Справа № 9101/113959/2012
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2013 рокусправа № 2а-2430/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Кругового
О.О. Нагорної Л.М.

секретар судового засідання:
Федосєєва Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Головного
управління праці та соціального
захисту населення

Дніпропетровської
області

на постанову Новомосковського
міськрайонного суду

Дніпропетровської
області

від 26.08.2011р.

у справі № 2а-2430/11

за позовом ОСОБА_2,

до відповідача Головного
управління праці та соціального
захисту населення

Дніпропетровської
області,

Управління праці
та соціального захисту населення

Новомосковської
районної державної адміністрації

про визнання бездіяльності
неправомірною, зобов'язання провести

виплати,-

встановив: подано позов до Головного
управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
області (з урахуванням уточнень) про
визнання протиправними дій Головного
управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
області щодо порушення порядку виплати
та зменшення розміру допомоги на
оздоровлення та щорічної грошової
допомоги до 5 травня за 2010 рік позивачу;

зобов'язання Головного управління
праці та соціального захисту населення
Дніпропетровської області здійснити
нарахування та виплатити позивачу
допомогу на оздоровлення за 2010 рік
відповідно до вимог п.2 ч.4 ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

зобов'язання Головного управління
праці та соціального захисту населення
Дніпропетровської області зробити
перерахунок, нарахувати та виплатити
позивачу недоплачену щорічну допомогу
як особі, яка має статус інваліда війни
2 групи відповідно до вимог ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» за 2010
рік в розмірі п'яти мінімальних пенсій
за віком, у відповідності до ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом, з
урахуванням проведених виплат.

Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області (суддя
Городецький Д.І.) своєю постановою від
26.08.2011р. позов задовольнив в повному
обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі Головне управління праці та
соціального захисту населення
Дніпропетровської області, Відповідач,
вказує на не відповідність висновкам
суду обставинам справи.

Головне управління безпосередньо не
здійснює виплати допомоги особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Позов подано з порушенням строку
звернення до суду з адміністративним
позовом.

Просить постанову від 26.08.2011р.
скасувати. В позові відмовити.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21.06.2013р. залучено до участі у якості
співвідповідача Управління праці та
соціального захисту населення
Новомосковської районної державної
адміністрації.

Процесуальним правом на участь
представника в судовому засіданні
Сторони не скористались. З огляду на
приписи статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при винесені оскарженої
постанови, знаходить апеляційну скаргу
такою, що підлягає частковому
задоволенню.

Позивач відноситься до соціальної
категорії - «особа, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
першої категорії, встановлена ІІІ
група інвалідності.

Згідно до абзацу другого частини
четвертої статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року N 796-XII, щорічна допомога
на оздоровлення виплачується в таких
розмірах: інвалідам III групи - чотири
мінімальних заробітних плат.

Підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року N 107-VI текст статті 48
викладений в такій редакції:
«Одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України».

В той же час, зупинення дії абзацу
другого частини четвертої статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року N 796-XII
на 2007 рік, передбачене пунктом 30 статті
71 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. N 489-V,
визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007
р. N 6-рп/2007.

Зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28
розділу II Закону України від 28.12.2007р. N
107-VI, визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від
22.05.2008р. N 10-рп/2008.

Отже, з 22.05.2008р. відновлено право на
щорічну допомогу на оздоровлення
інвалідам Чорнобиля першої категорії
ІІІ групи у розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат.

При цьому, основи соціального захисту,
в силу статті 92 Конституції України,
визначаються виключно законами
України.

Застосування до спірних правовідносин
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі, встановленому постановою
Кабінету Міністрів України є
помилковим.

Органи державної влади не можуть
посилатись на відсутність коштів для
забезпечення виплат як на підставу
невиконання своїх зобов'язань.

Отже, Новомосковський міськрайонний
суд Дніпропетровської області дійшов
обґрунтованого висновку про право на
перерахунок та виплату ОСОБА_2
одноразової грошової допомоги на
оздоровлення, у відповідності зі
статтею 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року N 796-XII.
Однак, суд першої інстанції
безпідставно зобов'язав здійснити
перерахунок та виплати одноразової
грошової допомоги на оздоровлення,
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», Головне
управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
області, оскільки зазначені виплати не
в повному обсязі було проведено
Управлінням праці та соціального
захисту населення Новомосковської
районної державної адміністрації.

Щодо позовних вимог щодо щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
2010 року як інваліду війни слід
зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 є інвалідом війни, що
підтверджується посвідченням серія Є
№ 024363 від 05.05.2006р., та відповідно до
статті 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантій їх
соціального захисту» має право на
отримання щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також в старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» щорічно до 5
травня особам, зазначеним у цьому
Законі, виплачується разова грошова
допомога у кратному розмірі до
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 1 статті 17-1 цього
ж Закону щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня
здійснюють органи праці та соціального
захисту населення через відділення
зв'язку або установи банку.

Розмір разової грошової допомоги, який
передбачено статтею 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», визначається
залежно від розміру мінімальної пенсії
за віком.

Таким чином, у 2010 році Кабінету
Міністрів України не було надано право
щодо встановлення розміру разової
грошової допомоги, яка виплачується до
5 травня ветеранам війни.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» зміни до статті 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» в частині визначення розміру
виплати щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня також не вносились,
тобто, на спірний період Закон України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» є діючим і слід
керуватися тільки цим спеціальним
законом.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» щорічно до 5
травня інвалідам війни III групи
виплачується разова грошова допомога у
розмірі сім мінімальних пенсій за
віком.

Натомість, суд першої інстанції
невірно встановив, що Позивач має
статус інваліда війни 2 групи, що є
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення.

Керуючись ст. 100, ст. ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 198,
ст. 202 Кодексу адміністративного
судочинства України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного
управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
області задовольнити частково.

Постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 26.08.2011р. у
справі № 2а-2430/11 скасувати та прийняти
нову постанову суду.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення Новомосковської
районної державної адміністрації щодо
нарахування та виплати ОСОБА_2
одноразової грошової допомоги на
оздоровлення за 2010 рік як інваліду
Чорнобиля ІІІ групи, у розмірі, нижчому
ніж передбачено статтею 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 лютого 1991 року N 796-XII.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Новомосковської районної державної
адміністрації здійснити перерахунок
та виплату ОСОБА_2 щорічну одноразову
грошову допомогу на оздоровлення за 2010
рік як інваліду Чорнобиля ІІІ групи, у
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат, встановленому статтею
48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року N 796-XII,
з урахуванням фактично виплаченої суми
за цей період.

Визнати протиправною бездіяльність
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Дніпропетровської області щодо
нарахування та виплати ОСОБА_2 щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
за 2010 рік, як особі, яка має статус
інваліда війни ІІІ групи відповідно до
ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Зобов'язати Головне управління праці
та соціального захисту населення
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
за 2010 рік, як особі, яка має статус
інваліда війни ІІІ групи відповідно до
ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» у розмірі сім
мінімальних заробітних плат.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
О.О. Круговий

Суддя:
Л.М. Нагорна