Справа № 817/544/14
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/544/14

05 березня 2014 року 12 год. 30хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Друзенко Н.В. за участю секретаря
судового засідання Ляшук Г.С. та сторін
і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник не прибув

відповідача: представник не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Рівненського міського центру
зайнятості доОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,ВСТАНОВИВ :

Рівненський міський центр
зайнятості звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених
на її на професійну підготовку,
перепідготовку або підвищення
кваліфікації в сумі 290,83 грн.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, подав клопотання,
яким позовні вимоги підтримав та
просив справу розглянути без його
участі (а.с.23).

Відповідач заперечень на
адміністративний позов не подала, в
судове засідання не прибула, причини
неприбуття суду не повідомила. Про
дату, час та місце судового розгляду
справи повідомлялась належним чином
(а.с.22).

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Судом не визнавалася обов'язковою
участь сторін в судовому засіданні. За
таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представників сторін на підставі
наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень частини шостої
статті 12, частини першої статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідженням матеріалів справи судом
встановлено, що 19.11.2013 року ОСОБА_1
звернулась до Рівненського міського
центру зайнятості із письмовою заявою
про надання їй статусу безробітної
(а.с.4-6).

З врахуванням відсутності у
відповідача страхового стажу та
професійної освіти, 21.11.2013 року між
Рівненським міським центром
зайнятості та громадянкою ОСОБА_1 було
укладено договір №00001 щодо
професійного навчання останньої. За
умовами даного договору відповідач
зобов'язалася пройти повний курс
навчання за професією, спеціальністю,
навчальною програмою: продавець (з
лотка, на ринку) зі строком навчання з 21
листопада 2013 року по 14 лютого 2014 року, -
2,9 місяці з метою сприяння подальшому
працевлаштуванню (а.с.7).

Вказане професійне навчання
відповідач не пройшла, позаяк наказом
Рівненського центру
професійно-технічної освіти державної
служби зайнятості №1823 від 12.12.2013 року
відрахована з навчання у зв'язку з
пропусками занять без поважних
причин.(а.с.9).

Згідно з інформацією та розрахунком
Рівненського міського центру
зайнятості загальна сума витрат на
навчання ОСОБА_1 склала 290,83 грн., в
гуртожитках, готелях відповідач не
проживала(а.с.10,11).

14.01.2014 року позивач для відповідача
направив претензію №07-18/200 з
пропозицією добровільно сплатити
заборгованість в місячний термін
(а.с.12).

Претензія відповідачем отримана 15.01.2014
року (а.с.13-14).

Доказів добровільної сплати суду не
надано.

Повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

При цьому суд виходив з такого.

В силу вимог статті 17 Закону України
"Про зайнятість населення" №5067-VI від
05.07.2012 року формування та реалізацію
державної політики у сфері зайнятості
населення забезпечують у межах своїх
повноважень Верховна Рада України,
Кабінет Міністрів України, центральний
орган виконавчої влади у сфері
соціальної політики, інші центральні
органи виконавчої влади, Верховна Рада
Автономної Республіки Крим та Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцеві державні адміністрації, органи
місцевого самоврядування. Головним
органом у системі центральних органів
виконавчої влади з формування та
реалізації державної політики у сфері
зайнятості населення є центральний
орган виконавчої влади у сфері
соціальної політики.

Відповідно до частини першої статті 21
цього Закону, діяльність центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
спрямовується і координується
Міністром - керівником центрального
органу виконавчої влади у сфері
соціальної політики. А відповідно до
частини другої - центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
територіальні органи. Територіальні
органи центрального органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері зайнятості населення та трудової
міграції в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
районах, районах у містах, містах є
юридичними особами публічного права.

Центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра соціальної
політики України, є Державна служба
зайнятості України. Положення Про
Державну службу зайнятості України
затверджене указом Президента України
№19/2013 від 16 січня 2013 року. Відповідно до
пункту 7 цього Положення, Служба
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районах, містах,
районах у містах, а також через
міжрегіональні територіальні органи
Служби.

Відповідно до пункту 8 частини першої
статті 22 Закону України "Про зайнятість
населення" №5067-VI від 05.07.2012 року
основними завданнями центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції, його
територіальних органів є: організація
підготовки, перепідготовки і
підвищення кваліфікації безробітних з
урахуванням поточної та перспективної
потреб ринку праці.

Професійна підготовка або
перепідготовка, підвищення
кваліфікації у професійно-технічних та
вищих навчальних закладах, у тому числі
в навчальних закладах державної служби
зайнятості, на підприємствах, в
установах, організаціях, відповідно до
частини другої статті 7 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" №1533-III від 02.03.2000 року є
видом соціальних послуг за цим Законом
та Законом України "Про зайнятість
населення" №5067-VI від 05.07.2012 року.

Порядок професійної підготовки,
перепідготовки та підвищення
кваліфікації зареєстрованих
безробітних затверджений спільним
наказом Міністерство соціальної
політики України та Міністерства
освіти і науки України №318/655 від 31.05.2013
року, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 19 червня
2013 року за № 1029/23561.

Відповідно до пункту 2.2. цього Порядку,
у разі виявлення бажання
зареєстрованим безробітним пройти
професійне навчання територіальний
орган за місцем реєстрації особи як
безробітної укладає договір з
безробітним та видає йому направлення
на професійне навчання до навчального
закладу. Безробітний зараховується до
навчального закладу на підставі
направлення на професійне навчання.

А в силу вимог пункту 2.10. цього Порядку,
уразі припинення безробітним
професійного навчання без поважних
причин або відмови працювати за
одержаною професією (спеціальністю)
безробітний відшкодовує
територіальному органу, який уклав з
ним договір на професійне навчання,
суму витрат на професійне навчання,
проїзд до місця розташування
навчального закладу та у зворотному
напрямку, проживання у період навчання.

Також абзацом другим частини третьої
статті 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" №1533-III від 02.03.2000 року
передбачено, що у разі припинення
професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації за направленням
державної служби зайнятості без
поважних причин або відмови працювати
за одержаною професією (спеціальністю)
із застрахованих осіб стягується сума
витрат на професійну підготовку,
перепідготовку або підвищення
кваліфікації.

Судом встановлено, а матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1
припинила професійне навчання в
Рівненському центрі
професійно-технічної освіти Державної
служби зайнятості без поважних причин,
а тому відповідно до наведених
правових норм та пункту 3.1.1 договору
повинна повернути кошти, витрачені на
її професійне навчання, в загальній
сумі 290,83 грн.

Оскільки відповідач добровільно не
повернула Рівненському міському
центру зайнятості кошти, витрачені на
її навчання, письмових заперечень
проти позову не подала та не надала
доказів повернення коштів, тому суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають до задоволення.

Судові витрати по справі згідно
частини четвертої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
з відповідача не стягуються, позаяк
позивач, як орган, на який пунктом 3
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" №1533-III від 02.03.2000 року
покладені функції виконавчої дирекції
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття, звільнений від
сплати судового збору.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1)
на користь Рівненського міського
центру зайнятості (
м.Рівне, вул.Кавказька,4) заборгованість
з витрат, понесених на її на професійну
підготовку у сумі 290 (двісті дев'яносто)
гривні 83 копійки, яку перерахувати на
р/р 0246, банк - Головне Управління
казначейської служби України в
Рівненській області, МФО 833017, одержувач
- Рівненський міський центр зайнятості,
із зазначенням в платіжному дорученні
в графі "Призначенні платежу":
"повернення коштів за навчання
гр.ОСОБА_1".

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Друзенко Н.В.