Справа № 818/360/14
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 р.
справа №818/360/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання
- Мамонтової К.В.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - Безуглого І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/360/14

за позовом ОСОБА_3

до державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Сумського районного управління
юстиції Сумської області Безуглого
Ігоря Івановича

про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Сумського районного управління
юстиції Сумської області Безуглого
Ігоря Івановича про зобов'язання
зареєструвати за ОСОБА_3 право
власності на земельну ділянку
кадастровий номер :03:003:2177, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Свої
вимоги мотивує тим, що 15.08.1989р. вона
стала членом садівничого товариства
«Хімік-3», що знаходиться на території
В-Сироватської сільської ради та
отримала для садівництва земельну
ділянку НОМЕР_1 кадастровий номер
:03:003:2177 площею 0,06 га. 19.03.1996 р.
виконком В-Сироватської сільської ради
народних депутатів, розглянувши заяву
правління садівничого товариства
«Хімік-3», передав їй у приватну
власність зазначену земельну ділянку,
про що свідчить рішення № 46 додаток №2,
№ у списку 82. З метою здійснення
державної реєстрації права власності
на земельну ділянку, вона замовкла
виготовлення та отримала земельну
документацію, отримала витяг з ДЗК та
звернулась до реєстраційної служби
Сумського районного управління
юстиції Сумської області із заявою про
реєстрацію права власності. Державний
реєстратор реєстраційної служби
Сумського районного управління
юстиції Сумської області Безуглий І.І.
своїм рішенням № 7558687 від 6 листопада 2013
року відмовив їй в здійсненні
державної реєстрації. На думку
позивачки, відмова в реєстрації права
власності на земельну ділянку є
безпідставною, оскільки нею були
надані всі необхідні документи для
проведення реєстрації.

Державний реєстратор прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби Сумського
районного управління юстиції Сумської
області Безуглий І.І., заперечуючи
проти позову, свою позицію обґрунтовує
тим, що під час розгляду заяви
позивачки встановлено, що подані
документи не відповідають вимогам та
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, а саме
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень (щодо права власності)
подано особою яка є громадянином
Російської Федерації, на момент
прийняття рішення про приватизацію
земельної ділянки та до 01.01.2008р.
громадянка України (на даний час
громадянка Російської Федерації) не
переоформила у встановленому порядку
право власності на земельну ділянку (п.6
розділу X Земельного кодексу України).

Представник позивачки ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідач Безуглий І.І. позов не
визнав з підстав, викладених у
письмовому запереченні.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивачки, відповідача, вивчивши
письмові матеріали справи, вважає, що
позов обґрунтований і підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
04.11.2013р. громадянка Російської
Федерації ОСОБА_3 через свою доньку
ОСОБА_5 (громадянку України) звернулася
до державної реєстраційної служби
Сумського районного управління
юстиції Сумської області із заявою про
державну реєстрацію за ОСОБА_3 права
власності на земельну ділянку
кадастровий номер :03:003:2177, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням державного реєстратора
реєстраційної служби Сумського
районного управління юстиції Сумської
області Безуглим І.І. від 6 листопада 2013
року № 7558687 відмовлено в здійсненні
державної реєстрації з посиланням на
ст.24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», п.п.16, 23 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011р. №703 (діючого на момент
виникнення правовідносин), а також п.6
розділу X Земельного кодексу України
(а.с. 8).

Державний реєстратор своє рішення
мотивує тим, що подані документи не
відповідають вимогам та не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують, а
саме заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень (щодо права
власності) подано особою яка є
громадянином Російської Федерації, на
момент прийняття рішення про
приватизацію земельної ділянки та до
01.01.2008р. громадянка України (на даний
час громадянка Російської Федерації)
не переоформила у встановленому
порядку право власності на земельну
ділянку (п.6 розділу X Земельного
кодексу України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Пунктом 23 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011р. № 703 (далі
по тексту - Порядок), державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

За приписами п.п.26, 27 Порядку для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.
Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є в тому числі:
державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою; інші документи, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно
відповідно до закону.

Відповідно до п. 33 Порядку для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
земельну ділянку заявник, крім
документів, що зазначені у пунктах 27, 28,
30 і 31 цього Порядку, подає витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку (у разі, коли в
документах, що зазначені у пункті 27
цього Порядку, відсутні відомості про
кадастровий номер земельної ділянки).

На виконання вказаних вимог порядку
позивачка разом із заявою про державну
реєстрацію прав подала архівний витяг
з рішення №46 виконавчого комітету
Верхньосироватської сільської ради
народних депутатів Сумського району
Сумської області від 19.03.1996р. «Про
приватизацію земельних ділянок в
садовому кооперативі «Хімік - 3», згідно
якого ОСОБА_3, як члену кооперативу,
було передано безкоштовно у приватну
власність земельну ділянку АДРЕСА_1,
Верхньосироватська сільська рада,
садівниче товариство "Хімік-3"; витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку; довідку садівничого
товариства "Хімік-3" про те, що ОСОБА_3 є
членом даного товариства і
заборгованості по пайовим внескам не
має.

Тобто, позивачкою були надані всі
передбачені Порядком документи для
проведення державної реєстрації права
власності на земельну ділянку.

Посилання відповідача на відсутність у
позивачки державного акту на право
власності на земельну ділянку, як на
підставу для відмови у державній
реєстрації є безпідставним з огляду на
таке.

Право власності на земельну ділянку
було набуте ОСОБА_3 ще 19.03.1996 р. на
підставі рішення виконкому
В-Сироватської сільської Ради народних
депутатів.

На момент набуття права власності,
відповідно до чинного на той час
законодавства, єдиним документом, що
підтверджує право власності було саме
таке рішення.

Відповідно до статті 23 Земельного
кодексу України (в редакції 1996р.)
встановлено, що право власності або
право постійного користування землею
посвідчується державними актами, які
видаються і реєструються сільськими
селищними, міськими, районними Радами
народних депутатів.

Проте, згідно діючого на той час
Декрету Кабінету міністрів України №
15-92 від 26.12.1992 р., дія статі 23 Земельно
кодексу, що до власників земельних
ділянок, яким земельні ділянки були
передані у власність відповідними
радами для садівництва, дачного і
гаражного будівництва, була зупинена.

Отже, право власності ОСОБА_3 на
земельну ділянку підтверджувати
державним актом, законодавством не
встановлювалось.

Право власності на земельну ділянку
ОСОБА_3 підтверджується відповідним
рішенням виконавчого комітету
В-Сироватської сільської Ради народних
депутатів, і ніким не оспорюється.

Крім того, відповідно до ст.2 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тому, відмова в реєстрації за
позивачкою права власності на земельну
ділянку є відмовою у офіційному
визнанні державою факту переходу до
неї цього права.

Відмовляючи ОСОБА_3 у реєстрації права
власності, державний реєстратор
посилається на наявність обмежень в
набутті права власності на землю
встановлені пунктом 6 розділу X
Земельного кодексу України в діючій
редакції, згідно якого громадяни та
юридичні особи, які мають у постійному
користуванні земельні ділянки, але за
цим Кодексом не можуть мати їх на
такому праві, повинні до 1 січня 2008 року
переоформити у встановленому порядку
право власності або право оренди на
них.

Аналіз вказаної норми свідчить, що ця
норма застосовується до громадян,
маючи на увазі громадян України, та до
юридичних осіб, а також вказана норма
встановлює обов'язки для громадян
та юридичних осіб які мають землі у
постійному користуванні.

В той же час, ОСОБА_3 не є в даний час
громадянкою України (вона має
громадянство Російської Федерації),
вона має земельну ділянку на праві
власності, а не у користуванні чи
оренді.

Таким чином, застосування цієї статті
як підстави для відмови в державній
реєстрації є не обґрунтованим.

Інших підстав відмови у державній
реєстрації відповідач не наводить.

Суд також зазначає, що відповідно до п.2
ст.35 Земельного кодексу України
іноземці можуть мати земельні ділянки
для ведення індивідуального
садівництва на умовах оренди.

При цьому пунктом 1 статті 145 Земельного
кодексу України встановлено, що якщо до
особи переходить право власності на
земельну ділянку, яка за цим Кодексом
не може перебувати в її власності ця
ділянка підлягає відчуженню її
власником протягом року з моменту
переходу такого права.

Цією статтею фактично встановлюється,
що у виключних випадках, коли право
власності набувається поза
процедурами встановленими цим
кодексом, належним використанням
такого права є його відчуження
протягом року.

Земельним кодексом України не
встановлено обмежень щодо набуття
іноземними громадянами права
власності на землі для садівництва, не
встановлено обмежень на реєстрацію
права власності яке виникло за
законодавством діючим до набуття
чинності цього кодексу, але цей кодекс
встановлює обов'язок у разі такого
набуття здійснити відчуження такої
земельної ділянки протягом року.

Державний реєстратор відмовивши
громадянці Російської Федерації
ОСОБА_3 у офіційному визнанні державою
факту переходу до неї права власності -
позбавив позивачку можливості
виконати норми Земельного кодексу
України про обов'язкове відчуження
землі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Державний реєстратор прав на
нерухоме майно, як суб"єкт владних
повноважень, не довів правомірності
своїх дій.

Таким чином, суд вважає за необхідне
зобов'язати державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Сумського районного управління
юстиції Сумської області Безуглого І.І.
зареєструвати за ОСОБА_3 право
власності на земельну ділянку
кадастровий номер :03:003:2177, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Сумського районного управління
юстиції Сумської області Безуглого
Ігоря Івановича про зобов'язання
вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Сумського районного управління
юстиції Сумської області Безуглого
Ігоря Івановича зареєструвати за
ОСОБА_3 право власності на земельну
ділянку кадастровий номер :03:003:2177,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
С.О. Бондар

Повний текст постанови виготовлений 7
березня 2014 року.

З оригіналом згідно:

Суддя
С.О. Бондар