Справа № 805/583/14
Суддя: Старосуд І.М.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 р.
Справа № 805/583/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Старосуд І.М., розглянувши у приміщення
суду за адресою: 83052, місто Донецьк,
вулиця 50 Гвардійської дивізії, 17 у
порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, третя особа -
управління Пенсійного фонду України в
місті Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області про визнання протиправною та
скасування вимоги від 09.12.2013 № ф-29263-17
про сплату боргу (недоїмки) з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 7 066,67
гривень, -

В С Т А Н О В И
В:

08.01.2014 ОСОБА_1 звернулась до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, третя особа -
управління Пенсійного фонду України в
місті Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області про визнання протиправною та
скасування вимоги від 09.12.2013 № ф-29263-17
про сплату боргу (недоїмки) з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 7 066,67
гривень.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що вона є пенсіонером за
віком, здійснює підприємницьку
діяльність та знаходиться спрощеній
системі оподаткування, обліку та
звітності. Відповідно до частини 4
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI від
08.07.2010, позивач звільнений від сплати
єдиного внеску, оскільки у
відповідності до вимог зазначеної
статті особи, зазначені у пункті 4
частини 1 цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

28.12.2013 позивач отримала вимогу від
09.12.2013 № ф-29263-17 про сплату боргу
(недоїмки) з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 7 066,67
гривень без посилання на період, з
якого виникла сума заборгованості.

Вважає спірну вимогу такою, яка
винесена у спосіб, що суперечить
чинному законодавству України у
зв'язку з чим просить визнати її
протиправною та скасувати.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримала, надала пояснення
аналогічні викладеним у позовній
заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату час та
місце слухання справи був повідомлений
судом належним чином, що
підтверджується розпискою про
отримання судової повістки (арк. справи
28). 27.02.2014 представник відповідача через
відділ діловодства та документообігу
суду надав заяву, в якій зазначив, що у
відповідності до підпункту 4 частини 1
статті 4 Закону № 2464-VI, платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члені місій цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності. Позивач
перебуває на податковому обліку у
відповідача, зареєстрований як платник
на спрощеній системі оподаткування та
як платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове соціальне
страхування.

Умови призначення пенсії за віком
визначені статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно якої,
особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення
чоловіками 60 років, жінками - 55 років.
Пенсії за віком, що призначені на
підставі статті 13, статті 14 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
розглядаються законодавцем як
пільгове пенсійне забезпечення. Отже,
тільки після досягнення пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
можливе приймання участі у системі
загальнообов'язкове державного
соціального страхування на
добровільній основі. Тому, вважає, що
спірна вимога, винесена з дотриманням
норм чинного законодавства та просить
відмовити у задоволенні позовних
вимог. Також просили розглянути справу
без участі представника відповідача
(арк. справи 40).

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про дату час та
місце слухання справи був повідомлений
судом належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (арк. справи 31). 26.02.2014
через відділ діловодства та
документообігу надав суду письмові
заперечення проти позовних вимог, в
яких зазначив, що ОСОБА_1 була
призначена пенсія за віком із
застосуванням статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до статті 12 цього Закону,
право на пенсію за віком мають жінки
після досягнення 50 років при стажі не
менше 20 років, а стаття 13 цього Закону
визначає підстави призначення пенсії
за віком на пільгових умовах із
скороченням віку, передбаченого
статтею 12 цього Закону.

На думку третьої особи, позивач не
пенсіонером за віком у розумінні
пункту 4 статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» та не
звільняється від його сплати. З огляду
на викладене, просили відмовити у
задоволенні позову та розглянути
справу без участі представника третьої
особи.

За таких обставин та враховуючи
приписи частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника відповідача та третьої
особи у порядку письмового провадження
за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, дослідивши зібрані по
справі докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1
зареєстрована Виконавчим комітетом
Красноармійської міської ради
Донецької області в якості фізичної
особи-підприємця 09.11.2006, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_1 (арк.
справи 13). Позивач перебуває на обліку у
Красноармійській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області та є платником єдиного внеску
на загальнообов'язкове соціальне
страхування,.

ОСОБА_1 знаходиться на спрощеній
системі оподаткування обліку та
звітності за ставкою 10% група 1, що
підтверджується свідоцтвом платника
єдиного податку Серії НОМЕР_2 (арк.
справи 14).

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено пенсію за
віком, у зв'язку з тим, що вона займала
посаду на роботі, що дає право на
призначення пенсії на пільгових
умовах.

Зазначена обставина підтверджується
пенсійним посвідченням ОСОБА_1 Серії
НОМЕР_3, термін дії - довічно (арк. справи
16).

Відповідач - Красноармійська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області є суб'єктом владних
повноважень - органом виконавчої влади,
який в цих правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на нього
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
пунктом 41.1 статті 41 Податкового
кодексу України, зокрема, забезпечує
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску.

Третя особа - управління Пенсійного
фонду України в місті Красноармійську
та Красноармійському районі Донецької
області є суб'єктом владних
повноважень, який в даних
правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на нього
статтею 12 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
Положенням про Пенсійний фонд України,
затвердженим Указом Президента
України від 06.04.2011 № 384/2011.

Відповідно до статті 19-1 Податкового
кодексу України, контролюючі органи
виконують такі функції, зокрема,
контролюють своєчасність подання
платниками податків та платниками
єдиного внеску передбаченої законом
звітності (декларацій, розрахунків та
інших документів, пов'язаних з
обчисленням і сплатою податків, зборів,
платежів), своєчасність, достовірність,
повноту нарахування та сплати
податків, зборів, платежів; здійснюють
погашення податкового боргу, стягнення
своєчасно ненарахованих та/або
несплачених сум єдиного внеску та
інших платежів.

Статтею 307 Податкового кодексу України
передбачено, що податки і збори, не
зазначені у пункті 307.1 цієї статті,
сплачуються платником податку в
порядку і розмірах, установлених цим
Кодексом, а єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - в порядку,
визначеному Законом України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Як встановлено судом, 09.12.2013
Красноармійською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області було прийнято вимогу № Ф-29263-17
про сплату боргу (недоїмки) з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 7 066,67
гривень (арк. справи 15).

Відповідно до зазначеної вимоги
Красноармійська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області зобов'язує позивача сплатити
суму недоїмки зі сплати єдиного внеску,
штрафів та пені на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
розмірі 7 066,67 гривень.

Вказана вимога була отримана позивачем
28.12.2013.

Як вбачається з листа Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області від
22.01.2014 № 1039/К/05-16-17-02-13-6, за позивачем
виникла заборгованість зі сплати
єдиного внеску у сумі 6 270,65 гривень, яка
нарахована у період виконання функцій
адміністрування єдиного внеску
органами Пенсійного фонду України і
передана органам доходів і зборів
01.10.2013. Дані щодо історії виникнення
недоїмки відсутні (арк. справи 48).

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Обов'язок суду вирішувати спори на
підставі Конституції України
закріплений положеннями принципу
законності викладеного у пункті 1
частини першої статті 9 КАС України.

Нормою частини 3 статті 2 КАС України
також визначено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Правовідносини, з приводу яких виник
спір регулюються Законом України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 №
2464-VI, Законом України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ,
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 №
2464-VI (далі за текстом - Закон № 2464-VI),
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок) - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону № 2464-VI платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Частиною 4 статті 4 Закону № 2464-VI
передбачено, що особи, зазначені у
пункті 4 частини першої цієї статті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Статтею 2 зазначеного Закону
встановлено, що за цим Законом
призначаються, зокрема, трудові пенсії
за віком, пенсії по інвалідності.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №
1788-ХІІ право на пенсію за віком мають
чоловіки - після досягнення 60 років і
при стажі роботи не менше 25 років.

Відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, зокрема, працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком N 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років
на зазначених роботах; жінки - після
досягнення 45 років і при стажі роботи
не менше 15 років, з них не менше 7 років 6
місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи: працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

З аналізу вищезазначених положень
свідчить, що пенсія, яка призначена на
пільгових умовах є різновидом пенсії
за віком.

Таким чином, позивач є пенсіонером за
віком у розумінні наведених норм
законодавства.

Крім того, позивач у позовній заяві
зазначив, що між ним та відповідачем не
було укладено договору про добровільну
участь у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
тому позивач не є платником єдиного
внеску.

Отже, положення частини 4 статті 4
Закону № 2464-VI, передбачає звільнення
від сплати єдиного внеску всіх
пенсіонерів за віком.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 №
1058-ІV, пенсіонер - особа, яка відповідно
до цього Закону отримує пенсію, довічну
пенсію, або члени її сім'ї, які
отримують пенсію в разі смерті цієї
особи у випадках, передбачених цим
Законом.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що участь
застрахованих осіб у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування припиняється,
зокрема, у разі якщо застрахованій
особі відповідно до цього Закону
призначено пенсію і вона не продовжує
працювати або якщо застрахована особа
відповідно до цього Закону набула
права на довічну пенсію чи одноразову
виплату.

За таких обставин, Красноармійською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
незаконно винесено вимогу від 09.12.2013 №
ф-29263-17 про сплату боргу (недоїмки) з
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
розмірі 7 066,67 гривень, з огляду на що,
вказана вимога визнається судом
протиправною та підлягає скасуванню.

З огляду на вищевикладене, суд
задовольняє позовні вимоги у повному
обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Враховуючи викладене, суд присуджує до
стягнення з Державного бюджету України
на користь позивача судові витрати по
сплаті судового збору, що
документально підтверджені, у розмірі
182, 70 гривень (арк. справи 2, 25).

Керуючись статтями 2, 11, 17 - 20, 69 - 72, 94, 162,
163, 185 - 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В
И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, третя особа - управління
Пенсійного фонду України в місті
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області про визнання
протиправною та скасування вимоги від
09.12.2013 № ф-29263-17 про сплату боргу
(недоїмки) з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 7 066,67
гривень - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області від 09 грудня 2013 року
№ ф-29263-17 про сплату боргу (недоїмки) з
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
розмірі 7 066,67 гривень.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_4, адреса: АДРЕСА_1) витрати
зі сплати судового збору у розмірі 182
(сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Старосуд І.М.