Справа № 2а-1374/10/0370
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/91527/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Островича С.Е.

Рибченка А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Приватного підприємства «Торговий дім
«Укр-Петроль» на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22.11.2011 року по справі № 2а-1374/10/0370 за
позовом Приватного підприємства
«Торговий дім «Укр-Петроль» до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції про визнання рішення
недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2010 року ПП «Торговий дім
«Укр-Петроль» звернулось до суду з
позовною заявою до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції про
визнання недійсним рішення № від
16.11.2009 року, яким застосовано штрафні
санкції на суму 731,00 грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 21.06.2010 року
позов задоволено частково. Скасовано
рішення від 16.11.2009 року № в
частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 340,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22.11.2011 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
відмову в задоволенні позову з мотивів
необґрунтованості позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, оскільки вважає,
що постанову суду апеляційної
інстанції було прийнято з порушенням
норм матеріального права та без
належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що працівниками ДПА у
Волинській області згідно направлень
на перевірку 18.01.2010 року було здійснено
перевірку АЗС №5, яка належить
Приватному підприємству «Торговий дім
«Укр-Петроль», з питань дотримання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій, та встановлено не
забезпечення щоденного роздрукування
фіскальних звітних чеків згідно КОРО №
-р/6 від 20.07.2009 року в кількості 2 шт.
за 26.08.2009 року та 30.10.2010 року;
відсутність цінників на товарах, що
продаються (3 найменування).

За результатами перевірки Луцькою ОДПІ
до ПП «Торговий дім «Укр-Петроль»
рішенням № від 16.11.2009 року
застосовано штрафні санкції на суму
731,00 грн., в тому числі: 680,00 грн. - по
двадцять неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян за два факти
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку, 51,00 грн. - по
одному неоподатковуваному мінімуму
доходів громадян за кожен з 3 фактів
невстановлення цінника.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що правопорушення,
вказані у п. 9 ст. 3 Закону України від
06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (далі - Закон №
265/95-ВР) не є триваючими, а закінчуються
кожного дня. Кожен чек містить дані
роботи магазину за день, також він
містить суму ПДВ за день, яка є
підставою для сплати. Тобто, кожен чек є
окремим документом, тому, щоденне не
роздрукування чеків не можна
узагальнювати як одне триваюче
правопорушення. Таким чином, у разі
встановлення факту не роздрукування
двох фіскальних звітних чеків у книзі
обліку розрахункових операцій до
суб'єкта господарювання слід
застосовувати штрафні фінансові
санкції у подвійному розмірі.

Однак, з такими висновками
апеляційного суду колегія суддів не
погоджується з огляду на таке.

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону №
265/95-ВР суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на РРО (за
виключенням автоматів з продажу
товарів (послуг) фіскальні звітні чеки
і забезпечувати їх зберігання в книгах
обліку розрахункових операцій.

Згідно з пунктом 4 статті 17 цього Закону
у разі невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його
незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Аналіз змісту цих норм дає підстави для
висновку, що зазначена фінансова
санкція встановлена за порушення
суб'єктами підприємницької діяльності
вимоги закону щоденно друкувати
фіскальний звітний чек та зберігати
його в книзі обліку розрахункових
операцій.

Не виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
порушення, а не зберігаючи цей чек у
книзі обліку розрахункових операцій -
триваюче.

Отже, за вчинення порушень, про які
йдеться у пункті 4 статті 17 Закону №
265/95-ВР, відповідний орган державної
податкової служби України може
застосувати лише одну фінансову
санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги), випадків невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку та/або його незберігання в книзі
обліку розрахункових операцій
протягом певного періоду.

За таких обставин, місцевий
адміністративний суд дійшов
обґрунтованого висновку щодо
необхідності часткового задоволення
позовних вимог, правильно застосувавши
норми матеріального та процесуального
права до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

З огляду на вказані обставини, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України приходить до висновку про
скасування постанови апеляційного
суду з підстав невідповідності її
нормам матеріального та
процесуального права, та залишенні в
силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 223, 226, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд , -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «Торговий дім
«Укр-Петроль» задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22.11.2011 року
скасувати та залишити в силі постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 21.06.2010 року
по справі № 2а-1374/10/0370.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписОстрович С.Е. підписРибченко А.О.