Справа № 2а-7873/10/1570
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/71893/11

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Любашівської міжрайонної державної
податкової інспекції Одеської області
(далі - Любашівська МДПІ)

на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12.10.2011

у справі № 2-а-7873/10/1570

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (далі
- СДП ОСОБА_1)

до Любашівської МДПІ

про скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про скасування рішення
про застосування фінансових санкцій
від 27.05.2010 № , згідно з яким СПД
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності
у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. та
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 27.05.2010 № ,
за яким СПД ОСОБА_1 зобов'язано сплатити
штраф у сумі 1894,40 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 20.05.2011 у
позові відмовлено з мотивів
правомірного притягнення позивача до
відповідальності за порушення правил
зберігання алкогольних напоїв та
правил здійснення розрахункових
операцій.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12.10.2011
назване рішення суду першої інстанції
скасовано; позов задоволено частково;
скасовано рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 27.05.2010
№ , а також рішення від 27.05.2010 №
в частині накладення на позивача
1479,40 грн. штрафу.

Посилаючись на невідповідність
висновків судів вимогам чинного
законодавства та дійсним обставинам
справи, Любашівська МДПІ звернулася до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення Одеського окружного
адміністративного суду зі спору.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення касаційних
вимог з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що 13.05.2010
працівниками державної податкової
адміністрації в Одеській області було
проведено перевірку належної
позивачеві крамниці-бару за
дотриманнями суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій.

Під час цієї перевірки податковим
органом було виявлено факт порушення
позивачем вимог пунктів 1, 9 , 11, 12 статті
3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», що виявилося у
здійсненні розрахункової операцій на
суму 7,20 грн. без використання РРО,
невиконанні друку фіскального
звітного чека за 30.04.2010 № 1824,
невикористанні режиму попереднього
програмування та неведенні обліку
товарів за місцем їх реалізації.
Наведені обставини стали підставою для
застосування до СПД ОСОБА_1 штрафу в
загальній сумі 1894,40 грн. за рішенням про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 27.05.2010 № .

Надаючи правову оцінку обставинам,
покладеним основу прийняття цього акта
індивідуальної дії, суди дійшли різних
висновків щодо підтвердженості
порушень, зафіксованих в акті
перевірки.

Так, суд першої інстанції, відмовляючи
в задоволенні позову СПД ОСОБА_1,
виходив з того, що позивачем не
спростовано викладені в акті перевірки
обставини, які слугували підставою для
притягнення її до відповідальності у
вигляді оспорюваного штрафу.

У той же час апеляційний суд зазначив,
що проведення позивачем розрахункової
операції на суму 7,20 грн.
підтверджується фіскальним чеком від
13.05.2010, роздрукованим о 10 год. 41 хв. (тоді
як перевірка розпочалась 13.05.2010 о 10 год.
45 хв.); облік товарів, за висновком
апеляційного суду, здійснювався
позивачем за видатковими накладними,
копії яких наявні в матеріалах справи.
На підставі цього апеляційний суд
обґрунтовано визнав незаконним
притягнення позивача до
відповідальності у вигляді штрафу в
сумі 36 грн. в порядку пункту 1 статті 17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та у розмірі
подвійної вартості не облікованих
товарів згідно зі статтею 21 цього ж
Закону.

Крім того, в акті перевірки зафіксовано
факт зберігання позивачем алкогольних
напоїв у місці, яке не внесено до
Єдиного державного реєстру місць
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, у зв'язку з чим
позивача зобов'язано сплатити 1700 грн.
штрафу за рішенням про застосування
фінансових санкцій від 27.05.2010 № .

Згідно з частиною тридцятою статті 15
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» зберігання алкогольних
напоїв та тютюнових виробів
здійснюється в місцях зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, внесених до Єдиного реєстру,
незалежно від того, кому належить таке
місце зберігання, або того, за заявою
якого суб'єкта господарювання таке
місце зберігання було внесено до
Єдиного реєстру.

На час прийняття розглядуваного
рішення про застосування фінансових
санкцій статтю 15 Закону було доповнено
частиною тридцять шостою, за змістом
якої суб'єкти господарювання, які
отримали ліцензію на роздрібну
торгівлю алкогольними напоями та
тютюновими виробами, вносять до
Єдиного реєстру тільки ті місця
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, що розташовані за
іншою адресою, ніж місце здійснення
торгівлі.

Оскільки, як вбачається з установлених
судами обставин справи, у позивача було
виявлено алкогольні напої лише у
барі-крамниці, яка була об'єктом
перевірки, то слід погодитися з
висновком суду апеляційної інстанції
про відсутність з боку позивача
порушення правил зберігання
алкогольних напоїв як підстави для
застосування до СПД ОСОБА_1 штрафу на
підставі статті 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів».

В іншій частині судові акти зі спору
учасниками провадження не
оскаржуються. Касаційним судом не
виявлено порушень норм матеріального
або процесуального права, на які не
було посилань у поданій скарзі та які є
підставою для скасування оскаржуваної
постанови.

З урахуванням викладеного касаційні
вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Любашівської
міжрайонної державної податкової
інспекції Одеської області відхилити.

2. Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12.10.2011 у
справі № 2-а-7873/10/1570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько