Справа № 2а-25788/10/0570
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/17618/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

при секретарі судового засідання:
Мосійчук І.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі міста Донецька

на ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011 року

та постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 17.01.2011 року

по справі № 2а-25788/10/0570

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТРИ И»

до Державної податкової інспекції у
Ленінському районі міста Донецька

про визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТРИ И» звернулось до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Донецька про визнання недійсним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Донецька № /0 від 20.10.2010
року про визначення податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 1 470 611,00 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 17.01.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2011 року у даній справі позов
задоволено з огляду на правомірність
заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у позові відмовити, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ у Ленінському
районі м. Донецька було проведено
позапланову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТРИ И» з питань
достовірності нарахування податкового
кредиту з ПДВ щодо підтвердження
відомостей, отриманих від особи, яка
мала правові відносини з платником
податків ПП «Еко-Віта», ТОВ
«Торгівельна компанія», ТОВ «КФ
«Продінвест» та ТОВ «Стар Лайтс» за
період березень, квітень та травень 2010
року.

За результатами перевірки встановлено
порушення позивачем норм підпункту 7.4.1
пункту 7.4 ст. 4 Закону України від 03.04.1997
року № 168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» (далі - Закон №168/97-ВР) та
прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом (пункт 1.7
статті 1 Закону №168/97-ВР).

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 Закону №168/97-ВР не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог підпункту 7.2.1
пункту 7.2 статті 7 Закону №168/97-ВР, що
підтверджують право позивача на
податковий кредит у відповідний
період, а саме - податкові накладні,
видаткові накладні, рахунки-фактури,
акти виконання робіт, платіжні
доручення та ін. Жодних доказів, які б
підтверджували порушення з боку
позивача при укладанні договорів
публічного порядку, відповідачем не
надано. Рух активів підтверджено
матеріалами справи. На час укладання
договорів із позивачем, його
контрагенти були платниками ПДВ згідно
чинного законодавства та належним
чином зареєстрованими у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, тобто мали
достатній об'єм правоздатності для
укладення спірних угод.

Доводи відповідача про нікчемність
угод, укладених між позивачем та його
контрагентами, судами попередніх
інстанцій правомірно не прийняті до
уваги, оскільки в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження
такого факту.

За таких обставин, суди дійшли вірного
висновку щодо наявності підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі міста Донецька залишити без
задоволення.

Ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011 року
та постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 17.01.2011 року
по справі №2а-25788/10/0570 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.

Ухвала складена у повному обсязі 18.02.2014
р.