Справа № 2а/1570/9296/11
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/58314/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівЛіпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційні скарги Південної
митниці Міндоходів та Державної митної
служби України

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 20 квітня 2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної
митної служби України (далі - ДМСУ),
Південної митниці, за участю третіх
осіб - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання
протиправним та скасування наказу,
поновлення на посаді та стягнення
коштів,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому зазначив, що проходив службу в
органах митної служби на посаді
головного інспектора сектора
оперативного контролю та оформлення
попередніх повідомлень, попередніх
декларацій відділу контролю за
переміщенням товарів Південної
митниці. Через несумлінне виконання
своїх службових обов'язків, наказом
голови ДМСУ від 29 вересня 2011 року № 2130-к
припинено його перебування на
державній службі в митних органах за
порушення Присяги державного
службовця відповідно до пункту 6
частини 1 статті 30 Закону України «Про
державну службу». Вважаючи своє
звільнення неправомірним та уточнивши
позовні вимоги, просив суд визнати
неправомірним та скасувати наказ ДМСУ
від 29 вересня 2011 року № 2130-к в
частині припинення перебування його на
службі, поновити на посаді та стягнути
середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 20 квітня 2012
року, яку залишено без змін Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 04 вересня 2012 року, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
наказ голови ДМСУ від 29 вересня 2011 року
№ 2130-к «Про припинення перебування на
державній службі» в частині припинення
перебування на державній службі в
митних органах України головного
інспектора сектора оперативного
контролю та оформлення попередніх
повідомлень, попередніх декларацій
відділу контролю за переміщенням
товарів Південної митниці ОСОБА_4
Поновлено ОСОБА_4 на державній
службі у митних органах України на
посаді головного інспектора сектора
контролю за переміщенням товарів
відділу організації митного контролю
Південної митниці. Зобов'язано
Південну митницю здійснити розрахунок
та виплатити ОСОБА_4 середній заробіток
за час вимушеного прогулу з 30 вересня
2011 року по дату поновлення ОСОБА_4 на
роботі у митних органах України. В
частині поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку в межах
одного місяця судове рішення допущено
до негайного виконання.

У касаційній скарзі відповідачі
порушують питання про скасування
рішень судів першої та апеляційної
інстанцій та ухвалення нового рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог. Зазначають, що судами порушено
норми матеріального права, зокрема, не
взято до уваги положення статей 5, 10
Закону України «Про державну службу»
та статей 408, 413 Митного кодексу України.
Вказує, що суди не дали належної оцінки
доповідній записці, складеній за
висновками перевірки, проведеної на
підставі наказу ДМСУ від 02 серпня 2011
року №713 «Про проведення перевірки».
Зазначають, що володіючи інформацією
про те, що переміщувані транзитом через
митну територію України товари за
вантажно-митною декларацією від 01
липня 2011 року № 500060703/2011/001831 не надійшли
до митниці призначення у встановлений
строк, посадові особи відділу контролю
за переміщенням товарів Південної
митниці, в тому числі ОСОБА_4,
продовжували безперешкодно
здійснювати митне оформлення вантажів,
які слідували на адресу ЗAT «Брянська
магістральна мережева компанія». Крім
того, службовою перевіркою встановлено
загальну суму митних платежів, які
підлягали б сплаті до Держбюджету
України у разі здійснення митного
оформлення ввезених товарів у митному
режимі імпорту, яка складає 4 290 480,22 грн.

ОСОБА_4 в запереченнях на касаційну
скаргу посилається на те, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
судами правильно встановлені факти,
досліджені докази та наведені
обґрунтовані висновки. Вказує, що
жодним нормативним актом та посадовою
інструкцією не передбачено, що на
головного інспектору або інспектора
відділу КПТ покладаються функції
контролю та відстеження доставки
товарів, оформлених по конкретній ВМД.
Зазначає, що службове розслідування по
факту вчинення ним протиправних дій не
призначалось та не проводилось, отже
жодних підстав для обвинувачення його
у вчиненні діянь, пов'язаних з
порушенням присяги чи обов'язків
державного службовця немає.

Перевіривши доводи касаційних скарг,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій у межах касаційної скарги.

З матеріалів справи видно, що з
листопада 1995 року про березень 1997 року,
та з травня 2000 року ОСОБА_4 проходив
публічну службу в митних органах, а з 01
травня 2008 року - на посаді
головного інспектора сектора
оперативного контролю та оформлення
попередніх повідомлень, попередніх
декларацій відділу контролю за
переміщенням товарів Південної
митниці.

Наказом голови від 29 вересня 2011 року №
2130-к припинено перебування позивача на
державній службі в митних органах
України за порушення Присяги
державного службовця відповідно до
пункту 6 частини 1 статті 30 Закону
України «Про державну службу.

Підставою звільнення стала доповідна
записка, складена за результатами
перевірки, проведеної з метою
з'ясування правомірності дій посадових
осіб Київської регіональної,
Південної, Сумської та Чернігівської
митниць при здійсненні митних процедур
за ВМД №№ 5000703/2011/001831, 500060703/2011/002021,
500060703/2011/002022, 500060703/2011/002063, 500060703/2011/002072,
500060703/2011/002082, 500060703/2011/002104, проведеної
відповідно до наказу ДМСУ від 02 серпня
2011 року №713 «Про проведення
перевірки».

За висновками цієї перевірки, ОСОБА_4
несумлінно виконував свої службові
обов'язки, визначені посадовою
інструкцією, що виразилось у невжитті
заходів щодо посилення уваги посадових
осіб митниці до митних оформлень
товарів народного споживання, тканини
та фурнітури у режимі транзиту,
допущенні бездіяльності при з'ясуванні
обставин не доставки товарів до
митниці призначення та не забезпеченні
дотримання вимог Положення про порядок
здійснення контролю за доставкою
вантажів у митниці призначення, чим
порушено положення підпунктів 2.1, 2.2, 2.3,
2.7, 2.10, 2.15 посадової інструкції.

Відповідно до статті 408 Митного кодексу
України, чинного на час існування
спірних правовідносин, правовий статус
посадових осіб митної служби України,
їх права та обов'язки визначаються
Конституцією України, цим Кодексом, а в
частині, що не регулюється ним, -
Законом України «Про державну службу».

Крім того, у митній службі України діє
Дисциплінарний статут митної служби
України, який затверджується законом
(частина 2 статті 410 Митного кодексу
України).

Отже, порядок, умови проходження і
припинення державної служби в митних
органах встановлено Законом України
«Про державну службу» та
Дисциплінарним статутом митної служби
України (далі - Дисциплінарний статут).

Дисциплінарний статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.
Регулювання правового становища
державних службовців, що працюють у
митних органах, здійснюється з
урахуванням вимог Закону України «Про
державну службу».

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного
статуту порушення службової
дисципліни - це протиправне, винне
(умисне чи необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

До діянь, які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення
порядку здійснення митного контролю та
митного оформлення предметів, що
переміщуються через митний кордон
України (пункт 1,2 статті 22
Дисциплінарного статуту).

Розділом 4 Дисциплінарного статуту
визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, внаслідок чого
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Статтею 413 Митного кодексу України
встановлено, що посадові особи митної
служби України, вперше прийняті на
службу до митних органів, приймають
Присягу.

Складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання.

Отже, під порушенням Присяги слід
розуміти скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Судами встановлено, що 27 листопада 1995
року ОСОБА_4 прийняв Присягу державного
службовця.

Пунктом 6 частини 1 статті 30 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII
«Про державну службу» (далі - Закон №
3723-XII) визначено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Цією нормою визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби. Саме ж припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

Таким чином, недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм може бути як
порушенням Присяги так і
дисциплінарним правопорушенням, проте
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Системний аналіз наведених
спеціальних і загальних норм, свідчить,
що за вчинення посадовими особами
митної служби України порушень
службової дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Дисциплінарного статуту та Законом №
3723-XII, найбільш суворим з яких є
звільнення.

При цьому необхідно враховувати, що у
разі вчинення дисциплінарного
правопорушення, наслідком якого може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу є санкціями різних
рівнів відповідальності, які не можуть
застосовуватися як альтернативні.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності повинен бути не
меншим, ніж під час звільнення з
митного органу за вчинення
дисциплінарного правопорушення, з
дотриманням строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

З метою з'ясування всіх обставин
вчинення посадовою особою митної
служби дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування
(стаття 31 Дисциплінарного статуту).

Наказом Державної митної служби
України від 13 серпня 2010 року № 918
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (далі -
Інструкція) пунктом 1.1 якої визначено
приводи, підстави, мета, порядок
призначення і проведення службового
розслідування, прийняття за ним рішень,
виконання цих рішень, формування
матеріалів службового розслідування у
справі, а також права та обов'язки
посадових осіб митної служби України
під час їх проведення.

Згідно із абзацом 9 пункту 1.2 Інструкції
службове розслідування - це комплекс
заходів, що здійснюються в межах
компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів.

Отже, звільненню державного службовця
за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстав припинення державної служби за
порушення Присяги, має передувати
службове розслідування, яке
регулюється Інструкцією і висновки
якого є передумовою звільнення.

Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можливо
кваліфікувати як порушення Присяги.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладену в постанові від 22
жовтня 2013 року (справа № 21-274а13) за
позовом ОСОБА_12 до Державної митної
служби України, Львівської митниці
Держмитслужби про скасування наказу та
поновлення на роботі.

Судами встановлено, що службове
розслідування по факту несумлінного
виконання ОСОБА_4 своїх службових
обов'язків не проводилось, а єдиним
документом, який фіксує діяння, що
кваліфікується відповідачами як
порушення позивачем Присяги
державного службовця є доповідна
записка за результатами перевірки.

В наказі голови від 29 вересня 2011 року №
2130-к «Про припинення перебування на
державній службі» вказано, що
позивачем під час здійснення службових
повноважень порушено підпункти 2.1, 2.2,
2.3, 2.7, 2.10, 2.15 посадової інструкції, що
призвело до безперешкодного
здійснення митного оформлення
вантажів, які в подальшому не надходили
до митниці призначення. Разом з тим,
кваліфікуючи дії ОСОБА_4 як порушення
Присяги, відповідачем не наведено
відповідні мотиви, за яких проступок
позивача можна кваліфікувати саме як
порушення Присяги, а не як
дисциплінарне правопорушення.

Отже, вирішуючи спір та оцінюючи
правомірність дій відповідача, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд,
обґрунтовано зазначив, що оскаржуваний
наказ не відповідає вимогам
законодавства, так як зазначені в ньому
підстави порушення ОСОБА_4 своїх
службових обов'язків мають ознаки
дисциплінарного проступку, проте до
відповідальності він притягнутий на
підставі нормативного акту, який
регулює інші правовідносини та
передбачає спеціальні підстави для
його застосування. В самому наказі
відсутнє обґрунтування обставин, які
свідчать про порушення позивачем
Присяги.

За таких обставин, підстав для
скасування судових рішень колегія
суддів не вбачає.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Південної митниці
Міндоходів та Державної митної служби
України відхилити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 20 квітня 2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Д.В.
Ліпський Ю.К. Черпак