Справа № 826/17038/13-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

при секретарі
- Золотоверх І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Еліо Україна» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у м.
Києві до товариства з обмеженою
відповідальністю «Еліо Україна» про
застосування заходів реагування,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 грудня 2013 року позов задоволено.

Відповідач, не погоджуючись із
зазначеною постановою, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить суд скасувати постанову
та прийняти нову, якою позов в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно до частини четвертої ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як свідчать обставини справи, Головним
інспектором Голосіївського районного
управління ГУ ДСУ з надзвичайних
ситуацій у м. Києві Пелепасем О.А.
проведено позапланову перевірку щодо
додержання (виконання) вимог
законодавства у сфері пожежної та
техногенної безпеки приміщень ТОВ
«Еліо Україна» за адресою: м. Київ, вул.
Лисогірська, 12, корп. 107.

Під час здійснення перевірки
додержання та виконання вимог
законодавства у сфері пожежної і
техногенної безпеки встановлено, що
ТОВ «Еліо Україна» за адресою м. Київ,
вул. Лисогірська, 12, корп. 107, здійснює
господарську діяльність з порушеннями
правил та норм пожежної і техногенної
безпеки, про що складено акт від 11
жовтня 2013 року № 837 перевірки
додержання (виконання) суб'єктом
господарювання вимог законодавства у
сферах пожежної і техногенної безпеки,
цивільного захисту, контролю за
діяльністю аварійно-рятувальних служб,
який без зауважень у встановленому
порядку підписаний інженером з ОП і ТБ
Боянівським Й.П., директором з
виробництва ТОВ «Еліо Україна» Пресіч
Д.М., та отриманий останнім 11 жовтня 2013
року.

Як вбачається з вказаного акту
перевірки, ТОВ «Еліо Україна»
функціонує із порушеннями правил та
норм пожежної безпеки, що створює
загрозу життю та здоров'ю людей.

Крім того, 08 жовтня 2013 року було
складено протокол КІП № 012093/942 про
вчинене інженером з ОП і ТБ ТОВ «Еліо
Україна» Боянівським Й.П.
адміністративного правопорушення, що
передбачене статтею 188-8 КУпАП, а також
винесено постанову № 942 про накладення
на останнього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу.

З метою застосування заходів
реагування у сфері державного нагляду
позивач звернувся з відповідним
позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
суб'єктом господарювання недотримані
вимоги законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки, тому
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду (контролю) є
правомірним.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до ст. 1, частини п'ятої ст. 4,
частини першої ст. 5, частини першої ст.
6, частини сьомої ст. 7 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) -
планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Повне або часткове зупинення
виробництва (виготовлення) або
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування. Вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чи його
заступника, а у випадках, передбачених
законом, - із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Згідно з абз. 3 частини першої статті 6
наведеного Закону встановлено, що
підставами для здійснення
позапланових заходів є перевірка
виконання суб'єктом господарювання
приписів, розпоряджень або інших
розпорядчих документів щодо усунення
порушень вимог законодавства, виданих
за результатами проведення планових
заходів органом державного нагляду
(контролю).

Підставами для здійснення
позапланових заходів є: подання
суб'єктом господарювання письмової
заяви до відповідного органу
державного нагляду (контролю) про
здійснення заходу державного нагляду
(контролю) за його бажанням; виявлення
та підтвердження недостовірності
даних, заявлених у документах
обов'язкової звітності, поданих
суб'єктом господарювання; перевірка
виконання суб'єктом господарювання
приписів, розпоряджень або інших
розпорядчих документів щодо усунення
порушень вимог законодавства, виданих
за результатами проведення планових
заходів органом державного нагляду
(контролю); звернення фізичних та
юридичних осіб про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства.
Позаплановий захід у цьому разі
здійснюється тільки за наявності згоди
центрального органу виконавчої влади
на його проведення; неподання у
встановлений термін суб'єктом
господарювання документів
обов'язкової звітності без поважних
причин, а також письмових пояснень про
причини, які перешкоджали поданню
таких документів; настання аварії,
смерті потерпілого внаслідок
нещасного випадку або професійного
захворювання, що було пов'язано з
діяльністю суб'єкта господарювання.

На підставі акта, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Кодекс цивільного захисту України
регулює відносини, пов'язані із
захистом населення, територій,
навколишнього природного середовища
та майна від надзвичайних ситуацій,
реагуванням на них, функціонуванням
єдиної державної системи цивільного
захисту, та визначає повноваження
органів державної влади, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
органів місцевого самоврядування,
права та обов'язки громадян України,
іноземців та осіб без громадянства,
підприємств, установ та організацій
незалежно від форми власності (ст. 1
цього Кодексу).

Водночас, статтею 64 Кодексу цивільного
захисту України передбачено, що
центральний орган виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки,
уповноважений організовувати та
здійснювати державний нагляд
(контроль) щодо виконання вимог законів
та інших нормативно-правових актів з
питань техногенної та пожежної
безпеки, цивільного захисту і
діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади,
який здійснює нагляд (контроль) у сфері
техногенної та пожежної безпеки,
реалізує повноваження безпосередньо і
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, районах,
районах у містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу
виконавчої влади, який здійснює нагляд
(контроль) у сфері техногенної та
пожежної безпеки, і його
територіальних органів входять: органи
державного нагляду у сфері пожежного
нагляду; органи державного нагляду у
сфері цивільного захисту і техногенної
безпеки; підрозділи забезпечення та
інші структурні підрозділи.

Частиною другою статті 68 Кодексу
цивільного захисту України,
встановлено, що у разі встановлення
порушення вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки, що
створює загрозу життю та здоров'ю
людей, посадові особи центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сферах техногенної
та пожежної безпеки, звертаються до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
агрегатів, експлуатації будівель,
споруд, окремих приміщень, випуску та
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту у порядку,
встановленому законом.

Згідно пунктів 1, 2 частини першої
статті 70 Кодексу цивільного захисту
України, підставою для звернення
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки, до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів є:
недотримання вимог пожежної безпеки,
визначених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами;
порушення вимог пожежної безпеки,
передбачених стандартами, нормами і
правилами, під час будівництва
приміщень, будівель та споруд
виробничого призначення.

Частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного
захисту України встановлено, що повне
або часткове зупинення роботи
підприємств, об'єктів, окремих
виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
виконання робіт, надання послуг
здійснюється виключно за рішенням
адміністративного суду.

З аналізу викладених положень, орган,
який здійснює державний нагляд у
сферах техногенної та пожежної
безпеки, у разі виявлення факту
недотримання вимог пожежної безпеки,
на підставі акту, складеного за
результатами здійснених заходів
(перевірок тощо), має право звернутися
до суду із позовом про застосування
заходів реагування у вигляді повного
або часткового зупинення експлуатації
будівель, приміщень, споруд.

Стосовно доводів апелянта про те, що
порушення, зафіксовані в акті
перевірки усунуті, а тому підстави для
повного зупинення експлуатації
приміщень ТОВ «Еліо України» відсутні,
колегія судів до уваги не приймає,
оскільки на їх підтвердження ТОВ «Еліо
Україна» не було надано жодних доказів.

Крім того, ТОВ «Еліо України» не
позбавлено права на звернення до суду
із заявою про скасування заходів
реагування, застосованих судом за
результатом розгляду даної справи,
якщо обставини, які стали підставою для
вжиття заходів реагування, перестали
існувати або усунуті, що
підтверджується відповідними
доказами.

Таким чином, колегія суддів дійшла до
висновку про те, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права та ухвалено
законне і обґрунтоване рішення у
відповідності до вимог ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Еліо
Україна» - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 грудня 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Бужак Н.П.