Справа № 809/257/14
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р.
Справа № 809/257/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Микитюка Р.В.

за участю секретаря судового засідання
Котик Д.М.,

представника позивача - Борсука Д.Я.,

представника відповідача - Якимишина
В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Івано-Франківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів

до відповідача: Громадської
організації Косівська районна
організація всеукраїнського
фізкультурно-спортивного товариства
"Колос" агропромислового комплексу
України

про стягнення заборгованості в сумі
8598,84 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
(надалі - позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Громадської організації
всеукраїнського
фізкультурно-спортивного товариства
"Колос" агропромислового комплексу
України ( надалі - відповідач) про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 8153,85 грн. та пені в сумі 444,99
грн. за недотримання нормативу
створених робочих місць для
працевлаштування інвалідів у 2012 році.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
суду пояснив, що відповідач відповідно
до вимог ст. 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" зобов`язаний був
забезпечити у 2012 році 1 інваліда
робочим місцем. Фактично на
підприємстві у 2012 році інваліди не
працювали, у зв`язку з чим відповідач
повинен був самостійно сплатити 8153,85
грн. адміністративно-господарських
санкцій за невиконання нормативу з
працевлаштування інваліда та пеню за
несвоєчасну сплату
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 444,99 грн. Просить позов
задовольнити повністю.

Відповідач у судовому засіданні проти
заявленого позову заперечив. Суду
пояснив, що Косівська організація ВФСТ
"Колос" не є прибутковою організацією,
фінансується з районного бюджету і
специфіка роботи не позволяє
утримувати в штаті осіб з обмеженими
фізичними можливостями.

Розглянувши матеріали позовної заяви,
заслухавши думку представників сторін,
дослідивши наявні у справі докази,
судом встановлено наступне.

Відповідач по справі, зареєстрований
Івано-Франківським обласним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів та є юридичною особою,
здійснює господарську діяльність та
використовує найману працю.

23.12.2013 року територіальною державною
інспекцією з питань праці проведено
позапланову перевірку виконання
відповідачем ст.ст. 19, 20 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" в
ході якої виявлено, що у 2012 році в
Громадської організації
всеукраїнського
фізкультурно-спортивного товариства
"Колос" агропромислового комплексу
України працювало 13 осіб і кількість
штатних працівників інвалідів, які
повинні були працювати на
підприємстві, становила 1 особу. Однак,
інваліди у Громадської організації
всеукраїнського
фізкультурно-спортивного товариства
"Колос" агропромислового комплексу
України в 2012 році не працювали.
Громадська організація
всеукраїнського
фізкультурно-спортивного товариства
"Колос" агропромислового комплексу
України в обласному відділенні Фонду
соціального захисту інвалідів не
зареєстроване, звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2012 рік
до обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
відповідач не здав. Виявлені
правопорушення зафіксовані в акті
перевірки № 09-13-105/1249 від 23.12.2013 року.

Суд звертає увагу, що при проведенні
перевірки представником відповідача
наголошувалось на тому, що Громадська
організація всеукраїнського
фізкультурно-спортивного товариства
"Колос" агропромислового комплексу
України є неприбутковою організацією і
фінансується виключно з районного
бюджету.

Основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні і гарантування їм
рівних з усіма іншими громадянами
можливостей для участі в економічній,
політичній і соціальній сферах життя
суспільства, створення необхідних
умов, які дають можливість інвалідам
вести повноцінний спосіб життя згідно
з індивідуальними здібностями та
інтересами визначені Законом України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні".

Відповідно до частини 1 статті 17
вказаного Закону, з метою реалізації
творчих і виробничих здібностей
інвалідів та з урахуванням
індивідуальних програм реабілітації
їм забезпечується право працювати на
підприємствах, в установах,
організаціях, а також займатися
підприємницькою та іншою трудовою
діяльністю, не забороненою законом.

Право інвалідів на працю, їх
працевлаштування реалізується шляхом
створення спеціального робочого місця,
адаптацією основного й додаткового
обладнання, технічного оснащення і
пристосування, тощо, з урахуванням
обмежених можливостей інваліда.

Частина 3 статті 18 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" встановлює
обов'язок підприємств, установ,
організацій, фізичних осіб, які
використовують найману працю, виділяти
та створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації та забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством;
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Таким чином, норматив робочих місць для
працевлаштування інвалідів
відповідача складає 1 штатного
працівника.

Частиною 9 статті 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" встановлено
обов'язок роботодавців, в яких за
основним місцем роботи працює 8 і
більше осіб, реєстрації у відповідних
відділеннях Фонду соціального захисту
інвалідів за своїм місцезнаходженням і
щорічного подання цим відділенням
звітів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів.

Постановою Кабінету Міністрів України
за №70 від 31 січня 2007 року "Про
реалізацію статей 19 і 20 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" затверджено
Порядок реєстрації підприємств,
установ, організацій та фізичних осіб,
що використовують найману працю.
Згідно вказаного порядку роботодавці
реєструються у відділеннях Фонду
соціального захисту інвалідів за
місцем їх державної реєстрації як
юридичних осіб або фізичних
осіб-підприємців. Для реєстрації,
пунктом 3 вказаного Порядку
встановлено обов'язок роботодавців
подати (надіслати рекомендованим
листом) відділенню Фонду відповідну
заяву за формою, що затверджується
Мінпраці, та копію свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної особи
або фізичної особи -підприємця.

Також зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України за №70 від 31 січня 2007
року затверджено Порядок подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування.
Згідно якого, звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають (надсилають
рекомендованим листом) щороку до 1
березня відділенням Фонду соціального
захисту інвалідів, в яких вони
зареєстровані, за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом. Форма вказаного звіту
затверджена наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
за №42 від 10.02.2007 року.

Крім того, Порядок подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування
передбачає, обов'язок роботодавців
подання центру зайнятості за місцем їх
реєстрації як платників страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття інформації про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів. Наказом Міністерства праці
та соціальної політики України за №420
від 19.12.2005 року затверджено форму
подання такої звітності та інструкцій
щодо її заповнення.

Враховуючи вищенаведені норми, суд
приходить до висновку, що обов'язки
роботодавців стосовно забезпечення
прав інвалідів на працевлаштування
передбачають собою:

1. Виділення та створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів, в тому
числі спеціальних робочих місць.

2. Створення для інвалідів умов праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації.

3. Надання державній службі зайнятості
інформації, необхідної для
працевлаштування інвалідів.

4. Звітування Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів.

5. Забезпечення інших
соціально-економічних гарантій,
передбачених чинним законодавством.

Судом встановлено, що відповідач
внесений до Реєстру неприбуткових
організацій та установ 23.04.1998 року з
ознакою неприбутковості 0004, що
підтверджується листом ДПІ в
Косівському районі від 03.07.2012 року (а.с.
44).

Отже, відповідач є неприбутковою
організацією, фінансується з районного
бюджету, що підтверджується довідкою
виданою Івано-Франківською обласною
організацєюї всеукраїнського
фізкультурно-спортивного товариства
"Колос" № 1 від 17.02.2014 року та довідкою
Косівської районної державної
адміністрації виданою 18.02.2014 року за
вих. .№ 75/01-18/05 (а.с. 40-41).

Також відповідачем у судовому
засіданні зазначалось, а також
підтверджено документально, що
специфіка роботи не позволяє
утримувати в штаті осіб з обмеженими
фізичними можливостями.

Окрім того, Косівський районний центр
зайнятості листом від 11.02.2014 року за
вихідним номером 625-05/10-14 повідомив, що
протягом 2012-2013 років в Косівському
районному центрі зайнятості особи з
інвалідністю, яким відповідно до
індивідуальних програм реабілітації
інвалідів рекомендовано працювати на
посадах, що потребують фізкультурної
освіти не перебували (а.с. 45).

Частиною 1 статті 20 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" встановлено, що
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати та
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і незайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Положення цієї частини не поширюється
на підприємства, установи і
організації, що повністю утримуються
за рахунок коштів державного або
місцевих бюджетів.

Відповідно до частини 1 статті 218
Господарського кодексу України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

У частині 2 наведеної статті
передбачено, що учасник господарських
відносин відповідає, зокрема за
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення.

Таким чином, позивачем протиправно
застосовано до відповідача
адміністративно-господарські санкції
та пеня в розмірі 8598,84 грн., оскільки
відповідач є неприбутковою
організацією та повністю утримується
за рахунок коштів районного бюджету.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до переконання, що
застосування
адміністративно-господарських санкцій
до відповідача є протиправним,
внаслідок чого вимоги позивача є
необґрунтованими, а позов таким що не
підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Микитюк Р.В.

Постанова складена в повному обсязі
11.03.2014 року.