Справа № К/9991/11359/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/11359/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівВасильченко Н.В.
Чумаченко Т.А. провівши у касаційному
порядку попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
заступника прокурора Голосіївського
району м. Києва в інтересах держави в
особі Управління Пенсійного фонду
(далі - УПФ) України в Голосіївському
районі м. Києва до суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи (далі - СПД ФО) ОСОБА_4 про
стягнення коштів за касаційною скаргою
СПД ФО ОСОБА_4 на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 02
листопада 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22 лютого 2011 року

в с т а н о в и л а :

У січні 2010 року прокурор
Голосіївського району м. Києва в
інтересах держави в особі УПФ України в
Голосіївському районі м. Києва в
Окружному адміністративному суді м.
Києва пред'явив позов до СПД ФО ОСОБА_4
про стягнення коштів.

Просив стягнути з відповідача
заборгованість зі сплати страхових
внесків в сумі 52759,00 грн. на підставі
проведеної позивачем перевірки згідно
з положеннями Закону України від 09
липня 2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-IV) за
період з 01 жовтня 2003 року по 12 жовтня 2009
року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 02
листопада 2010 року, залишеною без зміни
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 лютого 2011
року, позовні вимоги прокурора
Голосіївського району м. Києва
задоволено.

Стягнуто з СПД ФО ОСОБА_4 на користь УПФ
України в Голосіївському районі м.
Києва заборгованість у сумі 52759,00 грн.

СПД ФО ОСОБА_4, не погоджуючись з
рішеннями судів попередніх інстанцій,
подав касаційну скаргу, в якій просить
їх скасувати, як такі, що постановлені з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скар га СПД ФО ОСОБА_4 не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що у період з 01
жовтня 2004 року по 12 жовтня 2009 року
відповідач перебував на спрощеній
системі оподаткування обліку та
звітності у відповідності з Указом
Президента України від 03 липня 1998 року

№ 727/98 "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва" в
редакції Указу Президента України від
28 червня 1999 року № 746/99.

Статтею 5 Закону № 1058-IV регулюються
відносини, що виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування. Дія
інших нормативно-правових актів на ці
правовідносини може поширюватися лише
у випадках, передбачених цим Законом,
або в частині, що йому не суперечить.
Виключно цим Законом визначаються:
принципи та структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню;
перелік платників страхових внесків,
їх права та обов'язки; порядок
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків; стягнення
заборгованості за цими внесками.

Пунктом першим статті 11 Закону України
№ 1058-IV встановлено, що
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають
особи, які працюють на підприємствах, в
установах, організаціях, створених
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, у філіях,
представництвах, відділеннях, в
об'єднаннях громадян, у фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності
та інших осіб (включаючи юридичних та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент) на умовах трудового договору
(контракту) або працюють на інших
умовах, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 1 статті 14 Закону
України № 1058-IV страхувальниками цих
осіб є їх роботодавці, які відповідно
до частини 1 статті 15 цього Закону є
платниками страхових внесків та
зобов'язані на підставі пункту 6
частини другої статті 17 зазначеного
Закону нараховувати, обчислювати і
сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

У статті 18 Закону України № 1058-IV
зазначено, що страхові внески є
цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом; вони не
включаються до складу податків, інших
обов'язкових платежів, що складають
систему оподаткування, на ці внески не
поширюється податкове законодавство, а
іншим законодавством не можуть
встановлюватися пільги з нарахування
та сплати страхових внесків або
звільнення від їх сплати.

Ставки, механізм справляння та пільги
щодо сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування
встановлені Законом України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" № 400/97ВР, яким разом із
Законом України № 1058-IV не встановлено
такої пільги, як звільнення від сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування для суб'єктів
підприємницької діяльності, котрі
перейшли на спрощену систему
оподаткування.

Таким чином, страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не входять до системи
оподаткування, на них не поширюється
податкове законодавство та іншим
законодавством не можуть
встановлюватися пільги з нарахування
та сплати страхових внесків або
звільнення від їх сплати.

Отже, обов'язок сплачувати страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування не зумовлюється
статусом платника податку як суб'єкта
підприємницької діяльності.

Указом Президента України № 727/98
регулюються питання оподаткування
суб'єктів малого підприємництва.
Згідно з вимогами статті 15 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV до приведення
законодавства України у відповідність
із цим Законом, закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечать цьому Закону. Положення
статті 6 зазначеного Указу про
звільнення суб'єктів малого
підприємництва, які сплачують єдиний
податок, від збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, Закону суперечать і
застосуванню не підлягають.

Статтею 19 Закону України № 1058-IV
установлено, що страхові внески до
солідарної системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування нараховуються
роботодавцем на суми фактичних витрат
на оплату праці (грошового
забезпечення) працівників, що
включають витрати на виплату основної
та додаткової заробітної плати та
інших заохочувальних і компенсаційних
виплат.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку, що вимоги
пенсійного органу зі сплати внесків до
Пенсійного фонду України з суми оплати
праці (грошового забезпечення)
працівників обґрунтовані.

Згідно з розрахунком заборгованість
відповідача по сплаті страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування складає
52 759,00 грн.

Судові рішення законні і обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги правильність
висновку судів першої та апеляційної
інстанції не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Оскільки судами першої та
апеляційної інстанції не допущено
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то
підстав для їх скасування чи зміни
немає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_4 залишити без задоволення,
а оскаржувані постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 02
листопада 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22 лютого 2011 року у справі за позовом
заступника прокурора Голосіївського
району м. Києва в інтересах держави в
особі Управління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі м.
Києва до суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_4 про
стягнення коштів - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Васильченко Н.В.

Чумаченко Т.А.