Справа № 1522/25175/12
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1522/25175/12

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Шенцева О.П.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді -Яковлева Ю.В.судді
-Запорожана Д.В.судді -Жука
С.І.розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу Відділу
примусового виконання рішення УДВС ГУЮ
в Одеській області на постанову
Приморського районного суду м. Одеси
від 24 квітня 2013 року по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 до Відділу
примусового виконання рішення УДВС ГУЮ
в Одеській області, Управління
Пенсійного фонду України в
Березівському районі Одеської області
про визнання неправомірними дій,
скасування постанови державного
виконавця, стягнення моральної шкоди,
стягнення індексації,

встановила:

Позивач ОСОБА_5 звернулась до
Приморського районного суду м. Одеси із
позовом до Відділу примусового
виконання рішення УДВС ГУЮ в Одеській
області, УПФУ в Березівському районі
Одеської області в якому просила:

- визнати неправомірними дій
державного виконавця УДВС ГУЮ в
Одеській області, УПФУ в Березівському
районі Одеської області щодо порушення
прав ОСОБА_6 на соціальний захист, на
своєчасне та повне виконання судового
рішення;

- визнати протиправними дій державного
виконавця при винесенні постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 20 грудня 2011 року та скасування
зазначеної постанови;

- стягнути з УДВС ГУЮ в Одеській області
на користь ОСОБА_6 заподіяну моральну
шкоду в розмірі 5000,00 гривень;

- стягнути з УПФУ в Березівському
районі Одеської області на користь
ОСОБА_6 індексацію на день винесення
рішення судом та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що дії відповідачів по не
дотриманню прав ОСОБА_6 на соціальний
захист та своєчасне і повне виконання
судового рішення порушують її законні
права та інтереси і не відповідають
чинному законодавству. Також позивач
зазначила, що дії державного виконавця
при винесенні постанови про закінчення
виконавчого провадження від 20 грудня
2011 року є протиправними та такими, що
суперечать Закону України «Про
виконавче провадження», а тому
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню.

Представник відповідача Відділу
примусового виконання рішення УДВС ГУЮ
в Одеській області у судовому
засіданні просив у задоволенні позову
відмовити.

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 24 квітня 2013 року позов
було задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішення УДВС ГУЮ в Одеській
області щодо винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 20 грудня 2011 року.

Постанову державного виконавця
Відділу примусового виконання рішення
УДВС ГУЮ в Одеській області про
закінчення виконавчого провадження
від 20 грудня 2011 року було скасовано.
Стягнуто на користь ОСОБА_6 з Відділу
примусового виконання рішення УДВС ГУЮ
в Одеській області моральну шкоду в
сумі 1000,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
було відмовлено.

В апеляційній скарзі Відділ
примусового виконання рішення УДВС ГУЮ
в Одеській області, з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання щодо скасування
оскаржуваної постанови та прийняття
нової про відмову в задоволенні позову
в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що на
виконання до органу виконавчої служби
надійшов виконавчий лист за № 2-а-261/11
виданий Березівським районним судом
Одеської області 31 жовтня 2011 року про
зобов'язання УПФУ в Березівському
районі Одеської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_6 відповідно
до вимог ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
підвищенням її на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст. 28 Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», та провести
відповідні виплати за період з 16
вересня 2010 року по 31 січня 2011 року
включно.

Державним виконавцем відповідно до
вимог ст.ст. 17, 19, 21, 25, 75 Закону України
«Про виконавче провадження» винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Листом УПФУ в Березівському районі
Одеської області від 18 листопада 2011
року за вих. № 2779/08 ОСОБА_6 по
вищевказаному виконавчому документу
проведено перерахунок. Крім того, в
листі зазначено, що виплата
донарахованого за рішенням суду
підвищення буде проведена за умови
наявності відповідних фінансових
ресурсів.

20 грудня 2011 року старшим державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській
області внаслідок неможливості
виконання рішення Березівського
районного суду Одеської області без
участі боржника виконавче провадження
з примусового виконання виконавчого
листа за № 2-а-261/11 закінчено, як
частково виконане, шляхом винесення
відповідної постанови.

Невиконання постанови Березівського
районного суду Одеської області в
повному обсязі стало причиною
звернення позивача з вищезазначеним
позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд 1-ї
інстанції виходив з того, що відповідно
до положення Закону України «Про
виконавче провадження» старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
в Одеській області не було дотримано
порядку встановленого статтею 75 Закону
під час винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження,
зокрема, виконавцем не накладено на
боржника штраф відповідно до статті 89
Закону України «Про виконавче
провадження» та не було винесено
подання правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із Законом, а
тому винесення оскаржуваної постанови
є необгрунтованим, а сама постанова
підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду 1-ї інстанції виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 статті 75 Закону
України «Про виконавче провадження»
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 3 статті 75 вищезазначеного
закону встановлено, що у разі якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
державну виконавчу службу», органами
державної виконавчої служби є:
департамент державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
до складу якого входить відділ
примусового виконання рішень;
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі, до складу яких
входять відділи примусового виконання
рішень; районні, районні у містах,
міські (міст обласного значення),
міськрайонні відділи державної
виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції.

Згідно постанови Пленуму ВАС України
№3 від 13 грудня 2010 року «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» відповідачем у справах з
приводу оскарження рішень, дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби чи іншої посадової
особи державної виконавчої служби є
відповідний орган державної
виконавчої служби (стаття 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України). Такими органами державної
виконавчої служби є:

1. Державна виконавча служба України, до
складу якої входить відділ примусового
виконання рішень.

2. Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі, до складу яких
входять відділи примусового виконання
рішень.

3. Районні, районні в містах, міські
(міст обласного значення),
міськрайонні, міжрайонні відділи
державної виконавчої служби
відповідних управлінь юстиції.

Отже в цій категорії справ
відповідачами можуть бути лише
перераховані органи державної
виконавчої служби у зв'язку з тим, що
структурні підрозділи органів
державної виконавчої служби: відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
відділи примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі - не визначені
Законом України «Про державну
виконавчу службу» як самостійні органи
державної виконавчої служби, що
виключає можливість їхньої участі як
відповідачів у таких справах.

Ураховуючи те, що наведений перелік
органів державної виконавчої служби є
вичерпним, судам, у разі подання
позовної заяви до державних виконавців
або інших посадових осіб органів
державної виконавчої служби чи до
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі, необхідно за
правилами статті 52 Кодексу
адміністративного судочинства України
здійснювати заміну первинного
відповідача на належного - відповідно
Державну виконавчу службу України,
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі, або, у разі
наявності заперечень позивача,
залучати вказаний орган як другого
відповідача.

Указом Президента України від 6 квітня
2011 року N 385/2011 затверджено Положення
про Державну виконавчу службу України,
відповідно до пункту 1 якого Державна
виконавча служба України є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра юстиції України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері організації
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб)
відповідно до законів.

Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі, до складу яких
входять відділи примусового виконання
рішень, є органами державної
виконавчої служби відповідно до Закону
України «Про державну виконавчу
службу», але не є юридичними особами.

Згідно зі статтею 52 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд першої інстанції, встановивши, що з
адміністративним позовом звернулася
не та особа, якій належить право вимоги,
або не до тієї особи, яка повинна
відповідати за адміністративним
позовом, може за згодою позивача
допустити заміну первинного позивача
або відповідача належним позивачем або
відповідачем, якщо це не потягне за
собою зміни підсудності
адміністративної справи.

Тобто згідно ст. 52 КАС України право на
заміну неналежної сторони надано лише
суду 1-ї інстанції. Суд апеляційної
інстанції такими повноваженнями не
наділений.

Приморський районний суд м. Одеси,
приймаючи оскаржувану постанову,
всупереч ст. 52 КАС України, не провів
замінну первинного відповідача
Відділу примусового виконання рішення
УДВС ГУЮ в Одеській області на
належного - Відділ державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області.

Оскільки позивачем вищезазначених
вимог до Відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області не заявлялося,
останній судом 1-ї інстанції до участі у
справі у якості другого відповідача
(співвідповідача) не залучався, то й не
мається законних підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_5 в
інтересах ОСОБА_6

На думку колегії суддів вказані
позовні вимоги можуть бути вирішені
шляхом пред'явлення позивачем до
адміністративного суду самостійного
позову до Відділу державної виконавчої
служби ГУ юстиції в Одеській області.

Така ж правова позиція висловлена
Вищим адміністративним судом України у
своїх судових рішеннях по справам: №
К-4722 від 22.02.2012 року; №К-9991/8992/12 від 21.12.2013
року, К/9991/16687/12 від 21 січня 2014 року.

А також суд апеляційної інстанції,
згідно ст.. 198 КАС України, не має
підстав для скасування судового
рішення та направлення справи на новий
розгляд.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що оскаржене судове
рішення постановлено з порушенням норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим воно підлягає скасуванню
з прийняттям нової постанови про
відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 в
інтересах ОСОБА_6.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п.3 ч.1 ст.198, ст.
200 та п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія
суддів -

постановила:

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішення УДВС ГУЮ в Одеській
області - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 24 квітня 2013 року по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 до Відділу
примусового виконання рішення УДВС ГУЮ
в Одеській області, Управління
пенсійного фонду України в
Березівському районі Одеської області
про визнання неправомірними дій,
скасування постанови державного
виконавця, стягнення моральної шкоди,
стягнення індексації - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_5 в
інтересах ОСОБА_6 до Відділу
примусового виконання рішення УДВС ГУЮ
в Одеській області, Управління
пенсійного фонду України в
Березівському районі Одеської області
про визнання неправомірними дій,
скасування постанови державного
виконавця, стягнення моральної шкоди,
стягнення індексації - відмовити в
повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через 5-ть днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку у
відповідності до положень діючого
законодавства до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В.
ЯковлевСуддя:/підпис/С.І.
ЖукСуддя:/підпис/Д.В. Запорожан