Справа № 812/861/14
Суддя: А.А. Лагутін
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 березня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/861/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Лагутіна А.А.,

при секретарі судового засідання:
Рязанській Є.О.,

за участю представників сторін: не
прибули,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в Перевальському районі
Луганської області до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості в сумі 4069,00
грн.,-

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2014 року управління Пенсійного
фонду України в Перевальському районі
Луганської області (далі - Позивач)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач)
про стягнення заборгованості в сумі 4069,
00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 зареєстрована в
управлінні Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області, як платник страхових внесків.

Відповідач не сплачує страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, у зв'язку з чим у
нього станом на 01.02.2014 року утворилась
заборгованість по внескам за період з
01.02.2008 року по 30.11.2008 року в сумі 4069,00 грн.

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2
на користь управління Пенсійного фонду
України в Перевальському районі
Луганської області недоїмку зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 4069,00 грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, до початку
судового засідання надав заяву про
зменшення суми позовних вимог, просив
суд стягнути з відповідача 3529,47 грн.
(аркуш справи 65).

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, до початку судового
засідання надала заяву, в якій визнала
позовні вимоги у повному обсязі. У
зв'язку зі складним фінансовим
становищем просила суд розстрочити
виконання судового рішення шляхом
сплати рівними частинами щомісяця 200,00
грн.(аркуш справи 59).

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, відповідно до
приписів статті 128 КАС України, суд
здійснює розгляд справи на підставі
наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
зареєстрована в якості фізичної особи -
підприємця Перевальською районною
державною адміністрацією Луганської
області 04.12.2006 року за № 2 001510
(аркуш справи 4).

Згідно вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відповідач є платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з дня реєстрації.

Відповідно до п.2 ч.9 ст.106 Закону України
№1058 за несвоєчасну сплату
страхувальником страхових внесків, за
несвоєчасне подання персоніфікованих
відомостей про застраховану особу та
за неподання розрахунку сум страхових
внесків, позивачем до відповідача
застосовано штрафні санкції в сумі 1870,00
грн., що підтверджується рішеннямм №3
від 11.01.2011 року, №4 від 11.01.2011 року, №283
від 22.12.2008 року, №291 від 22.12.2008 року, №290
від 22.11.2008 року, №289 від 22.12.2008 року, №288
від 22.12.2008 року, №287 від 22.12.2008 року, №286
від 22.12.2008 року, №285 від 22.12.2008 року, №284
від 22.12.2008 року (аркуші справи 10, 12, 14, 16,
18, 20, 22, 24, 26, 28, 30).

Згідно зі ст.106 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" управлінням Пенсійного
фонду України в Перевальському районі
Луганської області відповідачу було
направлено вимогу про сплату боргу № Ф
15 від 14.11.2013 року на суму 4069,00 грн., яка
повинна бути сплачена боржником
протягом 10 робочих днів з дня отримання
(аркуші справи 8-10).

Таким чином, відповідач вимогу отримав,
не оскаржив та не узгодив з органами
Пенсійного фонду суму недоїмки.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" страхувальник
зобов'язаний подавати звітність
територіальним органам Пенсійного
фонду України у строки, в порядку та за
формою, встановленими Пенсійним
фондом. У разі неподання, несвоєчасного
подання, подання не за встановленою
формою або подання недостовірних
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку
управління виносить рішення про
застосування фінансових санкцій.

Згідно ст. ст. 14, 15 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058
підприємства, установи, організації
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, а також
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, та інші
особи (виключаючи юридичних та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок та
інші) є страхувальниками та платниками
страхових внесків на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17, п.6 ст.20
вказаного Закону страхувальники
зобов'язані нараховувати, обчислювати
і сплачувати у встановлені строки та в
повному обсязі страхові внески до
Пенсійного фонду України не пізніше
ніж через 20 календарних днів із дня
закінчення базового звітного періоду
(щомісячно).

Згідно з п.1 ст. 1 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997 року,
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є :
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форми власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські і інші
установи та організації, об'єднання
громадян та інші юридичні особи, а
також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Відповідно до підпункт 4 пункту 8
розділу Х/ «Прикінцеві положення
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», який виключено на
підставі Закону України № 2464 від 08.07.2010
року фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок), та
члени сімей зазначених осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, на період
дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування
сплачують страхові внески в порядку,
визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється
зазначеними особами самостійно для
себе та членів їх сімей, які беруть
участь у провадженні такими особами
підприємницької діяльності та не
перебувають з ними у трудових
відносинах. При цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого або єдиного податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески;

Згідно з п.8.2. Інструкції про порядок
обчислення та сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України
19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004
року № 64/8663, органи Пенсійного фонду
надсилають страхувальникам вимогу про
сплату недоїмки якщо страхувальник має
на кінець звітного базового періоду
недоїмку зі сплати страхових внесків.

Відповідачем сума боргу, зазначена у
вимозі, у встановлений законом строк не
оскаржена та у десятиденний термін в
повному обсязі не сплачена.

З 01.01.2011 року набрав чинності Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яким внесено
зміни до Законів України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення», «;Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно з пунктом 7 розділу VIII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування"стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно виписки банку, відповідачем
26.02.2014 року в рахунок погашення
заборгованості було сплачено 539,53 грн.
(аркуш справи 66).

Таким чином, уточнені позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, а сума
заборгованості по страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 3529,47 грн.
підлягає стягненню.

Частинами 1, 2 ст. 136 КАС України
визначено, що позивач може відмовитися
від адміністративного позову, а
відповідач визнати адміністративний
позов протягом всього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Якщо
відмову від адміністративного позову
чи визнання адміністративного позову
викладено в адресованій суду письмовій
заяві, ця заява приєднується до справи.
Судове рішення у зв'язку з відмовою від
адміністративного позову, визнанням
адміністративного позову чи
примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113
цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 112 КАС України,
позивач може відмовитися від
адміністративного позову повністю або
частково, а відповідач визнати
адміністративний позов повністю або
частково. Відмова від
адміністративного позову чи визнання
адміністративного позову під час
підготовчого провадження мають бути
викладені в адресованій суду письмовій
заяві, яка приєднується до справи. У
разі повного визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову.

Таким чином, обставини, на які
посилається позивач, знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні.
Позовні вимоги визнані відповідачем у
повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 257 КАС України у разі
необхідності спосіб, строки і порядок
виконання можуть бути визначені у
самому судовому рішенні. Так само на
відповідних суб'єктів владних
повноважень можуть бути покладені
обов'язки щодо забезпечення виконання
рішення.

Підставою для встановлення способу та
порядку виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у строк встановлений судом,
тому всі ці обставини повинні бути
доведені заявником.

Крім того, при вирішенні даного
клопотання суд вважає за необхідне
зазначити, що заявником зазначено
економічне обґрунтування, яке свідчить
про можливість погашення зазначеного
боргу внаслідок застосування режиму
встановлення способу та порядку
виконання рішення суду шляхом сплати
заборгованості частинами. В даному
випадку такі події у заявника наявні.

Зважаючи на важке фінансове становище
відповідача, що підтверджується
довідкою про розмір пенсії, суд вважає
за можливе розстрочити виконання
судового рішення строком на 17 місяців
зі сплатою боргу рівними частинами по
200,00 щомісяця.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 99, 105, 128, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Уточнені позовні вимоги управління
Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 3529,47 грн.,
задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1, АДРЕСА_1)
заборгованість зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне страхування в сумі 3529,47 грн.
(три тисячі п'ятсот двадцять дев'ять
гривень сорок сім копійок) за період з
01.02.2008 року по 30.11.2008 року.

Встановити строки і порядок виконання
судового рішення шляхом розстрочення
сплати ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1, АДРЕСА_1) суми
заборгованості по страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у сумі 3529,47 грн. строком на
сімнадцять місяців починаючи з березня
2014 року по вересень 2015 року по 200,00
грн.(двісті гривень 00 копійок) рівними
частками щомісячно, та у жовтні 2015 року
в сумі 129, 47 грн.(сто двадцять дев'ять
гривень сорок сім копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до частини 3 статті 160 КАС
України постанова складена у повному
обсязі 06 березня 2014 року.

Суддя
А.А. Лагутін