Справа № 1570/7173/2012
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 1570/7173/2012

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Балан Я. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу державної податкової інспекції
у м. Іллічівську Головного управління
Міндоходів у Одеській області на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2013 року по справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Портовик-С» до державної податкової
інспекції у м. Іллічівську Головного
управління Міндоходів у Одеській
області про визнання дій
протиправними, скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

26.11.2012 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Портовик-С»
звернулось до суду першої інстанції з
адміністративним позовом до державної
податкової інспекції у м. Іллічівську
Одеської області Державної податкової
служби (правонаступником якої є
державна податкова інспекція у м.
Іллічівську Головного управління
Міндоходів у Одеській області) про
визнання протиправними дій при
проведенню перевірки та визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 26.06.2012 року, яким позивачу
збільшено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 26987 грн. та застосовано
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
6747 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 06.03.2013 року
адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
«Портовик-С» задоволено частково.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 26.06.2012
року, прийняте державною податковою
інспекцією у м. Іллічівську Одеської
області Державної податкової служби.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, 18.03.2013 року державна
податкова інспекція у м. Іллічівську
Одеської області Державної податкової
служби подала апеляційну скаргу на
вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В своїй апеляційній скарзі державна
податкова інспекція у м. Іллічівську
Одеської області Державної податкової
служби посилається на те, що в ході
проведення перевірки ТОВ «Портовик-С»
було встановлено порушення позивачем
вимог Закону України «Про податок на
додану вартість» при здійсненні
господарських операцій з ПП
«Сайберіан», в результаті чого
позивачем було завищено податковий
кредит. Так, податковий орган зазначив,
що в ході проведення перевірки
позивачем не були надані документи, які
б підтверджували факт перевезення
придбаного у ПП «Сайберіан» зерна, що
не дає можливості встановити факт
перевезення товару.

У зв'язку із зазначеним апелянт вважає,
що оскаржуване позивачем податкове
повідомлення-рішення прийнято
правомірно та скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного ставиться
питання про скасування постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 06.03.2013 року та постановлення
нової, якою відмовити у задоволенні
позовних вимог «Портовик-С».

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть учать у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

З поданої державною податковою
інспекцією у м. Іллічівську Головного
управління Міндоходів у Одеській
області вбачається, що апелянтом
оскаржується постанова Одеського
окружного адміністративного суду від
06.03.2013 року лише в частині задоволених
позовних вимог товариства з обмеженою
відповідальністю «Портовик-С», а саме,
в частині скасування податкового
повідомлення-рішення № від 26.06.2012
року.

Іншою стороною по справі постанова
Одеського окружного адміністративного
суду від 06.03.2013 року оскаржена не була.

Зважаючи на зазначене, оскаржувана
постанова суду першої інстанції
переглядається судом апеляційної
інстанції в межах поданої державною
податковою інспекцією у м. Іллічівську
апеляційної скарги, а саме в частині
правомірності задоволення позовних
вимог ТОВ «Портовик-С» щодо скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 26.06.2012 року.

Так, спірні правовідносини регулюються
Кодексом адміністративного
судочинства України та Законом
України «Про податок на додану
вартість».

Судом першої інстанції встановлено, що
товариство з обмеженою
відповідальністю «Портовик-С» 11.04.2008
року зареєстровано виконавчим
комітетом Іллічівської міської ради
Одеської області як юридична особа та
перебуває на обліку у ДПІ у м.
Іллічівську з 14.04.2008 року.

08.04.2008 року позивач зареєстрований
платником податку на додану вартість
ДПІ у м. Іллічівську, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи Свідоцтвом № 100278489,
індивідуальний податковий номер
34, серія НБ № 423058.

У період з 29.05.2012 року по 05.06.2012 року
державною податковою інспекцією у м.
Іллічівську Одеської області
Державної податкової служби була
проведена позапланова виїзна
перевірка товариства з обмеженою
відповідальністю «Портовик-С» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2009 року по 31.03.2012 року.

За результатами вказаної перевірки
складено акт № 947/22-0302/01/35873145 від 12.06.2012
року, на підставі якого державною
податковою інспекцією у м. Іллічівську
Одеської області Державної податкової
служби прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 26.06.2012
року, яким позивачу збільшено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 26987 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 6747 грн.

В ході зазначеної перевірки органом
податкової служби встановлено
порушення ТОВ «Портовик-С» вимог
Закону України «Про податок на додану
вартість».

В акті про результати виїзної
позапланової перевірки податковим
органом зазначено, що ТОВ «Портовик-С»
було неправомірно віднесено до складу
податкового кредиту за серпень 2010 року
податок на додану вартість в сумі 26987
грн. від вартості ячменя, придбаного у
ПП «Сайберіан», за відсутності факту
перевезення зазначеного товару,
оскільки до перевірки не було надано
документів, які б підтверджували факт
перевезення придбаного зерна.

При цьому, податковий орган зазначив,
що ПП «Сайберіан» має стан 16 «Припинено
(ліквідовано, закрито), а тому здійснити
заходи по проведенню зустрічної звірки
зазначеного субєкта господарювання не
має можливості.

У зв'язку з вказаним податковий орган
дійшов висновку про завищення
позивачем суми податкового кредиту за
серпень 2010 року.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно часткового
задоволення позовних вимог ТОВ
«Портовик-С», зважаючи на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи в
період серпня 2010 року товариством з
обмеженою відповідальністю ТОВ
«Портовик-С» було задекларовано
податковий кредит по операціям з ПП
«Сайберіан».

Згідно п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
(чинного на час виникнення спірних
правовідносин) податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 ст. 6 та статтею
8-1 цього Закону, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: 1) або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; 2) або
дата отримання податкової накладної,
що засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.п. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Підпунктом 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
визначено, що не підлягають включенню
до складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

В свою чергу, юридичним фактом, який
породжує право платника на податкову
вигоду (зокрема, у вигляді права на
зменшення об'єкта оподаткування ПДВ на
суму податкового кредиту), є реальність
господарської операції.

За відсутності факту придбання товарів
відповідні суми не можуть включатися
до складу податкового кредиту.

Підтвердженням реального здійснення
господарської операції є первинні
документи, які свідчать про фактичну
поставку товарів продавцем та їх
отримання покупцем, документи,
підтверджуючі використання вказаних
товарів у власній господарській
діяльності.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Вимоги до первинних документів
містяться у ст. 9 Закону «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», зокрема вони
повинні бути складені під час
здійснення господарської операції, а
якщо це неможливо - безпосередньо після
її закінчення та мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що 16.07.2010 року ТОВ
«Портовик-С» (Покупець) було укладено з
ПП «Сайберіан» (Продавець) договір
купівлі-продажу, за умовами якого
Продавець зобов'язується передати
Покупцю у власність товар, а саме -
зерно ячмінь у кількості 105 тон, а
Покупець зобов'язується прийняти й
оплатити такий товар (а.с. 54 - 58).

В підтвердження виконання умов
зазначеного договору позивачем були
надані первинні документи, а саме:
податкова накладна № 163 від 06.08.2010 року,
видаткова накладна № РН-0000163 від 06.08.2010
року, рахунок-фактура № СФ-0000163 від
06.08.2010 року, платіжне доручення,
банківська виписка (а.с. 59-61, 70-71).

В свою чергу, 14.07.2010 року між ТОВ
«Портовик-С» (Довіритель) та ТОВ «Фаст
драйв» (Повірений) було укладено
договір доручення № 14/07-5, предметом
якого є забезпечення Повіреним по
дорученню та за рахунок Довірителя
транспортно-екпедиторське
обслуговування експортних, транзитних
та інших вантажів і майна Довірителя, а
також надання інших, не передбачених
цим договором послуг по письмовим
заявкам Довірителя, які сторони можуть
надавати один одному по взаємному
узгодженню. (а.с. 66-69

Судом першої інстанції встановлено, що
транспортування закупленого позивачем
товару (ячмінь) відбувалося по договору
доручення.

При цьому, транспортування товару
підтверджується наявними в матеріалах
справи товарно-транспортними
накладними (62-65).

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції звертає увагу на те, що
надані позивачем в підтвердження
здійснення господарської операції з ПП
«Сайберіан» первинні документи
оформлені належним чином та містять
достатню інформацію відносно змісту та
вартості господарських операцій, які
були опосередковані складенням цих
документів, та дають змогу вважати, що
господарські операції реально
відбулися і тягнуть настання реальних
правових наслідків.

Крім того, в підтвердження подальшого
використання придбаного товару у
власній господарській діяльності ТОВ
«Портовик-С» були надані документи, які
свідчать про подальший продаж
придбаного у ПП «Сайберіан» ячменю
іншим контрагентам.

Так, позивачем був наданий договір
поставки № О-1041/11, укладений 12.08.2010 року
між ТОВ «Портовик-С» (Постачальник) та
ТОВ «Кернел - Трейд» (Покупець),
відповідно до якого Постачальник
зобов'язується поставити, а Покупець
прийняти та оплатити товар - ячмінь у
кількості 305 тон, українського
походження, врожаю 2010 року на умовах,
визначених у цьому Договорі; Строки
поставки товару - до 14.08.2010 року.

При цьому, в судовому засіданні суду
першої інстанції представник позивача
пояснив, що партія ячменю для продажу
ТОВ «Кернел - Трейд» формувалась не
тільки з товару придбаного у
контрагента ПП «Сайберіан», але й у
іншого підприємства - Компанія
«Інтер-Карго-Сервіс» по договору
купівлі-продажу від 20.07.2010 року.

На підтвердження цьому, ТОВ
«Портовик-С» надало договір поставки №
О-1041/11 від 12.08.2010 року, рахунок-фактуру №
СФ-0000144 від 12.08.2010 року, видаткову
накладну № 0000125 від 12.08.2010 року,
податкову накладну № 125 від 12.08.2010 року,
банківську виписку (а.с. 133-135).

Зазначені документи свідчать про те, що
ТОВ «Портовик-С» здійснювало придбання
ячменю у двох підприємств -
контрагентів ПП «Сайберіан» та
Компанія «Інтер-Карго-Сервіс»,
перевезення якого здійснювало ТОВ
«Фаст драйв» за договором доручення, та
в подальшому зазначений товар
реалізовувався ТОВ «Кернел - Трейд».

Враховуючи зазначене суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що віднесення до складу податкового
кредиту сум податку на додану вартість
по операціям з ПП «Сайберіан» було
підтверджено ТОВ «Портовик-С»
визначеними законодавством первинними
документами, у т.ч. податковими
накладними, видатковими накладними,
платіжними дорученнями,
рахунками-фактурами та ін.

Колегія суддів також вважає, що
позивачем належними та допустимими
доказами було підтверджено факт
придбання позивачем у ПП «Сайберіан»
товару, тобто виконання ПП «Сайберіан»
умов укладеного договору
купівлі-продажу та реальність
здійснюваних господарських операцій.

Зважаючи на зазначене, та враховуючи
те, що позивачем було належним чином
підтверджено здійснення господарських
операцій з контрагентом ПП
«Сайберіан», колегія суддів суду
апеляційної інстанції вважає, що в
даному випадку позивачем було
дотримано всі вимоги Закону України
«Про податок на додану вартість», у
зв'язку з чим у ТОВ «Портовик-С» на
законних підставах виникло право на
віднесення сум податку на додану
вартість до складу податкового
кредиту.

Таким чином, колегія суддів також
вважає, що в даному випадку відсутні
підстави для збільшення ТОВ
«Портовик-С» податкового зобов'язання
з податку на додану вартість за серпень
2010 року, а тому податкове
повідомлення-рішення № від 26.06.2012
року, яким позивачу збільшено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 26987 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 6747 грн. є
протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим,
відповідно до ст. 200 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у м. Іллічівську
Головного управління Міндоходів у
Одеській області залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 06
березня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Танасогло Т.М.

Яковлєв О.В.