Справа № 2а-0770/518/11
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/96260/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Островича С.Е.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Виробничо-комерційного підприємства
«Кристал» на ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 07.11.2011 року та постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 29.04.2010 року
по справі № 2а-0770/518/11 за позовом
Виробничо-комерційного підприємства
«Кристал» до Мукачівської об'єднаної
державної податкової інспекції у
Закарпатській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Виробничо-комерційне підприємство
«Кристал» звернулося до суду із
позовною заявою до Мукачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Закарпатської області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №/0
від 09.08.2010 року про донарахування 61 141,25
грн. зобов'язання по податку на
прибуток підприємств та застосування
3057,06 грн. штрафних санкцій, №/1 від
15.10.2010 року про донарахування 61 141,25 грн.
зобов'язання по податку на прибуток
підприємств та застосування 3057,06 грн.
штрафних санкцій, № /2 від 14.12.2010
року про донарахування 61 141,25 грн.
зобов'язання по податку на прибуток
підприємств та застосування 3057,06 грн.
штрафних санкцій, №/0/2 від 14.12.2010
року про донарахування 7526,50 грн.
зобов'язання по податку на прибуток
підприємств та застосування 376,33 грн.
штрафних санкцій.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 29.04.2010 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 07.11.2011 року у даній справі
відмовлено у задоволенні позовних
вимог з огляду на їх безпідставність.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю задовольнити позовні
вимоги, оскільки вважає, що постанову
та ухвалу було прийнято з порушенням
норм матеріального права та без
належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Мукачівською ОДПІ у
Закарпатській області проведена
камеральна податкова перевірка
Виробничо-комерційного підприємства
«Кристал» щодо правильності
нарахування та сплати до бюджету сум
податку на прибуток підприємства за
звітні періоди 2007 та 2008 років та
встановлено порушення позивачем ст.10, 15
Закону України від 28.12.1994 року № 334/94-ВР
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (далі - Закон № 334/94-ВР).

За наслідками перевірки та процедури
адміністративного оскарження
відповідачем прийняті спірні
податкові повідомлення-рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Колегія суддів зазначає, що згідно з п.3
ст. 20 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» №3551-12 від 22.10.1993
року підприємства ветеранів війни, на
яких не менше ніж 60 процентів від
середньоспискової чисельності
працюючих становлять учасники бойових
дій та учасники війни, звільняються від
сплати податку на прибуток.

Судами вірно зазначено, що Закон
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх спеціального захисту»
спрямований на захист ветеранів війни
шляхом створення належних умов для
підтримання здоров'я та активного
довголіття; організації соціального та
інших видів обслуговування, зміцнення
матеріально-технічної бази створених
для цієї мети закладів і служб та
підготовки відповідних спеціалістів;
виконання цільових програм
соціального і правового захисту
ветеранів війни; надання пільг, переваг
та соціальних гарантій у процесі
трудової діяльності відповідно до
професійної підготовки і з урахуванням
стану здоров'я. Але, за умови, що
останній не є спеціальним законом з
питань оподаткування, а лише визначає
правовий статус ветеранів війни та
забезпечує їх належні
соціально-економічні та культурні
умови.

Частиною першою статті 1 Закону України
від 25.06.1991 року № 1251-XII «Про систему
оподаткування» (далі - Закон №1251-XII)
зазначено, що встановлення і
скасування податків і зборів
(обов'язкових платежів) до бюджетів та
до державних цільових фондів, а також
пільг їх платникам здійснюються
Верховною Радою України, Верховною
Радою Автономної Республіки Крим і
сільськими, селищними, міськими радами
відповідно до цього Закону, інших
законів України про оподаткування. З
01.01.2011 року з набранням чинності
Податкового кодексу України (далі - ПКУ)
Закон №1251-XII втратив чинність. При
цьому, норми аналогічні Закону №1251-XII
містить і ПКУ. Так, пунктом 7.3 статті 7
ПКУ передбачено, що будь-які питання
щодо оподаткування регулюються цим
Кодексом і не можуть встановлюватися
або змінюватися іншими законами
України, крім законів, що містять
виключно положення щодо внесення змін
до цього Кодексу та/або положення, які
встановлюють відповідальність за
порушення норм податкового
законодавства.

Ставки податку на прибуток, пільги щодо
податку, об'єкт оподаткування, порядок
обчислення оподатковуваного прибутку,
строки і порядок сплати та зарахування
податку до бюджетів можуть
встановлюватися та змінюватися лише
шляхом внесення змін до цього Закону
(ст.15 Закону № 334/94-ВР). Трапляються
випадки, коли деякі підприємства
застосовують пільги з податку на
прибуток відповідно до законодавчого
акту, що не є спеціальним законом з
питань оподаткування.

Колегія суддів погоджується з думкою
судів, що Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» не є спеціальним
законом з питань оподаткування. Він
лише визначає правовий статус
ветеранів війни, забезпечує створення
належних умов для їх
життєзабезпечення, сприяє формуванню в
суспільстві шанобливого ставлення до
них.

У статті 14 Закону №1251-ХІІ зазначено, що
до загальнодержавних податків і зборів
(обов'язкових платежів) належить,
зокрема, податок на прибуток
підприємств у тому числі дивіденди, що
сплачуються до бюджету державними не
корпоратизованими казенними або
комунальними підприємствами. Згідно зі
статтею 1 зазначеного Закону
встановлення і скасування податків і
зборів (обов'язкових платежів) до
бюджетів та до державних цільових
фондів, а також пільг їх платникам
здійснюються Верховною Радою України,
Верховною Радою Автономної Республіки
Крим і сільськими, селищними, міськими
радами відповідно до цього Закону,
інших законів України про
оподаткування (частина 1). Ставки,
механізми справляння податків і зборів
(обов'язкових платежів), за винятком
особливих видів мита та збору у вигляді
цільової надбавки до діючого тарифу на
електричну і теплову енергію, та пільги
щодо оподаткування не можуть
встановлюватися або змінюватися
іншими законами України, крім законів
про оподаткування (частина третя).
Спеціальним законом з питань
оподаткування підприємств податком на
прибуток є Закон №344/94-ВР. Оскільки
даним Законом не були встановлені
пільги зі сплати такого податку
підприємствами, на яких не менше ніж 60
процентів від середньоспискової
чисельності працюючих становлять
учасники бойових дій та учасники війни,
то Закон України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» не є чинним у частині, що
суперечить зазначеному спеціальному
закону.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу
Виробничо-комерційного підприємства
«Кристал» відхилити.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07.11.2011 року
та постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 29.04.2010 року
по справі № 2а-0770/518/11 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписОстрович С.Е. підписРибченко А.О.