Справа № 815/5140/13-а
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5140/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого -судді
Андрухіва В.В.

при секретарі Белан
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одесі справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області, Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області, третя особа
на стороні відповідачів - ОСОБА_2, про
визнання незаконними та скасування
наказів, поновлення на службі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати
наказ Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області № 645 від 29.03.2013 року в частині
звільнення дільничного інспектора
міліції сектора дільничних
інспекторів міліції Приморського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області
майора міліції ОСОБА_1 за п.64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України;

- визнати незаконним та скасувати
наказ Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області № 149 о/с від 05.04.2013 року по
особовому складу відповідно до
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України, яким
звільнено з органів внутрішніх справ
України у запас (із поставленням на
військовий облік) за п.64 «є» (за
порушення дисципліни), майора міліції
ОСОБА_1 (М-107024) дільничного інспектора
міліції сектора ДІМ Приморського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області з
09.04.2013 року;

- поновити майора міліції ОСОБА_1
(М-107024), на службі в органах внутрішніх
справ на посаді дільничного інспектора
міліції сектора ДІМ Приморського РВ
ОМУ ГУМВС в Одеській області;

- стягнути з Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 09 квітня 2013 року до
дня поновлення на роботі.

Ухвалою суду від 07.08.2013 року до участі у
справі в якості другого відповідача
залучено Приморський РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області, в якому
проходив службу позивач та в якому
позивачу нараховувалося та
виплачувалося грошове забезпечення.

Ухвалою суду від 17.01.2014 року до участі у
справі в якості третьої особи на
стороні відповідачів без самостійних
вимог на предмет спору залучено
лейтенанта міліції ОСОБА_2, який
обіймає посаду, з якої було звільнено
позивача.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
зазначив, що з 29 травня 2002 року він
прийнятий на службу в органи
внутрішніх справ України згідно наказу
ОУПППМ № 33 о/с від 29.05.2002 року.

Згідно наказу № 639 о/с від 04.12.2012 року
його було призначено посаду
дільничного інспектора міліції
сектора ДІМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області, звільнивши
з посади старшого дільничного
інспектора міліції цього сектора.
Позивач вказував, що загальний стаж
його роботи у органах внутрішніх справ
складає більш ніж 11 років. Заступником
начальника ВГБ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області було проведено
службове розслідування за фактом
перевірки організації роботи
дільничних інспекторів міліції
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області.

Позивач зазначив, що 30 січня 2013 року за
результатами службового розслідування
складений висновок, згідно якого за
порушення вимог п.п.10.7, 13 2. 13.7 наказу МВС
України від 11.11.2010 року № 550 «Про
затвердження Положення про службу
дільничних інспекторів міліції в
системі Міністерства внутрішніх справ
України», що виразилось у неналежному
веденні службової документації та
профілактичної роботи з підобліковим
елементом; та вимог п.2.6 наказу МВС
України від 22.02.2001р. № 185 «Про
затвердження Інструкції з оформлення
матеріалів про адміністративні
правопорушення», що виразилось у
недодержанні вимог щодо складання
адміністративних протоколів, він
заслуговує на притягнення до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ. Однак, враховуючи
перебування його у додатковій
відпустці для підготовки та захисту
дипломної роботи в Національному
університеті «Одеська юридична
академія», вирішити питання після
виходу його на службу. Позивач
зазначив, що з даним висновком він був
ознайомлений лише 12.03.2013 року, тобто
більш ніж через 2 місяці після його
прийняття, а тому позивач на час
складання висновку ніяких пояснень з
приводу зазначених у висновку порушень
не мав змоги надати. Вказаний висновок
став підставою для видання наказу
ГУМВС України в Одеській області № 645
від 29.03.2013 року, згідно якого
дільничного інспектора міліції
сектора дільничних інспекторів
міліції Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області майора
міліції ОСОБА_1 звільнено з органів
внутрішніх справ України за п.64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України. На підставі
даного наказу ГУМВС України в Одеській
області 05.04.2013 року видало наказ по
особовому складу за № 149 о/с, яким
позивача звільнено з органів
внутрішніх справ України у запас за п. 64
(за порушення дисципліни) Положення про
проходження служби. Позивач вказав, що
відповідачем порушено абз.8 ст.14 Закону
України «Про дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України»,
згідно якого зміст наказу доводиться
до відома особи рядового або
начальницького складу, яку притягнуто
до дисциплінарної відповідальності,
під підпис, а у разі звільнення з посади
або звільнення з органів внутрішніх
справ особі рядового або
начальницького складу видається витяг
з наказу. Однак його (позивача) не
ознайомили з наказами № 645 від 29.03.2013
року та № 149 о/с від 05.04.2013 року при
звільненні, витяги з наказів видано
через 2 місяці після звільнення (25.06.2012
року), а у виданій відповідачем 30.05.2012
року трудовій книжці навіть не
зазначено підставу його звільнення з
посиланням та статтю та пункт закону.
Крім того, позивач вважає, що до нього
без законних на те підстав застосовано
найсуворіший вид дисциплінарного
стягнення, а саме: звільнення органів
внутрішніх справ, згідно п.8 ст.12 Закону
України «Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України».
Також позивач вказав, що згідно
службової характеристики від 05.02.2013
року, тобто виданої під час існування
висновку про його звільнення з ОВС, він
зарекомендував себе позитивно, як
дисциплінований, грамотний керівник,
до виконання службових обов'язків
відноситься старанно з почуттям
відповідальності.

Таким чином, позивач вважав, що його
звільнено без законних на те підстав, а
тому накази відповідача № 645 від 29.03.2013
року та № 149 о/с від 05.04.2013 року є такими,
що прийняті неправомірно та підлягають
скасуванню.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав у повному обсязі з
наведених вище підстав та просив його
задовольнити.

Представники відповідачів - ГУМВС
України в Одеській області та
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області у судовому засіданні
заперечували проти задоволення позову
ОСОБА_1, зазначивши, що позивачем було
порушено ст.7 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України», Присягу
працівника органів внутрішніх справ
України, Правила поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу ОВС України,
затверджені наказом МВС України № 155
від 22.02.2012 року, звернення колегії МВС
України до особового складу органів
внутрішніх справ України та
військовослужбовців внутрішніх військ
від 07.02.2012 року, п.3.19 наказу МВС України
від 16.03.2007 року № 81, п.п.10.7, 13.2, 13.7 наказу
МВС України від 11.11.2010 року № 550 «Про
затвердження Положення про службу
дільничних інспекторів міліції в
системі Міністерства внутрішніх справ
України», що виразилось у неналежному
веденні службової документації та не
здійсненні профілактичної роботи з
підобліковим елементом; а також
порушено вимоги п.2.6 наказу МВС України
від 22.02.2001 року №185 «Про затвердження
Інструкції з оформлення матеріалів про
адміністративні правопорушення», що
виразилось у недодержанні ОСОБА_1 вимог
щодо складання адміністративних
протоколів. За вказані порушення
позивача звільнено з органів
внутрішніх справ України за п.64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України.

Представники відповідача зауважили, що
під час визначення виду
дисциплінарного стягнення відносно
позивача була врахована його поведінка
в минулому, а саме факти притягнення
ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності та наявність діючого
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення з посади. Відповідачі
наголосили на тому, що у разі
притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб, які мають
дисциплінарне стягнення і які знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє. Тому до
позивача було застосоване більш суворе
дисциплінарне стягнення - звільнення з
органів внутрішніх справ.

Виявивши вищезазначені грубі
порушення, допущені ОСОБА_1, в процесі
проведення службового розслідування,
Одеське міське управління ГУМВС
України в Одеській області видало
наказ від 07.02.2013 №99, яким порушило
клопотання перед ГУМВС про притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
з органів внутрішніх справ на підставі
п.п. «є» п. 64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України.
Начальник Головного управління
задовольнив дане клопотання, видавши
наказ від 29.03.2013 № 645. В подальшому даний
наказ було реалізовано шляхом видання
наказу по особовому складу, яким
позивача і було звільнено з органів
внутрішніх справ. З урахуванням
вищезазначеного, представники
відповідачів зазначили, що накази
ГУМВС України в Одеській області від
29.03.2013 року № 645 та від 05.04.2013 року № 149
о/с прийняті згідно норм чинного
законодавства України, а тому у
задоволенні позову належить
відмовити в повному обсязі.

Третя особа - ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, був повідомлений належним
чином про дату, час та місце судового
засідання, про поважність причини
неявки до суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача та
представників відповідачів, допитавши
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
та ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи
та надані докази, всебічно та повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, проаналізувавши
положення чинного законодавства, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що з 29.05.2002 року
ОСОБА_1 прийнятий на службу в органи
внутрішніх справ України, що
підтверджується записом № 6 у трудовій
книжці позивача та матеріалами його
особової справи, дослідженої у
судовому засіданні.

Наказом ГУМВС України № 639 о/с від 04.12.2012
року майора міліції ОСОБА_1 призначено
посаду дільничного інспектора міліції
сектора дільничних інспекторів
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області, увільнивши його від
посади старшого дільничного
інспектора міліції цього ж сектора, що
підтверджується матеріалами особової
справи позивача. (т.2 а.с.24).

25.12.2012 року згідно вимог наказу МВС
України від 11.11.2010 № 550 "Про
затвердження положення про службу
дільничних інспекторів міліції в
системі МВС України" старшим
інспектором СДІМ ВГБ ОМУ ГУМВС України
в Одеській області капітаном міліції
ОСОБА_4 спільно з інспектором СДІМ ВГБ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області
капітаном міліції ОСОБА_9 було
здійснено перевірку організації
прийому громадян на ДПМ № 3, який
розташований за адресою: м. Одеса, вул.
Єврейська, 49. Прийом громадян
здійснював дільничний інспектор
міліції майор міліції ОСОБА_1, який
знаходився у форменому одязі зі
значком ДІМ, але без табельної
вогнепальної зброї. При перевірці
паспорту на дільницю вказаного
співробітника перевіряючим було
встановлено, що п.3 (вчинені на дільниці
злочини) не ведеться, в наявності лише 1
запис. В ході перевірки службової
документації встановлено, що списки
підоблікового елементу, передбачені
наказом №550 потребують оновлення
(списки адміннаглядних станом на
01.07.2012), відсутні списки осіб, які
скоюють насильство в сім'ї, на
інформаційному стенді, який розміщений
на ДПМ в наявності наказ МВС України
від 11.11.2010р. № 550 та інша інформація для
громадян, орієнтування на осіб, які
перебувають в розшуку, не оновлені (за
2011 рік та першу половину 2012 року),
інформаційний лист на ДІМ майора
міліції ОСОБА_1 потребує оновлення. В
наявності графіки прийому громадян
керівним складом МВС, ГУМВС, ОМУ та РВ,
але посади керівників ОМУ не
відповідають дійсності.

За результатами перевірки дільниці
позивача 25.12.2012 року ОСОБА_4 було
зроблено запис у п.4 паспорту дільниці
(«Відмітки про перевірку організації
роботи дільничного інспектора
міліції») наступного змісту:
«Перевірено. Заповнити п.3», а також
складено рапорт на ім'я заступника
начальника ВГБ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області підполковника
міліції ОСОБА_5, у якому вказані
вищеперелічені недоліки.

25.12.2012 року заступник начальника
відділу громадської безпеки ОМУ ГУМВС
України в Одеській області
підполковник міліції ОСОБА_5 склав
рапорт (вих.№ 31/5-1015 від 27.12.2012 року) від
на ім'я заступника начальника ОМУ ГУМВС
України в Одеській області ОСОБА_10 щодо
результатів перевірки організації
прийому громадян на дільничному пункті
міліції №3 (далі - ДПМ № 3) Приморського
РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській
області, розташованому за адресою: м.
Одеса, вул. Єврейська, 49. В даному
рапорті зазначені недоліки, виявлені
під час перевірки 25.12.2012 року ОСОБА_4
Також на рапорті наявна вказівка від
25.12.2012 року керівника про проведення
службового розслідування ОСОБА_11 Копію
цього рапорту, отриману в Одеському
міському управлінні ГУМВС, суду надав
позивач.(т.2 а.с.59).

Разом з тим, у складі матеріалів
службового розслідування, наданих
ГУМВС України в Одеській області,
наявний інший рапорт ОСОБА_5 від тієї ж
дати (25.12.2012 року) з тим же вихідним
номером (№ 31/5-1015 від 27.12.2012 року), але вже
на ім'я начальника ОМУ ГУМВС України в
Одеській області ОСОБА_12, з резолюцією
про проведення службового
розслідування ОСОБА_5 (т.1. а.с.48). Цей
рапорт додатково до раніше зазначених
недоліків, виявлених під час перевірки
дільниці позивача, містить недоліки
при складанні ОСОБА_1 протоколів про
адміністративні правопорушення.

30.01.2013 року заступником начальника ВГБ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області
підполковником міліції ОСОБА_5
проведено службове розслідування за
фактом перевірки організації роботи
дільничних інспекторів міліції
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській, за результатами якого
складено висновок, яким встановлено
порушення позивачем вимог п.п.10.7, 13.2., 13.7
наказу МВС України від 11.11.2010 року № 550
«Про затвердження Положення про службу
дільничних інспекторів міліції в
системі Міністерства внутрішніх справ
України», що виразилося у неналежному
веденні службової документації та
профілактичної роботи з підобліковим
елементом; та вимог п.2.6 наказу МВС
України від 22.02.2001р. № 185 «Про
затвердження Інструкції з оформлення
матеріалів про адміністративні
правопорушення», що виразилося у
недодержанні вимог щодо складання
адміністративних протоколів ОСОБА_1

26.12.2012 року ОСОБА_1 подав рапорт на ім'я
начальника Приморського РВ про надання
йому додаткової оплачуваної відпустки
для підготовки і захисту дипломної
роботи у вищому навчальному закладі на
період з 27.12.2012 року до 28.02.2013 року, на
якому наявні погодження прямих
начальників та резолюція керівника. (т.1
а.с.51).

Наказом Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області №8 о/с від
22.01.2013 року, ОСОБА_1 надано додаткову
оплачувану відпустку для підготовки і
захисту дипломного проекту (роботи) в
Національному університеті «Одеська
юридична академія» на період з 27.12.2012
року по 28.02.2013 року, згідно
довідки-виклику №31 від 27.10.2012 року. (т.1
а.с.52, 143).

07.02.2013 року начальником ОМУ ГУМВС
України в Одеській області полковником
міліції ОСОБА_12 видано наказ № 99 «Про
порушення чинного законодавства
дільничним інспектором міліції СДІМ
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області майором міліції
ОСОБА_1», згідно якого наказано питання
про притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності
вирішити після виходу з відпустки.

12.03.2013 року до сектору кадрового
забезпечення був наданий лист з
Сектору медичного забезпечення ГУМВС
України в Одеській області №17/145 від
03.04.2013 року щодо непрацездатності
дільничного інспектора сектора
дільничних інспекторів міліції
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області майора міліції
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 27.12.2012 р.
по 03.01.2013 р., та 28.02.2013р. по 11.03.2013 р.

Згідно наказу начальника ОМУ ГУМВС
України в Одеській області № 247 від
15.03.2013 року з клопотанням перед
керівництвом ГУМВС України Одеській
області щодо звільнення з органів
внутрішніх справ дільничного
інспектора міліції сектора дільничних
інспекторів міліції Приморського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області
майора міліції ОСОБА_1, який на
теперішній час має діючі дисциплінарні
стягнення: попередження про неповну
посадову відповідність та звільнення
із займаної посади.

Наказом начальника ГУМВС України в
Одеській області № 645 від 29.03.2013 року, за
порушення вимог ст.7 Закону України
«Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України», Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу ОВС України,
затверджених наказом МВС України № 155
від 22.02.2012 року, звернення колегії МВС
України до особового складу органів
внутрішніх справ України та
військовослужбовців внутрішніх військ
від 07.02.2012 року, п.3.19 наказу МВС України
від 16.03.2007 року № 81, п.п.10.7, 13.2, 13.7 наказу
МВС України від 11.11.2010 року № 550 «Про
затвердження Положення про службу
дільничних інспекторів міліції в
системі Міністерства внутрішніх справ
України», що виразилося у неналежному
веденні службової документації та не
здійсненні профілактичної роботи з
підобліковим елементом, вимог п.2.6
наказу МВС України від 22.02.2001 року №185
«Про затвердження Інструкції з
оформлення матеріалів про
адміністративні правопорушення», що
виразилося у недодержанні вимог щодо
складання адміністративних
протоколів, - дільничного інспектора
міліції сектора дільничних
інспекторів міліції Приморського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області
майора міліції ОСОБА_1 звільнено з
органів внутрішніх справ України за п.64
«є» (за порушення дисципліни) Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України.

05.04.2013 року начальником ГУМВС України в
Одеській області видано наказ по
особовому складу № 149 о/с, яким позивача
звільнено з органів внутрішніх справ
України у запас з 09 квітня 2013 року (із
поставленням на військовий облік) за
п.64 «є» (за порушення дисципліни).

05.04.2013 року ОСОБА_1 рекомендованим
листом надіслав на адресу начальника
Приморського РВ рапорт про надання
йому копії наказу (витяг) ГУМВС України
в Одеській області № 645 від 29.03.2013 року,
яким, зі слів заступника начальника
Приморського РВ ОСОБА_6, позивача
звільнено з органів внутрішніх
справ.(т.1 а.с.19-20).

На дане звернення ОСОБА_1 витяг з наказу
ГУМВС № 645 від 29.03.2013 року позивачу
надано не було. Трудову книжку позивач
отримав лише 30.05.2013 року, надіславши у
цей же день начальнику ОМУ ГУМВС заяву
про видачу виписки з наказу № 149 о/с від
05.04.2013 року.(т.1. а.с.178-179).

Витяги з наказів ГУМВС про звільнення
№ 645 від 29.03.2013 року та № 149 о/с від 05.04.2013
року позивач отримав лише 25.06.2013 року,
про що наявний запис в особовій справі
позивача. (т.1 а.с.175).

Порядок проходження служби в органах
внутрішніх справ визначається
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
постановою КМ УРСР від 29.07.1991 № 114.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначаються Законом України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ".

Порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ на час спірних правовідносин між
сторонами визначався Інструкцією про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, затвердженою наказом
МВС України від 06.12.1991 року № 552 (далі -
Інструкція № 552). Дана Інструкція була
чинною як на момент проведення
службового розслідування так і на
момент звільнення позивача.

Згідно пункту 64 "є" Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, особи середнього,
старшого і вищого начальницького
складу звільняються зі служби в запас
(з постановкою на військовий облік) за
порушення дисципліни.

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України (далі -Дисциплінарний статут
ОВС), службова дисципліна - дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту ОВС
визначено, що дисциплінарний проступок
- невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Згідно ст.5 Дисциплінарного статуту ОВС
за вчинення дисциплінарних проступків
особи рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.7 Дисциплінарного
статуту ОВС службова дисципліна
базується на високій свідомості та
зобов'язує кожну особу рядового і
начальницького складу: дотримуватися
законодавства, неухильно виконувати
вимоги Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів і
наказів начальників; захищати і
охороняти від протиправних посягань
життя, здоров'я, права та свободи
громадян, власність, довкілля, інтереси
суспільства і держави; поважати
людську гідність, виявляти турботу про
громадян і бути готовим у будь-який час
надати їм допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету; з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
майно і техніку.

Пунктом 8 абз.1 ст.12 Дисциплінарного
статуту ОВС визначено, що на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни може накладатися
такий вид дисциплінарного стягнення як
звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно абз.1 ст.14 Дисциплінарного
статуту ОВС з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
вчиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Відповідно до абз.4 вказаної статті,
порядок проведення службового
розслідування встановлюється
міністром внутрішніх справ України.

Абзацом 5 ст.14 Дисциплінарного статуту
ОВС передбачено, що перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. Небажання порушника
надавати пояснення не перешкоджає
накладенню дисциплінарного стягнення.

Згідно абзаців 6, 8 ст.14 Дисциплінарного
статуту ОВС, про накладення
дисциплінарного стягнення видається
наказ, зміст якого оголошується
особовому складу органу внутрішніх
справ. Зміст наказу доводиться до
відома особи рядового або
начальницького складу, яку притягнуто
до дисциплінарної відповідальності,
під підпис. У разі звільнення з посади
або звільнення з органів внутрішніх
справ особі рядового або
начальницького складу видається витяг
з наказу.

Відповідно до абз.10 вказаної статті при
визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

Як передбачено абз.12 ст.14
Дисциплінарного статуту ОВС, у разі
притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє. Разом з тим,
відповідно до абз.13 вказаної статті, у
разі повторного вчинення особою
рядового або начальницького складу
незначного проступку з урахуванням
його нетяжкості, сумлінного ставлення
цієї особи до виконання службових
обов'язків, нетривалого перебування на
посаді (до шести місяців) та з інших
поважних причин начальник може
обмежитися раніше накладеним на таку
особу дисциплінарним стягненням.

Як визначено в абз.15 ст.14
Дисциплінарного статуту ОВС,
звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу.

Відповідно до п.2 Інструкції № 552,
завданням службового розслідування є
повне, об'єктивне і всебічне
розслідування обставин порушень,
скоєних особами рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ (далі - працівники
органів внутрішніх справ), виявлення
причин і умов, що сприяли їхньому
скоєнню, встановлення винних і
забезпечення правильного застосування
чинних нормативних актів для того, щоб
кожних винний був притягнутий до
відповідальності, а жоден невинний не
постраждав.

Службове розслідування має сприяти
дотриманню законності, викоренню
випадків її порушення, а також
вихованню в особового складу органів
внутрішніх справ почуття точного і
безумовного дотримання законодавства.

Згідно п.п.14.7, 14.8 п.14. Інструкції № 552,
посадова особа при проведенні
службового розслідування зобов'язана:
скласти за результатами службового
розслідування висновок і подати його
на розгляд і затвердження керівнику
органу внутрішніх справ або його
заступнику. Ознайомити із затвердженим
висновком службового розслідування
особу, стосовно якої воно проводилося,
якщо це не суперечить вимогам
дотримання державної або службової
таємниці.

Як встановлено судом, прийом громадян
25.12.2012 року дільничний інспектор
міліції сектора дільничних
інспекторів міліції Приморського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області
майор міліції ОСОБА_1 здійснював у
форменому одязі зі значком ДІМ, але без
табельної вогнепальної зброї, з
приводу чого ним були надані письмові
пояснення про те, що в оружейній
кімнаті, де знаходився його пістолет,
була картка-застереження, тому
помічником оперативного чергового
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області майором міліції
ОСОБА_17 табельна вогнепальна зброя
позивачу не була видана, а тому
позивачем порушень чинного
законодавства в цій частині допущено
не було.

Згідно п.п.10.7 наказу МВС України від
11.11.2010 року № 550 «Про затвердження
Положення про службу дільничних
інспекторів міліції в системі
Міністерства внутрішніх справ
України» (далі - Положення № 550), кожний
дільничний інспектор міліції веде
Паспорт дільниці, у якому
зосереджуються відомості, що
характеризують соціально-економічні,
демографічні та інші особливості
дільниці, дані про стан злочинності,
організацію охорони громадського
порядку, а також інша інформація,
необхідна для виконання покладених на
нього обов'язків.

Пунктом 13.2 Положення № 550
передбачено, що дільничний інспектор
міліції ставить на профілактичний
облік та у межах своєї компетенції
проводить профілактичну роботу з
особами таких категорій: звільненими з
місць позбавлення волі, які відбували
покарання за умисний злочин і в яких
судимість не знято або не погашено у
встановленому законом порядку;
засудженими за вчинення злочинів,
виконання вироку щодо яких не пов'язано
із позбавленням волі особами, яким
було винесено офіційне застереження
про неприпустимість учинення
насильства в сім'ї особами, які
страждають на тяжкі психічні
розлади і перебувають на
спеціальному обліку в закладах
охорони здоров'я. Дільничний інспектор
міліції взаємодіє та надає допомогу
іншим підрозділам і службам органів
внутрішніх справ в організації та
проведенні профілактичних заходів
стосовно осіб, які перебувають в них на
профілактичних обліках. Про таких осіб
підрозділи та служби органів
внутрішніх справ інформують службу
дільничних інспекторів міліції.

Підпунктом 13.7 Положення № 550
встановлено, що постановка на
профілактичний облік осіб, що
зазначені в пункті 13.2 цього Положення,
проводиться на підставі мотивованого
рапорту дільничного інспектора.
Рішення про постановку на
профілактичний облік приймає
начальник міськрайоргану внутрішніх
справ або його заступник. Відомості на
осіб, які беруться на профілактичний
облік (далі - підоблікові особи),
заносяться до журналу реєстрації
підоблікових осіб (додаток 5).

Посилання відповідача у висновку
службового розслідування від 30.01.2013
року та наказі ГУМВС України в
Одеській № 645 від 29.03.2013 року на
невиконання вимог п.3 Паспорту на
дільницю (вчинені на дільниці злочини),
та зазначення, що п.3 Паспорту не
ведеться, в наявності лише 1 запис, - суд
оцінює критично, оскільки ані в рапорті
старшого інспектору СДІМ ВГБ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області капітана
міліції ОСОБА_4 від 25.12.2012 року, ані в
рапорті заступника начальника ВГБ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області
підполковника міліції ОСОБА_5 від 25.12.2012
року, ані у висновках службового
розслідування від 30.01.2013 року, не
зазначено, які конкретно злочини, що
були вчинені на дільниці, не вписані
позивачем в п.3 Паспорту.

В наданих до суду відповідачем -
ГУМВС України в Одеській області
матеріалах службового розслідування
такі відомості також відсутні, з чого
суду робить висновок, що зазначена
обставина під час проведення
службового розслідування взагалі не
перевірялася, оскільки докази цього
відсутні.

Слід також зауважити, що в п.3
Паспорту дільниці повинні фіксуватися
тяжкі та особливо тяжкі злочини, які
були вчинені на адміністративній
дільниці, у яких особи, що їх скоїли, не
встановлені. (т.2 а.с.43). Разом з тим, як
вбачається з рапорту ОСОБА_4, рапорту
ОСОБА_5, висновку службового
розслідування та наказу ГУМВС № 645 від
29.03.2013 року, у цих документах йдеться
про невнесення ОСОБА_1 до п.3 Паспорту
дільниці вчинених на дільниці
злочинів, тобто усіх злочинів, що мали
місце на дільниці позивача, що вочевидь
є більш широкою категорією. Тому стає
незрозумілим, чи правильні критерії
застосовувалися під час перевірки
дільниці позивача при встановленні
перевіряючим порушень ведення п.3
Паспорту дільниці.

Слід зазначити, що наприкінці
судового розгляду справи відповідачем
на вимогу суду надано лист ОМУ ГУМВС
України в Одеській області від 27.02.2014
року № 336, підготовлений ОСОБА_4, яка
перевіряла дільницю позивача у грудні
2012 року, з переліком чотирьох злочинів,
які, як вказано у листі з посиланням на
Положення № 550, повинні були бути
внесені у п.3 Паспорту дільниці. Проте
даний доказ суд оцінює критично,
оскільки, по-перше, дана інформація не
підтверджує, що станом на момент
перевірки (25.12.2012р.) по вказаних
злочинах не були встановлені особи, що
їх скоїли, а по-друге, як вже
зазначалося вище, доказів отримання
такої інформації перевіряючим на
момент перевірки та особою, яка
проводила службове розслідування на
момент його проведення, - суду надано не
було.

Щодо неналежного ведення списків
підоблікового елементу та списків
осіб, які скоюють насильство в сім'ї,
суд бере до уваги, що у п.4 Паспорту
дільниці такі порушення перевіряючими
відображено не було, що свідчить про їх
відсутність. Сам позивач пояснив, що
усі передбачені Положенням № 550 списки
у нього на дільниці були в наявності
(ведуться як в електронній, так і
паперовій формі), і зауважень щодо
списків перевіряючий не висловлював та
у паспорті дільниці не фіксував.

Крім того, слід зазначити, що
попередні перевірки дільниці 08.12.2012
року та 01.11.2012 року, які проводилися
начальником СДІМ Приморського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області
капітаном міліції ОСОБА_7, свідчили про
належну організацію роботи позивачем
на дільниці та належне ведення
службової документації і жодних
зауважень щодо відсутності списків
підоблікового елементу та списків
осіб, які скоюють насильство в сім'ї, не
оновлення інформації для громадян щодо
орієнтування на осіб, які перебувають у
розшуку за 2011 та 2012 рік, а також щодо не
заповнення п.3 Паспорту дільниці,
виявлено не було.

Допитаний у судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_7 охарактеризував
ОСОБА_1 позитивно та підтвердив, що під
час проведення ним перевірок
дільничного пункту міліції №3 у
листопаді та грудні 2012 року зауважень
до позивача щодо ведення службової
документації не було.

Враховуючи, що наведені у листі
ОМУ ГУМВС України від 27.02.2014 року № 336
злочини були вчинені у липні - жовтні 2012
року, то за умови, що вони повині були
бути внесені позивачем до п.3 Паспорту
дільниці, такий недолік було б виявлено
під час попередніх перевірок, що
проводив ОСОБА_7 При цьому, слід
зазначити, що під час службового
розслідування у відношенні позивача
факту неналежного проведення
перевірок дільниці позивача тодішнім
начальником СДІМ Приморського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області
ОСОБА_7 встановлено не було, і до
дисциплінарної відповідальності
останній не притягався.

Також свідок ОСОБА_7 підтвердив, що
ОСОБА_1 в цілому відповідає виданій
йому службовій характеристиці від
05.02.2013 року.

Згідно зазначеної службової
характеристики, яка підписана
заступником начальника Приморського
РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області
полковником міліції ОСОБА_15 та
скріплена печаткою райвідділу міліції,
ОСОБА_1 зарекомендував себе позитивно,
як дисциплінований, грамотний
керівник, до виконання службових
обов'язків відноситься старанно та з
почуттям відповідальності,
дотримується стійких моральних
принципів, у службовій діяльності
суворо дотримується вимог законів,
здатен працювати над усуненням
особистих недоліків, нормативні акти
та накази, які регламентують
діяльність органів внутрішніх справ,
служби сектора дільничних інспекторів
міліції знає і вірно використовує у
повсякденній роботі.

Стосовно службової
характеристики на ОСОБА_1, яка наявна в
матеріалах службового розслідування,
суд бере до уваги, що дана
характеристика не містить дати її
складання, інформації про ознайомлення
з нею ОСОБА_1, а тому суд до зазначеної
службової характеристики ставиться
критично.

Допитаний у судовому засіданні
свідок ОСОБА_6 (заступник начальника
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області з кадрової роботи), не
зміг пояснити суду причини відсутності
на службовій характеристиці ОСОБА_1
дати її складання та запису про
ознайомлення позивача з нею, а також,
те, ким зазначена характеристика
складалася та чи погоджувалася вона з
безпосереднім начальником ОСОБА_1

Щодо зазначених у висновку
службового розслідування від 30.01.2013
року та наказі ГУМВС України в Одеській
№ 645 від 29.03.2013 року порушень при
складанні ОСОБА_1 адміністративних
протоколів (протокол № 0208760 від 08.11.2012р.,
протокол № 0217001 від 15.11.2012 р., протокол №
0217014 від 15.11.2012 р., протокол № 0217002 від
19.11.2012р., протокол № 0209588 від 08.11.2012р.,
протокол № 0209782 від 08.11.2012р., протокол
№0209585 від 08.11.2012р., протокол №0209587 від
08.11.2012р., протокол № 0217004 від 19.11.2012 року,
протокол № 0217002 від 19.11.2012р., протокол №
0217186 від 18.11.2012 року, протокол № 0217010 від
19.11.2012р., протокол № 0217191 від 16.12.2012 року,
протокол №0217192 від 16.12.2012 року), а саме:
визначення кваліфікації частин статей
без першочергових перевірочних дій
щодо притягнення раніше осіб до
відповідальності протягом року та не
заповнення у протоколах пункту про те,
чи піддавався правопорушник
адміністративному стягненню протягом
року, - суд встановив наступне.

Згідно вимог п.2.6 наказу МВС
України від 22.02.2001 року №185 «Про
затвердження Інструкції з оформлення
матеріалів про адміністративні
правопорушення» у вказаному пункті
адмінпротоколу повинно бути зазначено:
число, місяць і рік скоєння
попереднього правопорушення, повна
назва органу внутрішніх справ, яким
особа притягалася до адміністративної
відповідальності, статей КУпАП, вид
адміністративного стягнення:
попередження, штраф (на яку суму),
адміністративний арешт (кількість діб)
тощо).

Оскільки усі особи, на яких
складалися вищезазначені протоколи
позивачем, неодноразово протягом року
піддавалися адміністративним
стягненням, обсяг інформації, що
повинен зазначатися у протоколі є дуже
великим для двох рядків, суд бере до
уваги пояснення позивача про те, що
повна інформація, яка передбачена
вищенаведеним пунктом наказу, у
роздрукованому з інформаційної бази
вигляді додавалася ним до кожного
адміністративного протоколу. Тобто
вимоги наказу від 22.02.2001 року №185 щодо
перевірки та надання такої інформації
позивачем були виконані.

Пояснення відповідача з приводу
того, що ОСОБА_1 у таких випадках
повинен був зазначити в
адміністративному протоколі хоча б
повторність адміністративних
правопорушень, суд оцінює критично,
оскільки таке оформлення
адміністративного протоколу також не
відповідало б у повному обсязі вимогам
наказу МВС України від 22.02.2001 року №185.

Крім того, суд бере до уваги, що згідно
наданої відповідачем інформації та
наявних в матеріалах справи постанов
Приморського районного суду м. Одеси,
особи на яких складалися
адміністративні протоколи позивачем,
були притягнуті судом до
адміністративної відповідальності, що
також підтверджує правильність
кваліфікації ОСОБА_1 дій осіб, щодо
яких складалися адміністративні
протоколи, та відсутність порушень в
оформленні протоколів, які б
унеможливили їх розгляд судом.(т.2 а.с.3,
9-22).

Крім того, судом встановлено, що
на підставі рапорту ОСОБА_4 за
результатами перевірки дільниці
позивача, заступником начальника ВГБ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області
ОСОБА_5 25.12.2012 року було складено рапорт
на ім'я заступника начальника ОМУ ГУМВС
України в Одеській області ОСОБА_10 про
результати проведеної перевірки. Даний
рапорт зареєстрований за вих.№ 31/5-10-15
від 27.12.2012 року, і в цьому рапорті
відсутня інформація щодо порушень
позивачем вимог відомчих наказів під
час складання адміністративних
протоколів. Саме цей рапорт за
зверненням ОСОБА_1 йому було надано як
підставу для проведення службового
розслідування (т.2 а.с.59).

Разом з тим, як вже зазначалося
вище, у складі матеріалів службового
розслідування, відповідач надав суду
інший рапорт заступника начальника ВГБ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області
ОСОБА_5 від 25.12.2012 року з тим же
реєстраційним номером на ім'я
начальника ОМУ ГУМВС України в
Одеській області ОСОБА_12 (т.1 а.с.48). Цей
рапорт вже містить відомості про
нібито порушення позивачем правил
складання адміністративних
протоколів.

Слід зауважити, що рапорт
інспектора СДІМ ВГБ ОМУ ГУМВС України
в Одеській області капітана міліції
ОСОБА_16, з якого ОСОБА_5, як пояснив
останній у судовому засіданні, стало
відомо про порушення вимог щодо
складання адміністративних
протоколів, було написано 27.12.2012 року.

З викладеного суд робить
висновок, що на момент написання
рапорту ОСОБА_5 він не міг знати про
обставини, про які йому доповіли двома
днями пізніше.

Допитаний у судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_5 не зміг пояснити
суду причину написання ним двох різних
за змістом рапортів з однаковою датою
та вихідним номером. На питання суду
щодо характеристики позивача він
пояснив, що як співробітник ОСОБА_1
хороший, але як людина він йому не
подобається. Крім того, свідок не думав,
що за ці порушення ОСОБА_1 звільнять.

З викладених вище обставин щодо
складання рапортів ОСОБА_5 та щодо
характеристики позивача, суд робить
висновок по упереджене ставлення до
ОСОБА_1 з боку заступника начальника
ВГБ ОМУ ГУМВС України в Одеській
області підполковника міліції ОСОБА_5,
що вплинуло, на думку суду, на хід
службового розслідування та його
результати.

Крім того, наказом Приморського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області № 8 о/с
від 22.01.2013 року, ОСОБА_1 надано додаткову
оплачувану відпустку для підготовки і
захисту дипломного проекту (роботи) в
Національному університеті «Одеська
юридична академія» з 27.12.2012 року по
28.02.2013 року. Тобто, з 27.12.2012 року ОСОБА_1
перебував у відпустці.

Згідно листа Сектору медичного
забезпечення ГУМВС України в Одеській
області від 03.04.2013 року (т.1 а.с.174), з
27.12.2012 року по 03.01.2013 року ОСОБА_1
перебував на лікарняному.

Таким чином, про факт виявлення
порушень в оформленні
адміністративних протоколів ОСОБА_1
обізнаний не був, оскільки з 27.12.2012 року
був відсутній на службі, і надати
пояснення з приводу цих порушень йому
не пропонувалося, чим порушено вимоги
абзацу 5 ст.14 Дисциплінарного статуту
ОВС, наведеного вище, а також п.14.2
Інструкції № 552, згідно якого особа, що
проводить службове розслідування,
зобов'язана дотримуватися
передбачених законом прав та
інтересів, зокрема, особи, щодо якої
проводять службове розслідування,
інших осіб, які беруть у ньому участь.

Відповідно до підпункту 15.1 п.15
Інструкції № 552, особа, стосовно якої
проводиться службове розслідування,
має право давати усні та письмові
пояснення, заявляти клопотання,
надавати докази стосовно обставин, що
досліджувалися.

Однак, позивач був позбавлений
передбаченого підпунктом 15.1 п.15
Інструкції № 552 права надати пояснення
з приводу інкримінованих йому порушень
при складанні протоколів про
адміністративні правопорушення та
права надати відповідні докази.

Крім того, згідно абз.10 ст.14
Дисциплінарного статуту ОВС, при
визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

Проте усі вищенаведені обставини
відповідачем при прийнятті рішення про
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ враховані не були.

Як вже зазначалося вище,
відповідно до абз.12 ст.14
Дисциплінарного статуту ОВС, у разі
притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

Дійсно, до позивача раніше було
застосоване дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення з посади. Однак,
згідно ст..12 Дисциплінарного статуту
ОВС за суворістю дисциплінарному
стягненню у вигляді звільнення з
органів внутрішніх справ, яке є
найсуворішим, передує стягнення у
вигляді пониження в спеціальному
званні на один ступінь, яке могло бути
застосоване до позивача у разі
встановлення у передбаченому законом
порядку, з дотриманням встановленої
чинним законодавством процедури,
винності позивача у порушенні
дисципліни. Проте, до позивача було
одразу застосоване найсуворіше
дисциплінарне стягнення.

Крім того, слід зауважити, що
відповідно до абз.13 ст.14
Дисциплінарного статуту ОВС, у разі
повторного вчинення особою рядового
або начальницького складу незначного
проступку з урахуванням його
нетяжкості, сумлінного ставлення цієї
особи до виконання службових
обов'язків, нетривалого перебування на
посаді (до шести місяців) та з інших
поважних причин начальник може
обмежитися раніше накладеним на таку
особу дисциплінарним стягненням.

З матеріалів справи вбачається, що
переважна більшість адмінпротоколів,
порушення у складанні яких
інкриміновані позивачу, були складені
ним під час перебування на попередній
посаді (старшого дільничного
інспектора), з якої позивача було
звільнено з порядку дисциплінарного
стягнення, тому суд вважає, що за умови
встановлення під час службового
розслідування фактів вчинення
незначного проступку, до позивача
могло бути застосовано положення абз.13
ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС.

Окрім того, відповідно до постанови
Кабінету міністрів України від 27.04.1993
року № 301 "Про трудові книжки
працівників" Міністерством праці
України, Міністерством юстиції
України, Міністерством соціального
захисту населення України видано
спільний наказ № 58 від 29.07.1993 року, яким
затверджено Інструкцію "Про порядок
ведення трудових книжок працівників".
Зазначений наказ зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 17.08.1993
року за № 110.

Відповідно до п. 4.1. зазначеної
Інструкції власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний видати
працівнику його трудову книжку в день
звільнення з внесеним до неї записом
про звільнення.

Тобто, позивач повинен був отримати в
день звільнення належним чином
оформлену трудову книжку.

Проте, в порушення вищевказаної
Інструкції, ОСОБА_1 видано трудову
книжку лише 30.05.2013 року, а витяг з
наказів ГУМВС України в Одеській
області від 29.03.2013 року № 645 та від № 149
о/с від 05.04.2013 року, в порушення вимог
абз.8 ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС,
позивач отримав лише 25.06.2013 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про
протиправність звільнення ОСОБА_1 зі
служби в органах внутрішніх справ
України, а тому накази ГУМВС України в
Одеській області про його звільнення
від 29.03.2013 року № 645 та від № 149 о/с від
05.04.2013 року підлягають визнанню
протиправними та скасуванню.

З урахуванням висновків суду про
незаконність звільнення позивача, суд,
відповідно, задовольняє його вимогу
про поновлення на посаді
оперуповноваженого сектору боротьби з
незаконним обігом зброї та вибухівки
відділу карного розшуку ОМУ ГУМВС
України в Одеській області, яку він
обіймав до звільнення, оскільки саме у
такий спосіб можуть бути поновлені
права позивача в повному обсязі.

Поновлюючи позивача на посаді, суд
також відповідно до ст.235 КЗпП України
та п.24 "Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ",
затвердженого постановою Кабінету
міністрів Української РСР від 29.07.1991
року №114, задовольняє вимоги позивача
про стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу за період з
09.04.2013 року по 27.02.2014 року.

Оскільки у січні-лютому 2013 року позивач
перебував у додатковій відпустці і
грошове забезпечення у вказаний період
виплачувалося йому в меншому розмірі,
для обчислення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу суд бере його
заробіток за останні повні два місяці
служби, що передували звільненню, а
саме: заробіток за листопад та грудень
2012 року.

Виходячи з вимог п.п.5, 8 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою КМ України
від 08.02.1995 року № 100, суд визначає
середній заробіток наступним чином.
Заробіток за листопад 2012 року складає
3207,43 грн., за грудень 2012 року - 2138,29 грн.
Середньоденний заробіток за 40 робочих
днів, що пропрацював позивач у ці
місяці, складає: (3207,43 грн.+2138,29 грн.)/40
днів =133,64 грн. Кількість робочих днів
за період вимушеного прогулу складає 227
днів. Середній заробіток за час
вимушеного прогулу складає: 133,64 грн. х
227 днів = 30 336,28 грн.).

Оскільки грошове забезпечення
нараховувалося та виплачувалося
позивачу Приморським РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області, середній
заробіток за час вимушеного прогулу
підлягає стягненню саме з Приморського
РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській
області.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності субєкта владних
повноважень обовязок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Виходячи з
вищевикладеного, відповідач не довів
суду правомірність оскаржуваних
позивачем наказів.

Відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби та в частині
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу - у межах суми
стягнення за один місяць

На підставі зазначеної норми суд
вважає необхідним допустити до
негайного виконання постанову суду в
частині поновлення ОСОБА_1 на посаді
дільничного інспектора міліції
сектора дільничних інспекторів
міліції Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області та в частині
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу - у межах суми
стягнення за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 7-9, 11, 71, 86, 159-163, п.п.2, 3 ч.1 ст.256 КАС
України, суд -

П О С Т А
Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та
скасувати наказ ГУМВС України в
Одеській області від 29.03.2013 року № 645
"Про звільнення з ОВС України
дільничного інспектора міліції
сектора дільничних інспекторів
міліції Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області майора
міліції ОСОБА_1".

Визнати протиправним та
скасувати наказ ГУМВС України в
Одеській області від 05.04.2013 року № 149 о/с
- в частині звільнення з органів
внутрішніх справ майора міліції ОСОБА_1
(М-107024), дільничного інспектора міліції
сектора дільничних інспекторів
міліції Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області з 09 квітня
2013 року.

Поновити ОСОБА_1 (М-107024) на службі в
органах внутрішніх справ на посаді
дільничного інспектора міліції
сектора дільничних інспекторів
міліції Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області з 09 квітня
2013 року.

Стягнути з Приморського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
час вимушеного прогулу за період з
09.04.2013 року по день поновлення на посаді
у розмірі 30336,28 грн. (тридцять тисяч
триста тридцять шість гривень 28 коп.).

Допустити негайне виконання
постанови суду в частині поновлення
ОСОБА_1 на посаді дільничного
інспектора міліції сектора дільничних
інспекторів міліції Приморського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області та
в частині стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу - у
межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову
суду може бути подана до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції з
одночасним надісланням її копії до
суду апеляційної інстанції - протягом 10
днів з дня проголошення постанови, а у
разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС
України, - протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної
сили у разі неподання апеляційної
скарги у 10-денний строк з дня отримання
копії постанови. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст постанови виготовлено 04
березня 2014 року.

Суддя:
В.В.Андрухів