Справа № 822/35/14
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/35/14
Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В.,
Мельник-Томенко Ж.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України
відділення виконавчої дирекції Фонду в
Старокостянтинівському районі на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Старокостянтинівському
районі Хмельницької області до Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України
відділення виконавчої дирекції Фонду в
Старокостянтинівському районі про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області звернулось до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
відділення виконавчої дирекції Фонду в
Старокостянтинівському районі про
стягнення суми виплаченої пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання (витрати з
основного розміру пенсії) громадянам
держав-учасниць СНД та членів їх сімей,
які отримали каліцтво в державах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
до України.

Хмельницький окружний
адміністративний суд постановою від 22
січня 2012 року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити нову постанову якою в
задоволені позовних вимог відмовити. В
апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи що
призвело до неправильного її
вирішення.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Пенсійним фондом складені акти
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та направлено до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Старокостянтинівському районі.

Проте, відповідач не прийнято до
відшкодування суми виплачених пенсій
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання громадянам
держав-учасниць СНД та членів їх сімей,
які отримали каліцтво в державах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
до України за період червень - листопад
2013 року, внаслідок чого в останнього
утворилась заборгованість в загальній
сумі 1800 грн., що і слугувало підставою
для звернення позивача до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови виходив з
обґрунтованості позовних вимог
позивача, а відтак наявності правових
підстав для задоволення
адміністративного позову.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 7 Закону України
"Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 01.04.2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків документи, що підтверджують
право цих працівників (членів їх сімей)
на такі страхові виплати та соціальні
послуги, або коли таке право
встановлено в судовому порядку.

Вимоги п. 4 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, відшкодуванню
підлягають також і суми витрат
Пенсійного фонду з виплати і доставки
вищезазначених пенсій.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Відповідно до міжнародно-правового
акта, що регулює виниклі
правовідносини, є Угода про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення від
13.03.1992 року. Україною вказана Угода
підписана в день її прийняття, а в дію
Угода вступила з моменту її підписання.

Статтею 1 зазначеної Угоди передбачено,
що пенсійне забезпечення громадян
держав - учасниць цієї Угоди та членів
їхніх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають. Відповідно до ст.
3 Угоди про гарантії прав громадян
держав - учасниць СНД, усі витрати, які
пов'язані із здійсненням пенсійного
забезпечення несе держава, що надає це
пенсійне забезпечення. Стаття 5 цієї
Угоди передбачає, що вона поширюється
на всі види пенсійного забезпечення
громадян. Статтею 6 передбачено, що
призначення пенсій громадянам держав -
учасниць Угоди проводиться за місцем
проживання.

Згідно з статтею 2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР про відшкодування
шкоди, завданої працівникам внаслідок
травмування на виробництві, мають
право на забезпечення по страхуванню
від нещасного випадку на виробництві.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, що якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Таким чином, відповідач зобов'язаний
відшкодовувати позивачу витрати на
виплату пенсій, якщо нещасний випадок
стався на території держав-учасниць
Угоди відповідно до вимог спільної
Постанови правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.03 року №
5-4/4, якою затверджено Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, що регулює
механізм погодження та відшкодування
таких витрат.

Враховуючи викладене суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції, що відповідач
зобов'язаний відшкодувати позивачу
нараховану та виплачену пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, громадянам
держав-учасниць СНД та членів їх сімей,
з якими стався нещасний випадок на
виробництві або отримали професійне
захворювання в державах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
до України в сумі 1800,00 грн., за період з
червня 2013 року по листопад 2013 року
включно.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а відтак постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
22.01.2014 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України відділення
виконавчої дирекції Фонду в
Старокостянтинівському районі
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 січня 2014
року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.