Справа № 524/9480/13-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 р.Справа № 524/9480/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Кременчуцької міської ради
Полтавської області на постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
22.01.2014р. по справі № 524/9480/13-а

за позовом Приватного підприємства
"Кремавто М"

до Фонду міського майна
Кременчуцької міської ради ,
Кременчуцької міської ради
Полтавської області третя особа
КГЖЕП "Автозаводське"

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство
"Кремавто М", звернувся до
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області з
адміністративним позовом до Фонду
міського майна Кременчуцької міської
ради, Кременчуцької міської ради
Полтавської області, третя особа КГЖЕП
"Автозаводське", в якому просив: визнати
протиправною відмову Фонду міського
майна Кременчуцької міської ради
Полтавської області у включенні
нежитлового (підвального) приміщення
площею 202,0 кв.м., розташованого по вул.
Першотравневій, 23 у м. Кременчуці.
Визнати таким, що не належить до
допоміжних приміщень та не призначене
для забезпечення експлуатації і
обслуговування будинку та може бути
приватизованим зазначене вище
нежитлове (підвальне) приміщення.
Зобов'язати Фонд міського майна
Кременчуцької міської ради
Полтавської області винести на розгляд
Кременчуцької міської ради питання про
включення об'єкту комунальної
власності - нежитлового (підвального)
приміщення площею 202,0 кв.м. за адресою:
м. Кременчук, вул. Першотравнева,
будинок 23 у перелік об'єктів, які
підлягають приватизації. Зобов'язати
Кременчуцьку міську раду Полтавської
області розглянути на сесії питання
про включення даного об'єкту
комунальної у перелік об'єктів, які
підлягають приватизації шляхом
продажу на аукціоні.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 22.01.2014р. по справі № 524/9480/13-а позов
задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Фонду
міського майна Кременчуцької міської
ради Полтавської області, надану
Приватному підприємству «КРЕМАВТО М»,
у включенні нежитлового (підвального),
приміщення площею 202,0 кв.м. по вул.
Першотравневій, будинок 23 у м.
Кременчуці до переліку об'єктів, які
підлягають приватизації. Визнано
таким, що не належить до допоміжних
приміщень та не призначено для
забезпечення експлуатації і
обслуговування будинку та може бути
приватизованим нежитлове (підвальне)
приміщення площею 202,0 кв.м. по вул.
Першотравневій, будинок 23 у м.
Кременчуці. Зобов'язано Фонд міського
майна Кременчуцької міської ради
Полтавської області винести на розгляд
Кременчуцької міської ради питання про
включення об'єкту комунальної
власності - нежитлового (підвального)
приміщення, розташованого за адресою:
м. Кременчук, вул. Першотравнева,
будинок 23, площею 202,0 кв.м. у перелік
об'єктів, які підлягають приватизації.
В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Кременчуцька міська рада Полтавської
області не погодившись з судовим
рішенням, та подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
22.01.2014р. та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Представники сторін в судове засідання
суду апеляційної інстанції не прибули,
про дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, причину неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду, дослідивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що у жовтні 2013 року
ОСОБА_1, як засновник та директор ПП
«КРЕМАВТО М» звернувся до міського
голови м. Кременчука з листом, в якому
просив розглянути питання про
приватизацію нежитлового (підвального)
приміщення площею 202,0 кв.м. по вул.
Першотравневій, 23 у м. Кременчуці та
включити дане приміщення до переліку
об'єктів, які підлягають приватизації
шляхом продажу на аукціоні (а.с. 4).

За результатами розгляду заяви
директора ПП «КРЕМАВТО М» ОСОБА_1,
листом від 09.10.2013 року за № 03-01/926
відповідачем - Фондом міського майна
Кременчуцької міської ради
Полтавської області йому було
відмовлено у включенні даного об'єкту
до переліку об'єктів, які підлягають
приватизації.

Вказана відмова вмотивована тим, що
дане нежитлове (підвальне) приміщення
площею 202,0 кв. м. по вул. Першотравневій,
23 у м. Кременчуці не може бути включене
до даного переліку об'єктів, оскільки є
допоміжним приміщенням
багатоквартирного будинку, в розумінні
ст. 1 Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку» і призначене для забезпечення
експлуатації будинку та побутового
обслуговування мешканців будинку.
Також зазначено, що згідно п. 2 ст. 10
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» власники
квартир багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень,
які передаються у спільну власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.

Не погодившись з рішенням відповідача,
складеним у формі відповіді, позивач
оскаржив дії та рішення відповідача в
судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково позовні вимоги, виходив з
того, що підвальне приміщення, що
розташоване по вул. Першотравневій, 23 у
м. Кременчуці не призначене для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування його
мешканців, оскільки не є допоміжним
приміщенням в розумінні ст. 1 Закону
України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку». Отже,
відповідачем Фондом міського майна
Кременчуцької міської ради було
незаконно відмовлено позивачу у
включенні нежитлового (підвального)
приміщення до переліку об'єктів, які
підлягають приватизації.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Стаття 1 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" встановлює, що Приватизація
державного житлового фонду (далі -
приватизація) - це відчуження квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках, призначених для
проживання сімей та одиноких осіб,
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, та належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т.ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України.

Згідно п.2ст.10 наведеного Закону
власники квартир багатоквартирних
будинків є співвласниками допоміжних
приміщень будинку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов'язані брати участь
у загальних витратах, пов'язаних з
утриманням будинку і прибудинкової
території відповідно до своєї частки у
майні будинку. Допоміжні приміщення
(кладовки, сараї і т.ін.) передаються у
власність квартиронаймачів безоплатно
і окремо приватизації не підлягають.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 4-рп/2004 від 02.03.2004 року визначено, що
допоміжні приміщення (підвали, сараї,
кладовки, горища, колясочні і т.ін.)
передаються безоплатно у спільну
власність громадян одночасно з
приватизацією ними квартир (кімнат у
квартирах) багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема,
створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступу до
нього.

Відповідно ст.1 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку"
допоміжними приміщеннями
багатоквартирного будинку являються
приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку (сходові клітини, вестибюлі,
перехідні шлюзи, позаквартирні
коридори, колясочні, кладові,
сміттєкамери, горища, підвали, шахти і
машинні відділення ліфтів,
вентиляційні камери та інші технічні
приміщення).

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
норми колегія суддів приходить до
висновків, що підвали житлових
будинків відносяться до допоміжних
приміщень багатоквартирного будинку,
призначені для забезпечення
експлуатації будинку та побутового
обслуговування мешканців будинку,
передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають, тобто, на
законодавчому рівні встановлено, що
підвали будинків відносяться до
допоміжних приміщень і не підлягають
окремо приватизації.

В свою чергу, відповідно до Інструкції
про порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики від 24.03.2001 р. № 127,
нерухоме майно підлягає технічній
інвентаризації комунальними
підприємствами - бюро технічної
інвентаризації. На підставі матеріалів
технічної інвентаризації складаються
інвентаризаційні справи та технічні
паспорти, встановлюється вартість
об'єктів, зокрема, визначаються площі і
об'єми будинків, допоміжних будівель та
споруд, визначається будівельна та
інвентаризаційна вартість будинків,
зокрема, прибудови, підвали (цокольні
поверхи, погреби під будинками). На
кожний об'єкт заводиться окрема
інвентаризаційна справа і
запроваджується літерування та
нумерація будинків, допоміжних
будівель та споруд.

Таким чином, під час проведення
інвентаризації жилих будинків
визначається площа та
інвентаризаційна вартість підвальних
приміщень.

З 01.01.2006 року в Україні введені в дію
Державні будівельні норми України -ДБН
В.2.2-15-2005 «Будівлі і споруди. Житлові
будівлі. Основні положення».

У відповідності з ДБН В.2.2-15-2005, підвал
відноситься до підсобних приміщень
багатоквартирної житлової будівлі, які
призначені для забезпечення
експлуатації будівлі та побутового
обслуговування його мешканців.

ДБН «Будинки і споруди. Житлові
будинки. Основні положення» В.2.2-15-2005,
затверджені наказом Державного
комітету України з будівництва та
архітектури від 18.05.2005 року № 80,
визначають поняття «нежитлового
приміщення», під яким розуміється
приміщення в структурі житлового
будинку, що не відноситься до житлового
фонду, та є самостійним об'єктом
цивільно-правових відносин.

Як слідує з технічної документації,
підвального приміщення площею 202,0 кв.м.,
розташованого по вул. Першотравневій, 23
у м. Кременчуці, вказана частина
підвалу є нежитловим приміщенням в
структурі житлового будинку, та не
відноситься до житлового фонду,
обладнано комунікаціями та окремим
входом.

Окрім того, КГЖЕП «Автозаводське», як
балансоутримувач житлового будинку по
вул. Першотравневій, 23 у м. Кременчуці,
надало лист № 1052/01-07 від 17.10.2013 року,
згідно якого підвальне приміщення
площею 202,0 кв.м. у згаданому будинку,
згідно проекту забудови будинку,
значиться як учбові класи.

Крім того, для розміщення учбових
класів дане приміщення передавалося за
договорами оренди приміщення № 255 від
17.07.2009 року та № 1091 від 23.07.2010 року,
укладеними між виконкомом
Кременчуцької міської ради та
Кременчуцькою об'єднаною технічною
школою товариства сприяння обороні
України і використовувалося як
автомобільна школа для навчання
водіїв.

Згідно листа Фонду міського майна
Кременчуцької міської ради № 04-01/955 від
15.10.2013 року підвальне приміщення по вул.
Першотравневій, 23 у м. Кременчуці,
площею 202, 0 кв.м. не передано у строкове
платне користування за договором
оренди.

Також, в судовому засіданні було
встановлено, що у спірному підвальному
приміщенні не розташоване технічне
обладнання, а саме: інженерні
комунікації та технічні пристрої, які
необхідні для забезпечення
санітарно-гігієнічних умов та
безпечної експлуатації квартир
(бойлерні та елеваторні вузли,
обладнання протипожежної безпеки,
обладнання ліфтів, а також елементи
благоустрою території).

Враховуючи викладене, колегія суддів
відзначає, що суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької
міської ради Полтавської області
залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 22.01.2014р. по справі № 524/9480/13-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Тацій Л.В.Судді
Водолажська Н.С. Філатов Ю.М.