Справа № 826/17030/13-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Аліменка В.О., Федотова І.В.,

при секретарі:
Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05.12.2013 року по справі за його позовом до
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві за
участю третьої особи - ТОВ «Компанія з
управлінням активами «Аола» про
визнання дій протиправними, визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до ДПІ у
Дарницькому районіГУ Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправними дій з
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки з
питання повноти та своєчасності сплати
до бюджету податку з доходів фізичних
осіб за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р.;
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
16.10.2013 р. № /5074.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
05.12.2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
незаконну, на його думку, постанову та
постановити нову про задоволення
позову. При цьому апелянт посилається
на незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність оскаржуваного рішення,
неповне з'ясування всіх обставин, що
мають значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування
оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.
Апеляційна інстанція повністю
підтримує таку правову позицію з
огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2012 р. по
31.12.2012 р. в результаті чого складено акт
від 30.09.2013 року за № 1072/26-51-17-01/НОМЕР_1.

Проведеною перевіркою встановлено
допущення позивачем порушень вимог
ст.36, пп. 49.18.4. п.49.18. ст. 49, п.176.1. ст. 176 ПК
України, позивачем не подано податкову
декларація про майновий стан і доходи
за 2012 рік, сплату до бюджету податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування не здійснено.

Зазначені вище обставини слугували
підставою для прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення від
16.10.2013 р. № /5074, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 2971810,00 грн. і застосовані
штрафні (фінансові) санкції у розмірі
170,00 грн.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила наступне.

Між ТОВ «Компанія з управління
активами «Аола», що виступає в
інтересах та за рахунок пайового
венчурного інвестиційного фонду
«Солідарні активи» не
диверсифікованого виду закритого типу
(продавець) та позивачем (покупець)
укладено договір купівлі - продажу
(відступлення) частки у статутному
капіталі ТОВ «Мерсес плюс» від 07.04.2010 р.
№ 07/04/10-КП2, за умовами якого, з
урахуванням додаткових угод до
договору, продавець зобов'язується
продати покупцеві частину своєї частки
у статутному капіталі ТОВ «Мерсес
плюс» номінальною вартістю 17482500,00 грн.,
що становить 24,975 % статутного капіталу.
Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити зазначену частку в порядку та
на умовах даного договору.

Пункт 2.1. договору передбачає, що
відступлення частки за цим договором є
чинним і покупець набуває права
власності на частку з моменту
підписання даного договору, але не
раніше дня проведення державної
реєстрації відповідних змін до Статуту
ТОВ «Мерсес плюс».

Відповідно до п. 3.1 договору за
відступлення частки покупець
зобов'язується сплатити продавцю
17482500,00 грн. в строк до 31.12.2012 р. (в даний
пункт були внесені зміни додатковими
угодами між сторонами, зокрема, в
частині збільшення строку оплати за
частину корпоративних прав).

19.12.2012 р. між ТОВ «Компанія з управління
активами «Аола», що виступає в
інтересах та за рахунок пайового
венчурного інвестиційного фонду
«Солідарні активи» не
диверсифікованого виду закритого типу
(покупець) та позивачем (продавець)
укладено договір купівлі - продажу
(відчуження) частки у статутному
капіталі ТОВ «Мерсес плюс» за № 12/12-КП2.

Відповідно до розділу 1 даного
договору, продавець зобов'язується
продати покупцеві частину своєї частки
у статутному капіталі ТОВ «Мерсес
плюс» номінальною вартістю 17 482 500,00
грн., що становить 24,975 % статутного
капіталу ТОВ «Мерсес плюс» та
формується за рахунок грошових коштів
і відповідає 24,975 % голосів на зборах
його учасників. Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
зазначену частку в порядку та на умовах
даного договору.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що
відчуження частки за цим договором є
чинним і покупець набуває права
власності на частку з моменту
підписання даного договору, але не
раніше дня проведення державної
реєстрації відповідних змін до Статуту
ТОВ «Мерсес плюс».

За відчуження частки покупець
зобов'язується сплатити продавцю 17 482
500,00 грн. в строк до 25.12.2012 р. (п.3.1.
договору).

Також між сторонами укладено угоду від
31.12.2012 року про зарахування зустрічних
однорідних вимог № 2, згідно пункту 2.2.
якої зобов'язання ТОВ «Компанія з
управління активами «Аола» за
договором купівлі - продажу від 19.12.2012
року № 12/12-КП2 перед позивачем на суму
17482500 припиняються повністю.

Пунктом 22.1 ст. 22 ПК України передбачено,
що об'єктом оподаткування можуть бути
майно, товари, дохід (прибуток) або його
частина, обороти з реалізації товарів
(робіт, послуг), операції з постачання
товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти,
визначені податковим законодавством, з
наявністю яких податкове
законодавство пов'язує виникнення у
платника податкового обов'язку.

Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК
України, платником податку на доходи
фізичних осіб є фізична особа -
резидент, яка отримує доходи як з
джерела їх походження в Україні, так і
іноземні доходи.

Об'єктом оподаткування резидента є:
загальний місячний (річний)
оподатковуваний дохід; доходи з
джерела їх походження в Україні, які
остаточно оподатковуються під час їх
нарахування (виплати, надання);
іноземні доходи - доходи (прибуток),
отримані з джерел за межами України
(п.163.1. ст.163 ПК України).

Пунктом 164.1 ст. 164 ПК України визначено,
що базою оподаткування є загальний
оподатковуваний дохід - це будь-який
дохід, який підлягає оподаткуванню,
нарахований (виплачений, наданий) на
користь платника податку протягом
звітного податкового періоду.

Загальний оподатковуваний дохід
складається з доходів, які остаточно
оподатковуються під час їх нарахування
(виплати, надання), доходів, які
оподатковуються у складі загального
річного оподатковуваного доходу, та
доходів, які оподатковуються за іншими
правилами, визначеними згідно з
Податковим кодексом України.

Загальний місячний оподатковуваний
дохід складається із суми
оподатковуваних доходів, нарахованих
(виплачених, наданих) протягом такого
звітного податкового місяця.

Загальний річний оподатковуваний
дохід дорівнює сумі загальних місячних
оподатковуваних доходів, іноземних
доходів, отриманих протягом такого
звітного податкового року, доходів,
отриманих фізичною особою -
підприємцем від провадження
господарської діяльності, та доходів,
отриманих фізичною особою, яка
провадить незалежну професійну
діяльність.

Статтею 170 ПК України передбачено, що
облік загального фінансового
результату операцій з інвестиційними
активами ведеться платником податку
самостійно, окремо від інших доходів і
витрат. Для цілей оподаткування
інвестиційного прибутку звітним
періодом вважається календарний рік.
Інвестиційний прибуток розраховується
як позитивна різниця між доходом,
отриманим платником податку від
продажу окремого інвестиційного
активу, та його вартістю, що
визначається із суми витрат на
придбання такого активу.

Підпунктом 170.2.6 пункту 170.2 ст. 170 ПК
України встановлено, що до складу
загального річного оподатковуваного
доходу платника податку включається
позитивне значення загального
фінансового результату операцій з
інвестиційними активами за наслідками
такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат
операцій з інвестиційними активами
визначається як сума інвестиційних
прибутків, отриманих платником податку
протягом звітного (податкового) року,
зменшена на суму інвестиційних
збитків, понесених платником податку
протягом такого року.

Пунктом 49.2 ст. 49 ПК України передбачено,
що платник податків зобов'язаний за
кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді.

Надані апелянтом копії ухвал Вищого
адміністративного суду України не
можуть бути взяті до уваги апеляційної
інстанцією, оскільки обставини,
викладенні в них відмінні від обставин
даної справи.

Слід також зауважити, що частка у
статутному капіталі товариства з
обмеженою відповідальністю може бути
відчужена лише після повної її сплати
(внесення вкладу у повному обсязі)
учасником, який її відчужує (ст. 53
Закону «Про господарські товариства»).
Отже, відчуження частки за договором
купівлі-продажу не можливе без оплати
цієї частки відчужувачем. Крім того,
договір купівлі-продажу сам по собі
констатує факт купівлі та факт продажу
певного майна (частки в статутному
капіталі), інакше такий договір не
відповідає вимогам чинного
законодавства, які до нього ставляться
та є обов'язковими.

Посилання апелянта на те, що фінансовий
результат операцій з інвестиційними
активами у 2012 році, як і інвестиційний
прибуток, дорівнює нулю, не можуть бути
взяті до уваги апеляційною інстанцією,
оскільки згідно заяви позивача від
19.12.2012 р., засвідченої приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, позивач
заявив про свій вихід із складу
учасників ТОВ «Мерсес плюс» у зв'язку з
відчуженням (продажем) своєї частки у
статутному капіталі зазначеного
товариства в розмірі 24,975 % номінальною
вартістю 17 482 500,00 грн. - ТОВ «Компанія з
управління активами «Аола». Дана
обставина підтверджує факт не лише
відчуження частки у статутному
капіталі, а й факт володіння даним
капіталом, тобто його купівлю.

З матеріалів справи також вбачається,
що документами, які підтверджують
понесені витрати є акти звірки
взаєморозрахунків станом на 31.12.2012 р.
від 22.10.2013 р., укладені між позивачем та
ТОВ «Компанія з управління активами
«Аола».

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
позивачем було отримано дохід від
реалізації частки у статутному
капіталі ТОВ «Мерсес плюс», що
підтверджується договором купівлі -
продажу від 07.04.2010 року, заявою позивача
від 19.12.2012 року засвідчену нотаріально
про вихід із складу учасників ТОВ
«Мерсес плюс» та актами звірки
взаєморозрахунків між позивачем та ТОВ
«Компанія з управління активами
«АОЛА». В свою чергу, апелянтом не було
сплачено податок з доходу фізичних
осіб по операціям з корпоративними
правами, що і слугувало підставою для
прийняття відповідачем оскаржуваного
податкового - повідомлення рішення.

Доводи апелянта, що відповідачем
безпідставно було проведено перевірку
з питань дотримання податкового
законодавства, колегією суддів не
приймається до уваги, оскільки з
матеріалів справи вбачається що
підставами для проведення перевірки
були неподання декларації про майновий
стан і доходи за 2012 рік ( пп. 78.1.2 п. 78.1 ст.
78 Податкового кодексу України) та у
зв'язку з надходженням інформації щодо
отримання частки в статутному
капіталі.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
рішення суду першої інстанції не
вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05.12.2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 27.02.2014
року.

Головуючий суддя:

Судді: .

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Федотов І.В.