Справа № 591/11364/13-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 р.Справа № 591/11364/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Зарічного
районного суду м. Суми від 27.01.2014р. по
справі № 591/11364/13-а

за позовом Управління соціального
захисту населення Сумської міської
ради

до ОСОБА_1

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління соціального
захисту населення Сумської міської
ради, звернувся до Зарічного районного
суду м. Суми з позовом до ОСОБА_1, в якому
просив суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь
Управління соціального захисту
населення Сумської міської ради
надміру виплачену соціальну допомогу у
розмірі 13505 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно
заяви ОСОБА_1 від 27.06.2012 року їй була
призначена допомога як
малозабезпеченій особі, яка проживає з
інвалідом 1 групи внаслідок психічного
розладу, який, за висновками лікарської
комісії медичного закладу, потребує
постійного стороннього догляду. Дана
допомога їй була призначена строком на
6 місяців у період з 1.06.2012 року по 30.11.2012
року. 25.10.2012 року відповідач надав
довідку про те, що перебуває на обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в Сумській області як
отримувач пенсії за вислугою років, в
наслідок чого їй було призначено
допомогу на догляд строком 12 місяців.
Однак, ОСОБА_1 при зверненні до
Управління праці 01.06.2012 року приховала,
що є пенсіонеркою, в наслідок чого було
здійснено перерахунок допомоги з 01.06.2012
року, включивши до сукупного доходу
сім'ї за період з 01.12.2011 року по 31.05.2012
року пенсію відповідачки в розмірі 15589
грн. 66 коп., допомога була призначена на
12 місяців, тобто з 01.06.2012 року по 31.05.2013
року. При повторному зверненні 24.09.2013
року ОСОБА_1 надала заяву та повідомила
управління про те, що при зверненні за
допомогою приховала, що її чоловік
також перебуває на обліку в Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Сумській області як отримувач пенсії
за вислугою років та продовжує
працювати. У зв'язку з тим, що
середньомісячний сукупний дохід сім'ї
став більше від прожиткового мінімуму
для сім'ї, відповідачу було відмовлено
в призначенні допомоги на догляд з
01.06.2012 року по 31.05.2013 року. В зв'язку з чим
ОСОБА_1 неправомірно було виплачено
кошти в розмірі 13505 грн. 00 коп..

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 27.01.14 року позов Управління
соціального захисту населення
Сумської міської ради до ОСОБА_1 про
стягнення коштів задоволено.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 звернулась до
позивачів з заявою про призначення
допомоги (а.с.4), оскільки доглядає та
проживає однією сім'єю з інвалідом
першої групи ОСОБА_2, яка хворіє на
психіатричне захворювання (а.с. 5-6),
25.07.2012 року було прийнято рішення про
призначення ОСОБА_1 допомоги в зв'язку з
доглядом за інвалідом 1-ої групи (а.с.9).
25.10.2012 року ОСОБА_1 надала довідку, про
те що вона перебуває на обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України (а.с.11), на підставі даної
довідки відповідачем було здійснено
перерахунок та прийнято рішення про
призначення допомоги на 12 місяців
(а.с.12), 24.09.2013 року було встановлено, що
чоловік позивачки ОСОБА_2, офіційно
працевлаштований, а крім того отримує
пенсію за вислугою років, в зв'язку з
чим їх сукупний дохід став більше
прожиткового мінімуму (а.с.17-18), тому
25.09.2013 року було винесено розпорядження
про утримання переплачених сум (а.с.19),
згідно розрахунку (а.с.20) ОСОБА_1 за
період з 1.06.2012 року по 31. 05 2013 року було
здійснено переплату в розмірі 13505 грн.
16.10.2013 року Управління соціального
захисту населення зверталось до
відповідачки з вимогою добровільного
повернення коштів (а.с.21), однак вона
добровільно коштів не повернула.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки в
добровільному порядку, на вимогу
Управління соціального захисту
населення Сумської міської ради,
відповідачем надмірно виплачені кошти
не повернуто, надмірно виплачені кошти
у сумі 13505 грн. 00 коп. підлягають
примусовому стягненню з ОСОБА_1.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 28 Постанови Кабінету
Міністрів України № 250 від 24.02.2003 року
«Про затвердження Порядку призначення
і виплати державної соціальної
допомоги малозабезпеченим сім'ям»,
якщо сім'єю приховано або навмисно
подано недостовірні дані про її доходи
та майновий стан, що вплинуло на
встановлення права на призначення
соціальної допомоги та визначення її
розміру, внаслідок чого були надміру
виплачені кошти, органи праці та
соціального захисту населення:
визначають обсяг надміру виплачених
коштів та встановлюють строки їх
повернення залежно від матеріального
стану сім'ї; повідомляють
уповноваженого представника
малозабезпеченої сім'ї про обсяг
надміру виплачених коштів та строки їх
повернення; у разі врахування надміру
виплачених коштів при виплаті
соціальної допомоги у наступні періоди
провадять щомісячні відрахування на
підставі своїх рішень у розмірі не
більш як 20 відсотків суми, що підлягає
виплаті; у разі неповернення надміру
виплачених коштів добровільно в
установлені строки вирішують питання
про їх стягнення у судовому порядку.

В добровільному порядку, на вимогу
Управління соціального захисту
населення Сумської міської ради,
відповідачка надмірно виплачені кошти
не повернула.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що з відповідача
на користь Управління соціального
захисту населення Сумської міської
необхідно стягнути надмірно виплачені
кошти у сумі 13505 грн. 00 коп.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 27.01.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 27.01.2014р. по справі №
591/11364/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова
С.С.Судді(підпис) (підпис) Катунов В.В.
Ральченко І.М.