Справа № 818/322/14
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 р.
Справа №818/322/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

за участю: секретаря судового
засідання - Прімової О.В.,

представника позивача - Похилько Л.В.,

представника відповідача - Соловей Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе" до Сумської митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Сумській області про
скасування картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, стягнення надміру
сплачених платежів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ПАТ "Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе", звернувся до Сумського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Сумської митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Сумській області в якій
просить: 1) визнати протиправною та
скасувати Картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №805130000/2013/00171 від 17.09.2013р.; 2)
стягнути з Державного бюджету України
на користь ПАТ "Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе" надмірно сплачену суму податку
на додану вартість у розмірі 145 415,57 грн.,
ввізного мита у розмірі 727 077,87 грн. та
судові витрати у розмірі 560,28 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
позивачем підтверджено країну
походження задекларованого товару
належно оформленим Сертифікатом за
формою СТ-1 у відповідності до вимог
щодо заповнення сертифіката,
викладеним у п.7.4 Правил визначення
країни походження товарів,
затверджених Угодою про Правила
визначення країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав від
20.11.2009р., а дії відповідача щодо відмови
у митному оформленні товару за митною
декларацією №805130000/2013/011625 від 16.09.2013р.,
прийнятті рішення Картки відмови
суперечать пунктам 2.1, 2.4, 3.1, 3.2, 5.1, 5.3, 6.1,
9.1, 9.3 Правил, ст. 43 МК України та є
протиправними. Сумська митниця
протиправно відмовила у митному
оформленні товару за митною
декларацією №805130000/2013/011625 від 16.09.2013р.,
що призвело до надмірної сплати
позивачем митних платежів у загальному
розмірі 872 493,44грн., а тому вказана сума
надмірно сплачених платежів підлягає
стягненню на користь позивача з
Державного бюджету України.

Від представника першого відповідача,
Сумської митниці Міндоходів, надійшло
заперечення (а.с.82-86) в якому відповідач
зазначає, що у картці відмови посадовою
особою Сумської митниці вказано
причини відмови у митному оформленні, а
саме: сертифікат про походження товару
форми СТ-1 не визнано Сумською митницею
для цілей надання режиму вільної
торгівлі (згідно з Правилами
визначення країни походження товарів).
До моменту отримання Сумською митницею
документів, які підтверджують
виконання критерію достатньої
обробки/переробки, товар не може
вважатись преференційним. Разом з тим,
в картці відмови роз'яснено дії,
виконання яких забезпечує можливість
прийняття митної декларації, митного
оформлення, випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, а саме: митне
оформлення товарів можливе за умови
сплати ввізного мита за пільговими
ставками. А також, роз'яснено процедуру
оскарження. Отже відповідач зазначає,
що Сумською митницею картка відмови
видана в межах компетенції, на підставі
та у спосіб, передбачений
законодавством.

Від представника другого відповідача,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Сумській області, надійшов відзив на
позовну заяву (а.с.24), в якому відповідач
зазначає, що правовідносини з приводу
нарахування та сплати митних платежів
виникають перш за все між митними
органами та платниками податків.
Головне управління Державної
казначейської служби України в
Сумській області як орган державної
влади в даному випадку не порушило
жодного нормативно-правового акта з
питань повернення з бюджету митних
платежів, тим самим не вчиняло
незаконних дій по відношенню до
позивача.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає за необхідне позов
задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
16.09.2013 р. ПАТ "Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе" було подано до Сумської митниці
Міндоходів митну декларацію
№805130000/2013/011625 від 16.09.2013р. (а.с.11) для
митного оформлення в режимі імпорт
комплекту магнітного підвісу КМП по
Т1080002- 4 шт. та інші документи, необхідні
для митного контролю.

Так, для підтвердження країни
походження товару та з метою отримання
преференції зі сплати ввізного мита
позивачем наданий
зовнішньоекономічний контракт №393/006-234
від 15.10.2012р., укладений між ВАТ «Сатурн -
Газовые турбины» (Росія) та ПАТ
«Сумське НВО ім. М.В.Фрунзе» (а.с.36-65),
рахунок - фактура №403433/0 від 09.09.2013р.
(а.с.35), міжнародна товарно-транспортна
накладна №485362 (країна відправлення
Росія) (а.с.34), оригінал Сертифікату про
походження товару за формою СТ-1 від
10.09.2013р. за № RUUА 312 6 001 144 (бланк 3053743) та
Акт експертизи №126-199 для оформлення
сертифікату країни походження товару,
складений Балашихинською
Торгово-промисловою палатою 10.09.2013р.
(а.с.29-31).

У зв'язку з наявністю преференції зі
сплати ввізного мита позивачем
нарахована сума грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі 2
868 402,24 грн.

17.09.2013р. Сумська митниця відмовила ПАТ
«Сумське НВО ім. М.В.Фрунзе» у митному
оформленні задекларованого товару,
оформивши Картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №805130000/2013/00171 (а.с.13-15).
Підставою для відмови стало невизнання
відповідачем Сертифікату про
походження товару за формою СТ-1 від
10.09.2013р. за № RUUА 312 6 001 144 (бланк 3053743) для
цілей надання товару режиму вільної
торгівлі у відповідності до п.9.1 Правил
визначення країни походження товарів
затверджених Угодою про Правила
визначення країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав від
20.11.2009р.

17.09.2013р. позивач оформив митну
декларацію №805130000/2013/011680 з
нарахуванням та сплатою ввізного мита
за оформлення задекларованого товару у
розмірі 727 077,87 грн. та податку на додану
вартість у розмірі 3 053 727,07грн.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.36 Митного кодексу
України, країна походження товару
визначається з метою оподаткування
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, застосування до них
заходів нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності,
заборон та/або обмежень щодо
переміщення через митний кордон
України, а також забезпечення обліку
цих товарів у статистиці зовнішньої
торгівлі.

Відповідно до ч.7 ст.36 Митного кодексу
України, повністю вироблені або
піддані достатній переробці товари
преференційного походження
визначаються на основі законів
України, а також міжнародних договорів
України, згоду на обов'язковість яких
надано Верховною Радою України.

Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 44 Митного
кодексу України, у разі ввезення товару
на митну територію України сертифікат
про походження товару подається
обов'язково: якщо це передбачено
законами України та міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Відповідно до преамбули Правил
визначення країни походження товарів,
затверджених Угодою про Правила
визначення країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав від
20.11.2009р. (далі по тексту - Правила), ці
Правила визначення країни походження
товарів діють стосовно товарів, що
походять з держав - учасниць Угоди про
Правила визначення країни походження
товарів у Співдружності Незалежних
Держав від 20 листопада 2009 року і
знаходяться в торговельному обігу між
цими державами, до яких застосовується
торговельний режим, передбачений
Угодою про створення зони вільної
торгівлі від 15 квітня 1994 року.

Стаття 3 Угоди про створення зони
вільної торгівлі від 15.04.1994р.
(ратифікована Законом України від 6
жовтня 1999 року №1125-ХІУ) передбачає, що
договірні Сторони не застосовують
мито, а також податки і збори, які мають
з ним еквівалентну дію, а також
кількісні обмеження на ввіз і (або)
вивіз товарів, що походять з митної
території однієї з Договірних Сторін і
призначені для митних територій інших
Договірних Сторін.

У відповідності до п. 5.1. Розділу 5
Правил, товар користується режимом
вільної торгівлі на митних територіях
держав - учасниць Угоди, якщо він
відповідає критеріям походження,
установленим цими Правилами.

Пунктом 6.1. Розділу 6 Правил
передбачено, що для підтвердження
країни походження товару в конкретній
державі - учасниці Угоди для цілей
надання режиму вільної торгівлі
необхідне надання митним органам
країни ввезення оригіналу сертифіката
форми СТ-1 чи декларації про походження
товару.

Дана норма кореспондується з ч.1 ст.43
Митного кодексу України, відповідно до
змісту якого документом, що
підтверджує країну походження товару
є, зокрема, сертифікат про походження
товару.

Відповідно до п.6.3 Правил, під час
вивезення товарів з держав - учасниць
Угоди сертифікат про походження товару
форми СТ-1 видається органом
(організацією), уповноваженим державою
вивезення відповідно до її
національного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Митного кодексу
України, сертифікат про походження
товару - це документ, який однозначно
свідчить про країну походження товару
і виданий компетентним органом даної
країни або країни вивезення, якщо у
країні вивезення сертифікат видається
на підставі сертифіката, виданого
компетентним органом у країні
походження товару.

Відповідно до ч. 8 ст. 43 Митного кодексу
України, у разі якщо в документах про
походження товару є розбіжності у
відомостях про країну походження
товару або органом доходів і зборів
встановлено інші відомості про країну
походження товару, ніж ті, що зазначені
у документах, декларант або
уповноважена ним особа має право
надати органу доходів і зборів для
підтвердження відомостей про заявлену
країну походження товару додаткові
відомості.

Частиною 9 ст. 43 Митного кодексу України
передбачено, що додатковими
відомостями про країну походження
товару є відомості, що містяться в
товарних накладних, пакувальних
листах, відвантажувальних
специфікаціях, сертифікатах
(відповідності, якості, фітосанітарних,
ветеринарних тощо), митній декларації
країни експорту, паспортах, технічній
документації, висновках-експертизах
відповідних органів, інших матеріалах,
що можуть бути використані для
підтвердження країни походження
товару.

Отже, надання оригіналу сертифіката
форми СТ-1, за умови відсутності
розбіжностей у відомостях про країну
походження товару, є достатньою
правовою підставлю для отримання
преференції зі сплати ввізного мита.

Надання будь-яких інших документів для
підтвердження країни походження
товару для цілей надання режиму
вільної торгівлі, крім тих, що
передбачені п.6.1 Правил та ст. 43 Митного
кодексу України, в тому числі й
документів, які підтверджують
виконання критерію достатньої
обробки/переробки, чинним
законодавством не передбачено.

Так, з метою підтвердження країни
походження товару, задекларованого за
митною декларацією №805130000/2013/011625 від
16.09.2013р. та одержання преференції зі
сплати ввізного мита позивачем наданий
Сумській митниці оригінал Сертифікату
про походження товару за формою СТ-1 від
10.09.2013р. за № RUUА 312 6 001 144 (бланк 3053743)
(далі по тексту - Сертифікат).

Вказаний Сертифікат, оформлений у
відповідності до вимог щодо заповнення
сертифіката, викладеним у п.7.4 Правил,
та містить повну та достовірну
інформацію щодо задекларованого
товару.

Зокрема, у графі 8 Сертифікату
зазначений опис товару: «комплект
магнітного підвісу КМП по Т1080002- 4 шт.», у
графі 13 зазначена країна походження
товару - «Російська Федерація», у графі
9 вказаний критерій походження «Д8505»,
тобто товар підданий достатній обробці
(переробці) та вказані перші чотири
цифри коду товарної позиції за ТН ЗЕД
кінцевої продукції, що відповідає коду
товару «85052000», зазначеному у графі 33
митної декларації.

Сертифікат про походження товару за
формою СТ-1 від 10.09.2013р. за №RUUА 312 6 001 144
(бланк 3053743) містить повну та достовірну
інформацію про країну походження
товару та однозначно вказує про
походження товару з Російської
Федерації, а тому є дійсним для
оформлення товару в режимі вільної
торгівлі.

Вказана у Сертифікаті інформація щодо
задекларованого товару відповідає й
іншим, наданим для митного оформлення
документам, а саме: акту експертизи
№126-199 від 10.09.2013р. (а.с.29-31), контракту
№393/006-234 від 15.10.2012р. (а.с.36-44), рахунку -
фактурі №403433/0 від 09.09.2013р. (а.с.35),
міжнародній товарно-транспортній
накладній №485362 (а.с.34) та іншим
документам.

Таким чином, відомості зазначені у
Сертифікаті дозволяють провести
однозначну ідентифікацію товару
стосовно декларованого за митною
декларацією №805130000/2013/011625 від 16.09.2013р.,
будь-які розбіжності про країну
походження товару у наданих
декларантом документах відсутні.

Разом з тим, Сумською митницею
безпідставно застосований п.9.1 Правил
для невизнання Сертифікату для надання
товару режиму вільної торгівлі з
посилання в Картці відмови на
неповноту оформлення Акту експертизи.

Зокрема, відповідачем в Картці відмови
в прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №805130000/2013/00171
від 17 вересня 2013 року зазначено
наступне: "в Акті експертизи
торгово-промислової палати №126-199 від
10.09.2013р. до сертифікату форми СТ-1 від
10.09.2013р. №RUUА 312 6 001 144 (бланк 3053743)
відсутні відомості про фіксовану
процентну частку матеріалів
іноземного походження в ціні кінцевої
продукції, установленими Правилами
визначення країни походження товарів
затвердженими Угодою про Правила
визначення країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав від 20
листопада 2009 року чим порушено вимоги
пункту 5.1 розділу 5 Правил. Для
перевірки критерію походження товару в
Акті експертизи торгово-промислової
палати відсутні відомості про
використану імпортну сировину та в
яких товарних позиціях вона
класифікується. Відомості, які вказані
в Акті експертизи торгово-промислової
палати, однозначно не свідчать про те,
технологічні операції відповідають
критерію достатньої обробки/переробки
товару (відсутні дані щодо переліку
основних технологічних операцій з
виготовлення готової продукції), чим
порушено вимоги пункту 5.1 розділу 5
Правил. Документи (калькуляція
собівартості товару та відомості про
вартість іноземної сировини, яка
використовувалась для виробництва
кінцевої продукції), які б відповідно
до вимог пункту 2.4 розділу 2 Правил,
однозначно підтверджували
правильність застосування критерію
достатньої обробки (переробки) товару
"правило адвалорної частки", відсутні. У
відповідності до вимог п. 9.1 розділу 9
Правил Сертифікат про походження
товару за формою СТ-1 №RUUА 312 6 001 144 (бланк
3053743) від 10.09.2013р. не визнано Сумською
митницею для цілей надання товару
режиму вільної торгівлі. Згідно з
декларацією про походження товару на
рахунку-фактурі, країна походження
товару-Російська Федерація".

Водночас, п.9.1 Правил містить правові
підстави для невизнання сертифіката
форми СТ-1, які пов'язані саме з
недоліками Сертифікату як основного
документу, що підтверджує країну
походження товару.

Крім того, у відповідності до п.6.6
Правил, обов'язок декларанта надавати
акт експертизи про походження товару
для вирішення питання про надання
товару режиму вільної торгівлі виникає
лише у разі надання сертифіката, що
містить у графі 9 відомості про товарну
позицію, у якій класифікується
кінцевий товар, відмінні від
відомостей, що містяться в митній
декларації.

В той же час, будь-які розбіжності про
країну походження товару у Сертифікаті
чи інших документах, що подані
позивачем митному органу для
здійснення митного контролю та митного
оформлення товару, задекларованого за
митною декларацією №805130000/2013/011625 від
16.09.2013р. відсутні. Відповідачем також не
були встановлені інші відомості про
країну походження товару, ніж ті, що
зазначені в сертифікаті.

Також, суд звертає увагу на те, що
представник Сумської митниці не зміг
зазначити відповідно до вимог якого
нормативно-правового акту в
сертифікаті форми СТ-1 та акті
експертизи торгово-промислової палати
до сертифікату форми СТ-1 повинні
міститись фактичні процентні частки.

Отже, під час митного оформлення ПАТ
«Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» надало
Сумській митниці повний пакет належно
оформлених документів, необхідних для
митного контролю та надання товару
режиму вільної торгівлі.

Відповідно до п.6.7 Правил, у разі
виникнення сумнівів стосовно
бездоганності сертифіката форми СТ-1
або відомостей, які в ньому містяться,
митний орган країни ввезення товару
може звернутися до вповноваженого
органу, що засвідчив сертифікат форми
СТ-1, або до компетентних органів країни
походження товару з мотивованим
проханням повідомити додаткові або
уточнювальні відомості, у тому числі
прохання, пов'язані з простими
вибірковими перевірками сертифікатів
форми СТ-1, відповідь на яке повинна
бути надана протягом 6 місяців з дати
звернення.

Вказана норма кореспондується з
пунктом 1 ст.45 Митного кодексу України.

Тобто, сумніви щодо наданих документів
є лише підставою для перевірки
документів про країну походження
товару, а не підставою для відмови у
митному оформленні товару.

Позивачем підтверджено країну
походження задекларованого товару
належно оформленим Сертифікатом за
формою СТ-1 у відповідності до вимог
щодо заповнення сертифіката,
викладеним у п.7.4 Правил, тому суд
приходить до висновку, що дії
відповідача щодо відмови у митному
оформленні товару за митною
декларацією №805130000/2013/011625 від 16.09.2013р.,
прийнятті Картки відмови є
протиправними.

Внаслідок протиправних дій
відповідача ПАТ «Сумське НВО ім.
М.В.Фрунзе» надміру сплачені митні
платежі у сумі 872 493,44 грн., що підлягають
стягненню з Державного бюджету
України.

Так, під час митного оформлення товару
за митною декларацією №805130000/2013/011625 від
16.09.2013р. у зв'язку з наявністю пільги зі
сплати ввізного мита, що
підтверджується Сертифікатом про
походження товару за формою СТ-1 10.09.2013р.
за №RUUA 312 6 001 144 (бланк 3053743), позивач у
декларації зазначив про умовну оплату
мита. Крім того, ПАТ «Сумське НВО ім.
М.В.Фрунзе» нарахована, виходячи з
митної вартості товару, сума грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 2 868 402,24грн. (14 342
011,18x20%).

У зв'язку з відмовою відповідача у
митному оформленні товару за вказаною
митною декларацією та складанні Картки
відмови, позивач подав Сумській
митниці декларацію №805130000/2013/011680 від
17.09.2013р., за якою нарахував та сплатив до
бюджету грошове зобов'язання з
ввізного мита у сумі 727 077,87грн. (14 541
557,48x5%) та податок на додану вартість у
сумі 3 053 727,07грн. ((14 541 557,48+727 077,87) х20%).

Отже, у зв'язку з незаконною відмовою в
митному оформленні товару позивачем
додатково оплачено митних платежів на
суму 872 493,44грн., в тому числі: ввізне
мито - 727 077,87грн., податок на додану
вартість - 145 415,57грн. ((14 541 557,48+727 077,87) х20% -
2 908 311,5).

Факт оплати ввізного мита за митну
декларацію №805130000/2013/011680 від 17.09.2013р. у
сумі 727 077,87грн. та переплати податку на
додану вартість у зв'язку з
коригуванням основи нарахування у сумі
145 415,57грн., підтверджено відміткою «ПМК
87/805 17.09.2013 ОНП 80/805 17.09.2013» на митній
декларації (а.с.12).

Розрахунок вказаних сум не
заперечується представником Сумської
митниці.

Відповідно до ч. 1 ст. 301 Митного кодексу
України, повернення помилково та/або
надміру сплачених сум митних платежів
здійснюється відповідно до Бюджетного
та Податкового кодексів України.

Згідно зі ст. 27 Митного кодексу України,
якщо задоволення скарги на рішення, дії
або бездіяльність органів доходів і
зборів або їх посадових осіб пов'язане
з виплатою грошових сум, їх виплата
здійснюється за рахунок державного
бюджету органами, що здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, на підставі рішення суду,
органу чи посадової особи щодо
задоволення скарги повністю або
частково в порядку, визначеному
законом.

Відповідно до підпункту 5 пункту 9
Розділу VI «Прикінцеві і перехідні
положення» Бюджетного кодексу України,
списання коштів з бюджету за рішенням
суду щодо повернення платнику податків
надмірно та/або помилково сплачених
податків і зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів бюджету
провадиться у межах надмірно та/або
помилково сплачених ним до бюджету
коштів.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Таким чином, суд присуджує позивачу
здійснені ним судові витрати, що
підтверджені платіжними дорученнями №
501 від 20 січня 2014 року (а.с.2) у розмірі 487
грн. 20 коп. та № 892 від 27 січня 2014 року у
розмірі 73 грн. 08 коп. (а.с.3) з Державного
бюджету України шляхом їх
безпосереднього списання із рахунків
суб'єкта владних
повноважень-відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання ім. М.В. Фрунзе" до Сумської
митниці Міндоходів, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Сумській області про
скасування картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, стягнення надміру
сплачених платежів -задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
Картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№805130000/2013/00171 від 17.09.2013р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе" (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, , рах.№4789 в ПАТ "ПУМБ",
м.Донецьк, МФО 334851) надмірно сплачену
суму податку на додану вартість у
розмірі 145415,57 грн., ввізного мита у
розмірі 727077,87 грн. та судові витрати у
розмірі 560,28 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
С.М. Глазько

З оригіналом згідно

Суддя
С.М. Глазько

Повний текст постанови складено 04
березня 2014 року