Справа № 1423/3721/2011
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 1423/3721/2011

Категорія: 10.3.1 Суддя 1-ї інст.
Алєйніков В.О. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Стас Л.В.

суддів:
Косцової І.П. , Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва на постанову Центрального
районного суду м.Миколаєва від 24
грудня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва про стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги "дітям війни",-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва позовні вимоги
задоволено. Зобов'язано відповідача
провести нарахування та виплату
позивачу підвищення до пенсії,
відповідно до вимог ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
за період з 30 вересня 2010 року по 22 липня
2011 року.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, апелянт в
апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції порушено норми
матеріального права, що є підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції з винесенням нової постанови
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів не знаходить підстав
для її задоволення.

Судом встановлено, що позивач має
статус дитини війни згідно з
посвідченням.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з наявності у
позивача права на щомісячне підвищення
пенсії на 30 % мінімальної пенсії за
віком.

Так, відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» (в
редакції до 28 грудня 2007 року) дітям
війни пенсія або щомісячне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальним для вирішення даного
спору. Крім того, це право гарантується
ч. 2 ст. 46 Конституції України, а також ч.
2 ст. 3 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Відповідно до ст. 17 зазначеного Закону
мінімальний розмір пенсії за віком, як
основна державна соціальна гарантія,
встановлюється законами.

Встановлення розміру мінімальної
пенсії за віком Кабінетом Міністрів
України суперечить наведеним нормам
закону.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового актаКонституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Таким чином, за конституційними
нормами, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, при
визначенні розміру підвищення до
пенсії позивачу підлягають
застосуванню ч. 3 ст. 46 Конституції
України, ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» (в
редакції до 28 грудня 2007 року), ст. 17
Закону України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії» і ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а не постанова
Кабінету Міністрів України № 530 від 28
травня 2008 року «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян», яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Із врахуванням наведених положень
чинного законодавства України,
висновок суду першої інстанції про
задоволення вимог позивача в частині
зобов'язання відповідача провести
виплату підвищення до пенсії у розмірі
30 % мінімальної пенсії за віком за
зазначений вище період є правильним.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів, відповідно до ст.
200 КАС України, залишає апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду першої інстанції- без змін.

Керуючись ст. ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
залишити без задоволення, а постанову
Центрального районного суду
м.Миколаєва від 24 грудня 2012 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту постановлення,
є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Стас Л.В. Судді
Косцова І.П. Турецька І.О.