Справа № 428/9900/13-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Посохов І.С.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року справа №428/9900/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
на постанову Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від 11
січня 2014 року в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним
позовом, в якому просила визнати
протиправними дії УПФУ в м.
Сєвєродонецьку Луганської області
щодо відмови в перерахунку пенсії та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплачувати їй пенсію в
розмірі 82 % від суми заробітної плати з
урахуванням матеріальної допомоги та
індексації, відображених в довідці про
заробітну плату, яка знаходиться в
пенсійній справі. Перерахунок
здійснити з дати призначення їй пенсії,
тобто з 27.01.2011 року; зобов'язати
відповідача надалі враховувати в
складові заробітної плати інші виплати
(матеріальну допомогу та індексацію)
при будь-яких перерахунках пенсії
згідно з чинним законодавством.

Ухвалою Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 16 грудня 2013
року позовні вимоги за період з 27.01.2011
року по 11.06.2013 року залишені без
розгляду.

Постановою Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 11 січня 2014
року визнано протиправним дії УПФУ в м.
Сєвєродонецьку Луганської області
щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку
пенсії з 12.06.2013 року та зобов'язано УПФУ
в м. Сєвєродонецьку Луганської області
здійснити перерахунок та виплачувати
пенсію ОСОБА_2 в розмірі 82 відсотків від
суми заробітної плати з урахуванням
матеріальної допомоги та індексації,
відображених у довідці про заробітну
плату, з 12.06.2013 року.

Не погодившись з цим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. На обґрунтування апеляційної
скарги наголошує на правомірності
своїх дій і зазначає, що матеріальна
допомога на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових потреб, та суми
індексації заробітної плати,
враховуючи положення ст. 33 Закону
України «Про державну службу», не
входять до складу заробітної плати
державного службовця, тому не можуть
враховуватись під час розрахунку
пенсії. Крім того, зазначає, що відсутні
правові підстави для проведення
перерахунку пенсії позивача виходячи з
82 % від суми її заробітної плати,
оскільки нова редакція статті 37 Закону
України «Про державну службу» не
містить раніше діючих положень, які
дозволяли б встановлювати цей розмір, а
передбачає лише 80 %. Апелянт, також
зауважує на тому, що в резолютивній
частині судового рішення не зазначено
реквізити довідки про заробітну плату
на підставі якої необхідно здійснити
перерахунок та виплачувати пенсію
позивачу, тобто вказані підстави
роблять судове рішення незрозумілим,
крім того, встановлення датою
проведення перерахунку та виплати
пенсії позивача з 12.06.2013 р., суперечить
статті 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Також, апелянт звертає
увагу суду на те, що однією з позовних
вимог є зобов'язання управління надалі
враховувати в складові заробітної
плати інші виплати (матеріальну
допомогу та індексацію) при будь-яких
перерахунках пенсії, тим самим позивач
фактично намагається захистити на
майбутнє свої права, які ще не порушені,
що не передбачено Кодексом
адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.8 ст.183-2 КАС України,
справу розглянуто в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка ОСОБА_2 перебуває на обліку в
УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської
області та отримує пенсію відповідно
до Закону України «Про державну
службу».

04.12.2013 року вона звернулась до УПФУ в м.
Сєвєродонецьку Луганської області із
заявою про перерахунок пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з урахуванням довідки
від 03.12.2013 р. № 13/05-3402 р., однак,
відповідач рішенням № 19/203 від 05.12.2013 р.
відмовив їй в цьому, посилаючись на
відсутність законних підстав для
перерахунку пенсії.

Відмова УПФУ є предметом даного позову.

Так, статтею 37 Закону України «Про
державну службу» (Закон №3723)
установлено, що пенсія державним
службовцям призначається від суми їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» (Закон №108) встановлено,
що заробітна плата - це винагорода ,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Відповідно до ст. 2 цього Закону, в
структуру заробітної плати входять:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Згідно з ч.2 ст. 33 Закону №3723, заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (Закон №1788) врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій, відповідно до якої,
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці, на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподаткованого доходу (прибутку),
сукупного оподаткованого доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори)до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (Закон №1058) визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема, до такого доходу (заробітної
плати) враховується: сума витрат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності зазначеним
Законом, з яких згідно цього Закону
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше
нараховуються внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Тобто, за змістом наведених норм,
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування враховуються в заробіток
(доход) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного суду
України, яка викладена в постанові від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11.

Частиною першою статті 244-2 КАС України
встановлено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Колегія суддів вважає, що відповідач не
довів суду правомірності своїх дій, як
передбачено ч.2 ст.71 КАС України,
оскільки з наданої позивачкою довідки
вбачається, що на суми виплаченої
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, суми індексації заробітної
плати нараховувався збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому ці суми мають бути
враховані при обчисленні пенсії.

Що стосується правових підстав для
проведення перерахунку пенсії
позивача виходячи з 82 %, суд апеляційної
інстанції виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на
час звернення за призначенням пенсії
(27.01.2011 р.) стаж роботи позивача на
державній службі складав повних 12
років, пенсію було призначено у розмірі
82 % від суми заробітної плати

Відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу» (в редакції, що діяла
на момент призначення пенсії позивача)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. За кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі розмір пенсії збільшується на
один відсоток заробітку, але не більше
90 відсотків заробітної плати.

Таким чином, колегія суддів вважає
обґрунтованими позовні вимоги щодо
необхідності під час перерахунку
виходити з розміру 82% від суми
заробітної плати.

Щодо часу, з якого слід здійснити
перерахунок пенсії колегія суддів
виходить з наступного.

Так, заява про перерахунок пенсії разом
з довідкою від 03.12.2013 р. № 13/05-3402 р., була
надана позивачкою до УПФУ 04.12.2013 р.,
тому, враховуючи приписи частини 4
статті 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» , відповідно до якої
перерахунок призначеної пенсії,
провадиться у разі виникнення прав на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа, колегія
суддів приходить до висновку, що
перерахунок пенсії необхідно провести
з 01.12.2013р.

Крім того, судом першої інстанції
взагалі не розглянуті позовні вимоги
щодо зобов'язання відповідача надалі
враховувати в складові заробітної
плати позивача інші виплати
(матеріальну допомогу та індексацію)
при будь-яких перерахунках пенсії
згідно з чинним законодавством.

В свою чергу, колегія суддів вважає їх
такими, що задоволенню не підлягають, з
огляду на наступне.

Так, за приписами частини першої статті
6 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутись до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси. Тобто,
можливість звернення до суду із
відповідним позовом пов'язується із
наявністю порушеного права (свободи чи
інтересу) особи, яка звертається до
суду, а не того, що може бути порушеним в
майбутньому.

Суд зауважує, що рішення суду не може
ґрунтуватись на подібних припущеннях
та не може бути умовним, у тому числі
таким, що стосується можливих порушень,
які будуть (або не будуть) вчинені
суб'єктом владних повноважень у
майбутньому. Отже, позовні вимоги в цій
частині не задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи і,
відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАСУ, є
підставою для скасування постанови з
ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст.183-2,195,197,202,205,207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області -
задовольнити частково.

Постанову Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 11 січня 2014
року в адміністративній справі №
428/9900/13-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного
фонду України в м. Сєвєродонецьку
Луганської області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області
щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку
пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_2 в розмірі 82 відсотків від
суми заробітної плати з урахуванням
матеріальної допомоги та індексації
(матеріальна допомога в сумі 9547,04 грн.,
індексація в сумі 2159,14 грн.),
відображених в довідці про заробітну
плату від 03.12.2013 р. № 13/05-3402 р., виданої
Сєвєродонецьким міським центром
зайнятості, починаючи з 01.12.2013 року, з
урахуванням фактично отриманих сум.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
набирає законної сили з моменту
постановлення є остаточною і
подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Л.В.Губська

Судді:
Т.Г. Арабей

І.В.
Геращенко