Справа № К/9991/20227/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/20227/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, судді Горбатюка С.А.
(доповідач)

Суддів Мороз Л.Л.

Стрелець Т.Г.

провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
Публічного акціонерного товариства
(далі - ПАТ) "Кременчуцький колісний
завод" до Управління Пенсійного фонду
(далі - УПФ) України Автозаводського
району в м. Кременчуці про визнання
протиправним та скасування рішення за
касаційною скаргою ПАТ "Кременчуцький
колісний завод" на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2011 року

встановила:

У листопаді 2010 року ПАТ "Кременчуцький
колісний завод" в Полтавському
окружному адміністративному суді
пред'явило позов до УПФ України в
Автозаводського району в м. Кременчуці
про визнання протиправним та
скасування рішення.

Просило визнати недійсними рішення
відповідача від 28 жовтня 2010 року № 2058
про застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату або
несвоєчасну сплату страхувальником
страхових внесків в розмірі 36754,65 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 22 грудня

2010 року позовні вимоги ПАТ
"Кременчуцький колісний завод"
задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано
рішення УПФ України Автозаводського
району в м. Кременчуці від 28 жовтня 2010
року № 2058 про застосування фінансових
санкцій за несплату, неповну або
несвоєчасну сплату авансових платежів
із страхових внесків. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
позивача витрати зі сплати судового
збору в розмірі 3,40 грн.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня

2011 року апеляційну скаргу УПФ
України Автозаводського району в м.
Кременчуці задоволено.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 22 грудня 2010
року скасовано. Прийнято нову
постанову про відмову в задоволенні
позовних вимог ПАТ "Кременчуцький
колісний завод".

Не погоджуючись із судовим рішенням
апеляційного суду ПАТ "Кременчуцький
колісний завод" подало касаційну
скаргу. Посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати його рішення
та залишити в силі постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 22 грудня 2010
року.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій у цій
справі встановлено, що в період з 26
серпня 2010 року по 07 вересня 2010 року УПФ
України Автозаводського району в м.
Кременчуці проведено планову
перевірку ПАТ "Кременчуцький колісний
завод" з питань дотримання вимог
законодавства щодо нарахування,
обчислення та сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 01 липня 2009 року
по 30 червня 2010 року; надання
достовірних відомостей до органів
Пенсійного фонду з 01 січня 2009 року по ЗО
червня 2010 року; обґрунтованості та
достовірності видачі довідок про
заробітну плату для призначення
пенсії.

За результатами даної перевірки
складено акт від 07 вересня 2010 року № 236,
згідно з яким виявлено факт несплати
авансових платежів із страхових
внесків на суму 14756,10 грн., та на
підставі якого УПФ України
Автозаводського району в м. Кременчуці
прийнято рішення від 13 вересня 2010 року
№ 1619 про застосування штрафних санкцій
в розмірі 50 відсотків сум несплачених
або несвоєчасно сплачених авансових
платежів в сумі 7 378,05 грн.

За результатами розгляду скарги
позивача 19 жовтня 2010 року Головним УПФ
України в Полтавській області
скасовано оскаржуване рішення та
зобов'язано УПФ України
Автозаводського району в м. Кременчуці
прийняти нове рішення про застосування
фінансових санкції.

УПФ України Автозаводського району в м.
Кременчуці 28 жовтня 2010 року прийнято
рішення № 2058 про застосування
фінансових санкцій за несплату,
неповну або несвоєчасну сплату
авансових платежів із страхових
внесків, яким до позивач застосовано
штрафну санкцію в сумі 36 754,65 грн.

Статтею 1 Закону України від 09 липня 2003
року № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", який
набрав чинності з 01 січня 2004 року, (далі
- Закон № 1058-ІV) визначено, що страхові
внески - це кошти відрахувань на
соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше;
страхувальники - роботодавці та інші
особи, які відповідно до цього Закону
сплачують страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до статті 5 Закону № 1058-ІУ
станом на час існування спірних
правовідносин, закон регулював
відносини, що виникають між суб'єктами
системи такого страхування. Виключно
цим Законом визначаються: принципи та
структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
йому підлягають; перелік платників
страхових внесків, їх права та
обов'язки; порядок нарахування,
обчислення, сплати цих внесків і
стягнення заборгованості за ними.

Частиною десятою статті 20 Закону №
1058-ІУ визначено, що якщо страхувальники
несвоєчасно або не в повному обсязі
сплачують страхові внески, до них
застосовуються фінансові санкції,
передбачені цим Законом, а посадові
особи, винні в порушенні законодавства
про сплату страхових внесків, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

Суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків і стягуються з нарахуванням
пені та застосуванням фінансових
санкцій.

Відповідно до частини першої статті 106
Закону № 1058-ІУ у разі виявлення
своєчасно не сплачених сум страхових
внесків страхувальники зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією
статтею.

Згідно з частиною п'ятою статті 106
Закону № 1058-1V за рахунок сум, що
надходять від страхувальника або від
державної виконавчої служби в рахунок
сплати недоїмки, погашаються суми
недоїмки, пені та фінансових санкцій у
порядку календарної черговості їх
виникнення. У разі, коли страхувальник
має несплачену недоїмку, пеню та
фінансові санкції і здійснює сплату
поточних сум страхових внесків, ці суми
зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Пунктом 2 частини дев'ятої статті 106
Закону № 1058-ІУ передбачено, що
виконавчі органи Пенсійного фонду
застосовують до страхувальників такі
фінансові санкції: за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф залежно від строку
затримки платежу в розмірі:

- 10 відсотків своєчасно не
сплачених зазначених сум - у разі
затримки їх сплати у строк до 30
календарних днів включно;

- 20 відсотків зазначених сум - у
разі затримки їх сплати у строк до 90
календарних днів включно;

- 50 відсотків зазначених сум - у
разі затримки їх сплати понад 90
календарних

днів.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Відповідно до пункту 9 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року за № 64/8663,
розрахунок цієї фінансової санкції
здійснюється на підставі даних картки
особового рахунку платника.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
апеляційної інстанції вірно виходив з
того, що ПАТ "Кременчуцький колісний
завод" порушено граничний термін
сплати страхових внесків (збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та внесків на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування), оскільки фактично
підприємством допущено несвоєчасну
сплату авансових платежів із страхових
внесків.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим.

Доводи, касаційної скарги не
спростовують правильність висновків
апеляційного суду та встановлених
обставин у справі.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без зміни.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Кременчуцький колісний завод"
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 березня 2011 року в
адміністративнійсправі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Кременчуцький колісний завод" до
Управління Пенсійного фонду (далі - УПФ)
України Автозаводського району в м.
Кременчуці про визнання протиправним
та скасування рішення - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Стрелець Т.Г.