою
автогосподарства
«Спецкомунавтотранс» двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1. Відповідно додатку
№1 до рішення №570 у списку громадян, які
знаходяться на квартирному обліку на
підприємствах та організаціях
Корольовського району м.Житомира, і
яким надається житлова площа, позивач
ОСОБА_2 з сім'єю отримав квартиру
АДРЕСА_1 (а.с.35). На підставі рішення
виконавчого комітету Житомирської
районної ради від 21.12.1983р. №570 ОСОБА_2
видано ордер №01896 від 21.12.1983р. на
службову квартиру АДРЕСА_1 (а.с.5).

Позивач звернувся до виконавчого
комітету Житомирської міської ради із
заявою про виключення з числа
службових квартири АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 04.08.2011р.
№471 «Про виключення з числа службових
приміщень» вирішено відмовити у
виключені з числа службових приміщень
КАТП-0628 двокімнатної квартири АДРЕСА_1,
наданої ОСОБА_2. (а.с.54).

Частиною 1 ст.118 ЖК УРСР визначено, що
службові жилі приміщення
призначаються для заселення
громадянами, які у зв'язку з характером
їх трудових відносин повинні проживати
за місцем роботи або поблизу від нього.
Жиле приміщення включається до числа
службових рішенням виконавчого
комітету районної, міської, районної в
місті Ради народних депутатів. Під
службові жилі приміщення виділяються,
як правило, окремі квартири.

Відповідно до ч.1 ст.119 ЖК УРСР, перелік
категорій працівників, яким може бути
надано службові жилі приміщення,
встановлюється законодавством Союзу
РСР і Української РСР.

Положенням про порядок надання
службових жилих приміщень і
користування ними в Українській РСР,
затвердженим постановою Ради
Міністрів України РСР від 04.02.1988 року
№37 (далі - Положення), визначено порядок
надання службових жилих приміщень в
будинках державного і громадського
житлового фонду і користування ними.

Відповідно до п.3 Положення жиле
приміщення включається до числа
службових рішенням виконавчого
комітету районної, міської, районної
в місті Ради народних депутатів за
клопотанням адміністрації
підприємства, установи, організації.

Пунктом 6 Положення передбачено, що
жиле приміщення виключається з числа
службових, якщо відпала потреба в
такому його використанні, а також у
випадках, коли в установленому порядку
воно виключено з числа жилих. Сам по
собі факт проживання в службових жилих
приміщеннях робітників і службовців,
які припинили трудові відносини з
підприємством, установою,
організацією, а також громадян, яких
виключено з членів колгоспу, або тих,
які вийшли з колгоспу за власним
бажанням, не є підставою для виключення
цих приміщень з числа службових.
Виключення жилого приміщення з числа
службових провадиться на підставі
клопотання підприємства, установи,
організації рішенням виконавчого
комітету відповідної районної,
міської, районної в місті Ради народних
депутатів.

Вищевказаним Порядком не передбачено
виключення квартири із числа службових
на підставі клопотання особи, яка
проживає в такій квартирі.

У судовому засіданні встановлено, що
Комунальне підприємство
«Автотранспортне підприємство 0628»
Житомирської міської ради, яке є
правонаступником автогосподарства
«Спецкомунавтотранс», не зверталося
до виконавчого комітету Житомирської
міської ради з клопотанням про
виведення з числа службових квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.125 ЖК Української РСР
без надання іншого жилого приміщення у
випадках, зазначених у статті 124 цього
Кодексу, не може бути виселено осіб, які
пропрацювали на підприємстві, в
установі, організації, що надали їм
службове жиле приміщення, не менш як
десять років. Таким чином, дана норма
Закону, на яку посилається позивач як
на підставу позову, передбачає умови
виселення особи, котра займала
службове приміщення, і не містить
норми, яка передбачає можливість
виключення жилого приміщення зі
складу службових, якщо особа
пропрацювала на підприємстві більше
ніж десять років, тому суд вважає
безпідставними посилання позивача на
ст.125 ЖК Української РСР як на підставу
задоволення позову.

Судом не встановлено законних підстав
для задоволення вимог позивача про
визнання неправомірним та скасування
п.3.2 рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради №471 від
04.08.2011р., зобов'язання виконавчого
комітету Житомирської міської ради
прийняти рішення, яким вивести
квартиру АДРЕСА_1 з числа службових.

Керуючись ст.24 Закону України «Про
місцеве самоврядування», ст.ст. 118, 119, 125
ЖК УРСР, Положенням про порядок
надання службових жилих приміщень і
користування ними в Українській РСР,
затвердженим постановою Ради
Міністрів Української РСР від 04.02.1998р.
№37, ст. ст. 11, 17,18, 86, 104, 159, 162, 163, 167 КАС
України суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
виконавчого комітету Житомирської
міської ради, за участю третьої особи
Комунального підприємства
«Автотранспортне підприємство 0628»
Житомирської міської ради про визнання
рішення незаконним та його скасування,
зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Корольовський районний суд м. Житомира
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови.

Суддя
В. П. Маслак