Справа № 2а-7636/09/0308
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/66864/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 19 листопада 2009
року та постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 02 червня 2011 року в справі за її
позовом до Департаменту соціальної
політики Луцької міської ради про
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до трьох років,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2009 року позивач звернувся в
суд з вказаним адміністративним
позовом в якому зазначала, що
відповідно до статті 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
має право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років. Проте відповідач протягом
2007-2009 років сплатив зазначену допомогу
в іншому розмірі, внаслідок чого
виникла заборгованість, яку просила
стягнути, зобов'язати виплачувати
допомогу у відповідному розмірі до 10
липня 2010 року та відшкодувати моральну
шкоду.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 19
листопада 2009 року позов задоволено
частково: поновлено строк звернення до
суду, зобов'язано здійснити
перерахунок та виплатити недоплачену
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до статті 15, пункту 3 розділу
VІІІ «Прикінцеві положення» Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» з 03 вересня по 31 грудня 2007 року
включно з урахуванням частково
отриманих коштів.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02 червня 2011
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове про відмову
у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати рішення суду першої
інстанцій в частині відмови у
задоволенні позову та рішення
апеляційного суду, ухваливши нове
рішення про задоволення позову.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 11 липня 2013 року
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасовано та ухвалено нове,
яким зобов'язано здійснити перерахунок
та виплатити недоплачену допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» з 01 січня 2009 року по 10
липня 2010 року, з урахуванням проведених
виплат.

Постановою колегії суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України від 19
листопада 2013 року постанову Вищого
адміністративного суду України від 11
липня 2013 року скасовано, справу
направлено на новий розгляд до суду
касаційної інстанції.

Правовий висновок Верховного Суду
України у даній справі полягає в тому,
що виплата передбаченої статтею 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у 2009-2010 роках здійснюється у
розмірах і порядку, визначених
Порядком призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№1751 (у редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 244-2Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Частиною першою статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
встановлено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Відповідно до пункту 3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
розмір державної допомоги сім'ям з
дітьми, передбаченої статтею 15 цього
Закону, визначається Верховною Радою
України в законі про Державний бюджет
України на відповідний рік у
відсотковому відношенні до
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку з поступовим
наближенням до прожиткового мінімуму,
але при цьому не може бути нижчим за
величину, що дорівнює 25 відсоткам
зазначеного прожиткового мінімуму, а з
1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього
прожиткового мінімуму.

Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік» дію
частини першої статті 15 та пункту 3
розділу VIII «Прикінцеві положення»
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року (справа про
соціальні гарантії громадян) положення
пункту 14 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
визнані неконституційними з дня
ухвалення цього рішення.

Таким чином з 09 липня 2007 року вихідним
критерієм обрахунку допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виступав прожитковий
мінімум для дітей віком до 6 років.

Підпунктами 7, 8 пункту 23 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
внесено зміни до частини 1 статті 15 та
пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», а
саме: частину першу статті 15 викладено
в такій редакції: «Допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень».

Пункт 3 розділу VIII «Прикінцеві
положення» викладено у такій редакції:
«Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50
відсотками, з 1 січня 2009 року - 75
відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців».

Зазначені норми Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» Рішенням
Конституційного Суду України такими,
що суперечать Конституції України (є
неконституційними) не визнавались.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» було
встановлено, що розділ ІІ цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» та
частиною другою статті 45 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2010 рік» установлено, що у 2009-2010 роках
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Зазначені норми законів про Державний
бюджет на відповідний рік
неконституційними не визнавалися.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 «Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми».

Враховуючи те, що відповідач в 2008-2010
роках виплачував допомогу у розмірах,
встановлених у статті 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та по-станові Кабінету Міністрів
України від 27 грудня 2001 року № 1751 «Про
затвердження Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми», суд першої інстанції прийшов
до вірного висновку щодо правомірності
дій відповідача у зазначених роках.

Також суд першої інстанції
обґрунтовано поновив строк звернення
до суду з огляду на зазначені позивачем
обставини та зобов'язав перерахувати і
виплатити спірну допомогу за 2007 рік.

Апеляційний суд помилково скасував
рішення суду першої інстанції й
відмовив у задоволенні позову щодо
вимог за 2007 рік у зв'язку з пропуском
строку звернення до суду з огляду на
обґрунтування поважності його
пропуску.

Відповідно до вимог статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02 червня 2011
року скасувати, залишивши в силі
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 19
листопада 2009 року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/