Справа № 2а-5908/12/1370
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
Справа №
9104/177501/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судових засідань
Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгова мережа
«Барвінок» на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 01
жовтня 2012 року в адміністративній
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торгова
мережа «Барвінок» до Спеціалізованої
Державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Львові Державної податкової служби
про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгова мережа
«Барвінок» (далі - Товариство)
звернулося до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Спеціалізованої Державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Львові
Державної податкової служби (далі -
СДПІ) про визнання протиправим та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 19.06.2012 року №
.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2012
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

З таким судовим рішенням не погодилося
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгова мережа
«Барвінок», подавши апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального законодавства,
просило скасувати оскаржувану
постанову та постановити нову, якою
позов задовольнити повністю. В
апеляційній скарзі позивач зазначив,
що орган державної податкової служби
неправомірно прийшов до висновку про
порушення Товариством п. 12 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг внаслідок
відсутності накладних на товар, що
знаходився в магазині під час
перевірки, оскільки в чинному
законодавстві відсутній нормативний
акт, яки би врегульовував порядок
обліку товарних запасів на складах
та/або за місцем реалізації. Вважає, що
відсутність накладних в структурному
підрозділі Товариства не є порушенням
порядку ведення обліку товарних
запасів, який проводиться Товариством
належним чином. Окрім того зазначає, що
вимога податкового органу стосовно
наявності прибуткових накладних на
структурних підрозділах суперечить п.
6.3, п. 6.8, п. 6.9 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року №88 (далі -
Положення № 88), яким чітко
регламентовано, що первинні документи
та облікові регістри, що пройшли
обробку, зберігаються в бухгалтерії у
спеціальних приміщеннях під
відповідальністю осіб, уповноважених
головним бухгалтером.

У судовому засіданні представник
апелянта Шаран Р.П. підтримав вимоги
апеляційної скарги з підстав, що в ній
викладені.

Судом було здійснено заміну
відповідача на Спеціалізовану
державну податкову інспекцію з
обслуговування великих платників у
місті Львові Міжрегінального
головного управління Міндоходів у
зв'язку з реорганізацією.

Представники Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
місті Львові Міжрегінального
головного управління Міндоходів
Несторак Х.І., Гладій О.Б. заперечили
щодо задоволення апеляційної скарги та
пояснили, що оскаржуване судове
рішення відповідає вимогам чинного
законодавства та є обґрунтованим.
Товариством в порушення вимог Наказу №
534 та Положення № 88 в ході перевірки,
яка здійснювалася декілька днів, не
було надано перевіряючим ні
оригіналів, ні копій накладних на
товар, а також не вівся електронний
облік товару, що підтверджується
підписами в Додатку № 3 до Акта
перевірки. Тому відповідачем було
правомірно застосовано до позивача
фінансові санкції.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційної скарги, в межах викладених
в ній доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
безпідставності та необґрунтованості
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що працівниками
СДПІ з 25 травня 2012 року по 1 червня 2012
року було здійснено перевірку
господарської одиниці ТОВ «Тогова
мережа «Барвінок» (магазину) щодо
дотриманням суб'єктом господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимоги з регулювання
обігу, наявності торгових патентів і
ліцензій.

Згідно акту перевірки встановлено
порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг». Перевіркою
встановлено необліковий товар на суму
24 513,28 грн. а саме: відсутні прихідні
накладні на товар представлений до
реалізації згідно Додатку № 3 до акта
перевірки.

На підставі Акта перевірки СДПІ
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 19.06.2012
року, яким Товариству визначено суму
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
49 026,56 грн. на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54
Податкового кодексу України та ст. 20
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції про законність
оскаржуваного рішення з таких підстав.

Згідно вимог п. 12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 6 цього ж закону передбачено, що
облік товарних запасів юридичною
особою (її філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) ведеться у
порядку, визначеному відповідним
національним положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» контроль за додержанням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної
податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством
України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік - процес виявлення, вимірювання,
реєстрації, накопичення, узагальнення,
зберігання та передачі інформації про
діяльність підприємства зовнішнім та
внутрішнім користувачам для прийняття
рішень.

Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 8 цього ж
Закону питання організації
бухгалтерського обліку на
підприємстві належать до компетенції
його власника (власників) або
уповноваженого органу (посадової
особи) відповідно до законодавства та
установчих документів. Підприємство
самостійно визначає облікову політику
підприємства.

При цьому законодавством не
передбачено, що за місцем знаходження
господарської одиниці суб'єкта
господарювання повинні знаходитись
оригінали первинних документів на
придбання товарно-матеріальних
цінностей, які є підставою для
бухгалтерського обліку, ведення якого
відповідно до ст. 8 вказаного Закону
покладено на уповноважену особу.

Разом з тим, законодавець не звільняє
суб'єкта підприємницької діяльності
від обов'язку ведення обліку товару за
місцем реалізації.

Посилання апелянта на те, що оригінали
видаткових накладних зберігаються в
головному офісі підприємства, колегія
суддів відхиляє, оскільки позивачем не
було надано перевіряючим копій цих
документів або первинних документів в
електронному вигляді.

Показами свідка ОСОБА_5 (заступника
завідуючого магазину) підтверджено, що
інспектору під час перевірки не було
надано оригіналів видаткових
накладних на товар, оскільки такі не
зберігаються в магазині, а знаходяться
в бухгалтерії основного офісу. Також не
було надано електронних копій
первинних документів, оскільки такий
електронний облік в магазині не
ведеться.

Свідок ОСОБА_6, який здійснював
перевірку в якості інспектора
податкового органу пояснив, що
відповідно до наказу № 534 перевіряючим
було запропоновано подати для
перевірки електронні копії документів,
проте такі надані не були, також
перевіряючим не було надано картки
руху товарів, які долучені
представником позивача в судовому
засіданні 01.10.2012 року .

Колегія суддів зазначає, що факт
подання позивачем первинних
документів на товар при розгляді
справи в судовому засіданні не
свідчить про належне виконання
підприємством обов'язку ведення обліку
товару, оскільки суд не може підміняти
собою податковий орган та здійснювати
перевірку відповідності зазначених в
поданих документах даних.

Також суд першої інстанції дав вірну
оцінку тому факту, що перевірка
господарської одиниці позивача була
розпочата 25 травня 2012 року та закінчена
01 червня 2012 року, тобто тривала 6 днів,
однак первинні документи на товар в
Додатку № 3 до акта перевірки, що
вимагались контролюючим органом, ні їх
паперові ні електронні копії, картки
руху товарів надані не були, що ставить
під сумнів подані суду облікові
документи.

Таким чином, оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийняте з
дотриманням вимог чинного
законодавства й підстав для його
скасування немає.

Відповідно до ч. 1 статті 195 КАС України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову, постанову суду
слід залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торгова
мережа «Барвінок» залишити без
задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2012
року у адміністративній справі №
2а-5908/12/1370, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст ухвали виготовлено 4
березня 2014 року