Справа № 826/18554/13-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Соколова О.А.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про скасування
податкового повідомлення рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду позовом до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві, в
якому просила скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
31.07.2013 року № .

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
січня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
перегляду оскаржуваного рішення суду
першої інстанції, колегія суддів
визнала можливим розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заперечення на апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем 20.04.2013 року до ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві податкову декларацію про
майновий стан і доходи за 2012 рік (вхід.
№ ), в якій позивачем самостійно
визначені іноземні доходи, які
включаються до загального річного
оподатковуваного доходу у розмірі 135
275,22грн. та нарахована сума податку, яка
підлягає сплаті платником податку
самостійно у розмірі 20 565,85грн. (а.с.7-11).

Згідно додатку № 4 до податкової
декларації про майновий стан і доходи
ОСОБА_2 - розрахунку податкових
зобов'язань з податку на доходи
фізичних осіб, отриманих з джерел за
межами України, розмір місячного
доходу 2012 рік становить:

- за січень 2012 року - 11 963,61 грн.;

- за лютий 2012 року - 11 884,82грн.;

- за березень 2012 року - 9 881,18грн.;

- за квітень 2012 року - 10 002,35грн.;

- за травень 2012 року - 11 325,75грн.;

- за червень 2012 року - 9 557,65грн.;

- за липень 2012 року - 21 473,98грн.;

- за серпень 2012 року - 9 275,29грн.;

- за вересень 2012 року - 9 632,94грн.;

- за жовтень 2012 року - 9 428,24грн.;

- за листопад 2012 року - 10 245,88грн.;

- за грудень 2012 року - 10 603,53грн.

Державною податковою інспекцією у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
місті Києві проведено камеральну
перевірку податкової декларації про
майновий стан і доходи ОСОБА_2 за 2012 рік.

Результати перевірки відображено в
акті від 18.07.2013 року № 32/26-50-17-03-20 (а.с.12-14),
в якому контролюючим органом
встановлено, що в порушення п.п.164.1.3
п.164.1 ст.164, п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168 та п.п.170.11.1
п.170.11 ст.170 Податкового кодексу України,
ОСОБА_2 невірно визначено суму
податкових зобов'язань з отриманого у
2012 році загального річного
оподатковуваного доходу, що призвело
до заниження податкового зобов'язання
по податку на доходи фізичних осіб на 2
216, 33 грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення - рішення від 31.07.2013 року №
яким згідно на підставі п.п.20.1.4
п.20.1 ст.20 та п.75.1 ст.75 Податкового
кодексу України визначено позивачу
суму податкового зобов'язання по
податку з доходів фізичних осіб у сумі 2
770,41грн. з якої основний платіж 2 216,33грн.
та штрафна санкція у розмірі 554,08грн.
(а.с.20).

За результатами адміністративного
оскарження скаргу позивача податковим
органом було залишено без задоволення,
а спірне податкове
повідомлення-рішення - без змін.

Вважаючи податкове повідомлення -
рішення від 31.07.2013 року №
протиправним, позивач звернулася до
суду з позовом про його скасування.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що сума податкового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб
визначена позивачем в податковій
декларації про майновий стан і доходи
за 2012 рік вірно, а висновки акту
перевірки про заниження податкового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб є помилковими, тому,
збільшення суми грошового зобов'язання
із зазначених податків з урахуванням
штрафних санкцій є протиправним.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції, зважаючи на наступне.

Спірні правовідносини виникли у сфері
справляння податків і зборів та
стосуються правомірності податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 ПК
загальний річний оподатковуваний
дохід дорівнює сумі загальних місячних
оподатковуваних доходів, іноземних
доходів, отриманих протягом такого
звітного податкового року, доходів,
отриманих фізичною особою-підприємцем
від провадження господарської
діяльності згідно із ст. 177 цього
Кодексу, та доходів, отриманих фізичною
особою, яка провадить незалежну
професійну діяльність згідно із ст. 178
цього Кодексу.

Пунктом 170.11 ст. 170 ПК визначено порядок
оподаткування іноземних доходів. Так, у
разі якщо джерело виплат будь-яких
оподатковуваних доходів є іноземним,
сума такого доходу включається до
загального річного оподатковуваного
доходу платника податку - отримувача,
який зобов'язаний подати річну
податкову декларацію, та
оподатковується за ставками,
визначеними в п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 ПК
платник податку, що отримує доходи від
особи, яка не є податковим агентом, та
іноземні доходи, зобов'язаний включити
суму таких доходів до загального
річного оподатковуваного доходу та
подати податкову декларацію за
наслідками звітного податкового року,
а також сплатити податок з таких
доходів.

Відповідно до пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164
Податкового кодексу України загальний
річний оподатковуваний дохід дорівнює
сумі загальних місячних
оподатковуваних доходів, іноземних
доходів, отриманих протягом такого
звітного податкового року, доходів,
отриманих фізичною особою -
підприємцем від провадження
господарської діяльності згідно із
статтею 177 цього Кодексу, та доходів,
отриманих фізичною особою, яка
провадить незалежну професійну
діяльність згідно із статтею 178 цього
Кодексу.

Пунктом 167.1 ст. 167 ПК визначено, що
ставка податку становить 15 відсотків
бази оподаткування щодо доходів,
нарахованих (виплачених, наданих) (крім
випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5
цієї статті), у тому числі, але не
виключно у формі заробітної плати,
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат або інших виплат
і винагород, які нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику у
зв'язку з трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
в державну та недержавну грошову
лотерею, виграш гравця (учасника),
отриманий від організатора азартної
гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена
з урахуванням норм п. 164.6 ст. 164 цього
розділу щодо доходів, зазначених в
абзаці першому цього пункту, в
календарному місяці перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня звітного податкового року, до
суми такого перевищення
застосовується ставка 17 відсотків.

Платники податку, які подають
податкові декларації за податковий
(звітний) рік згідно з ст.ст. 177 і 178 цього
розділу, застосовують ставку податку 17
відсотків до частини
середньомісячного річного
оподатковуваного доходу, що перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року.
Розмір середньомісячного річного
оподатковуваного доходу
розраховується як сума загальних
місячних оподатковуваних доходів,
зазначених в абзаці першому цього
пункту, поділена на кількість
календарних місяців, протягом яких
платником податку було одержано такі
доходи у податковому (звітному) році, за
який здійснюється декларування.

Як вбачається із матеріалів справи,
платником податку за деякі місяці 2012
року отримано дохід, який перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, тобто частина
оподатковуваного доходу в межах
десятикратного розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового року,
оподатковується за ставкою 15%, а інша
частина доходу, що перевищує
десятикратний розмір заробітної плати,
- за ставкою 17%.

Отже, сума податку на доходи фізичних
осіб становить: за січень 2012 року - 1
819,21грн. (10 730,00грн. оподатковуються
ставкою 15%, а 1 233,61 грн. оподатковуються
за ставкою 17%); за лютий 2012 року - 1
805,82грн. (10 730,00грн. оподатковуються за
ставкою 15%, а 1 154,82грн. оподатковуються
за ставкою 17%); за березень 2012 року - 1
482,18грн. (9 881,18грн. оподатковуються за
ставкою 15%); за квітень 2012 року - 1 500,35грн.
(10 002,35грн. оподатковуються за ставкою
15%); за травень 2012 року - 1 710,78грн. (10
730,00грн. оподатковуються за ставкою 15%, а
595,75грн. оподатковуються за ставкою 17%);
за червень 2012 року - 1 433,65грн. (9 557,65грн.
оподатковуються за ставкою 15%); за
липень 2012 року - 3 435,98грн. (10 730,00грн.
оподатковуються за ставкою 15%, а 10
743,98грн. оподатковується за ставкою 17%);
за серпень 2012 року - 1 391,29грн. (9 275,00грн.
оподатковуються за ставкою 15%); за
вересень 2012 року - 1 444,94грн. (9 632,94грн.
оподатковуються за ставкою 15%); за
жовтень 2012 року - 1 414,24 грн. (9 428,24 грн.
оподатковуються за ставкою 15%); за
листопад 2012 року - 1 536,88грн. (10 245,88грн.
оподатковуються за ставкою 15%); за
грудень 2012 року - 1 590,53грн. (10 603,53грн.
оподатковуються за ставкою 15%).

Загальна сума податку становить 20
565,85грн.

Станом на 01.01.2012 мінімальний розмір
заробітної плати становив 1073 грн., а
відтак десятикратний її розмір - 10730
грн. Водночас середньомісячний річний
оподатковуваний дохід позивача не
перевищував вказаної суми, тому ставка
податку 17 відсотків застосуванню не
підлягала.

Ставка податку 17 відсотків
застосовується до частини
середньомісячного річного
оподатковуваного доходу, що перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати встановленої станом
на 01.01.2012.

Як встановлено із акту перевірки,
відповідачем нарахований податок на
доходи фізичних осіб на суму річного
доходу, тобто розрахунок проводився
наступним чином: (135 275,22 - 10730) х 17% + 10 730 х
15% = 22 782,18грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що такий розрахунок податкового органу
не відповідає вимогам п.167.1 ст.167
Податкового кодексу України.

Таким чином, висновок відповідача про
порушення та заниження позивачем суми
ПДФО є помилковими і спростовуються
вищевикладеним, а відтак спірне
грошове нарахування є неправомірним,
що є підставою для скасування
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення та задоволення
адміністративного позову.

Посилання відповідача, що застосований
позивачем розрахунок ПДФО може бути
застосований лише до платників
податку, визначених у ст.ст. 177, 178
Податкового кодексу України (фізичних
осіб - підприємців від провадження
господарської діяльності, крім осіб, що
обрали спрощену систему оподаткування,
та фізичних осіб, яка провадить
незалежну професійну діяльність) є
помилковим, оскільки як передбачено
другим реченням третього абзацу п. 167.1
ст. 167 Податкового кодексу України для
зазначених платників податків розмір
середньомісячного річного
оподатковуваного доходу
розраховується як сума загальних
місячних оподатковуваних доходів,
зазначених в абзаці першому цього
пункту, поділена на кількість
календарних місяців, протягом яких
платником податку було одержано такі
доходи у податковому (звітному) році, за
який здійснюється декларування.

Позивач не відноситься до платників
податку, які подають податкові
декларації за податковий (звітний) рік
згідно з статтями 177 і 178 цього розділу.

Виходячи з цього, щодо фізичної особи,
якою є позивач, такий порядок
встановлено другим абзацом п. 167.1 ст. 167
Податкового кодексу України,
відповідно до якого якщо база
оподаткування, яка визначена з
урахуванням норм пункту 164.6 статті 164
цього розділу щодо доходів, зазначених
в абзаці першому цього пункту, в
календарному місяці перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня звітного податкового року, до
суми такого перевищення
застосовується ставка 17 відсотків.

Таким чином, ставка податку 17 відсотків
застосовується до частини
середньомісячного річного
оподатковуваного доходу, що перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати встановленої станом
на 01.01.2012.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно, оцінивши фактичні
обставини справи, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
дійшов вірного висновку про
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги позивача
висновки суду першої інстанції не
спростовують та відхиляються судом
так, як є помилковими.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 167, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13 січня 2014 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо його було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 статті
254 КАС України). Касаційна скарга на
судові рішення подається
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі (стаття 212
КАС України).

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
О.О. Беспалов О.А.
Губська

.

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Беспалов О.О.

Губська О.А.