Справа № 596/223/14-а
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/223/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р.

Гусятинський районний суд
Тернопільської області

в складі : головуючого суду
Лисюк І.О.

при секретарі
Федорів О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Гусятин справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
інспектора ДПС УДАІ Ізяславського
району Хмельницькоїобласті Розумного
О.В. про скасування постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності серії ВХ № 210591 від
11.05.2010 року,-

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про скасування
постанови ВХ № 210591 від 11.05.2010 року про
адміністративне правопорушення,
вказавши, що вказаною постановою його
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП і притягнуто до адміністративної
відповідальності у виді штрафу в
розмірі 510 грн. В постанові вказано, що
ним було порушено п.12.9б Правил
дорожнього руху України і це порушення
зафіксоване приладом Радіс з серійним
номером 3544. Вважає таку постанову
незаконною, оскільки фотографії
зроблено пристроєм фіксації порушень
правил дорожнього руху Радіс, який не
проходив державної експертизи та
сертифікації. Протоколу про
адміністративне правопорушення
відносно нього не складалося. Також
просить суд поновити йому
процесуальний строк на оскарження
постанови, оскільки пропущений він з
поважних причин у зв'язку з тим, що про
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу він
дізнався лише 03 лютого 2014 року, у
зв'язку з чим не мав можливості вчасно
звернутися в суд із заявою про
оскарження вищевказаної постанови.

Позивач ОСОБА_2 подав суду заяву про
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримує та просить
задовольнити. Відповідач інспектор ДПС
УДАІ Ізяславського району
Хмельницької області Розумний О.В. у
судове засідання не з'явився, хоча був
належним чином повідомлений про час і
місце розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11 травня 2010
інспектором ДПС УДАІ Ізяславського
району Хмельницької області Розумним
О.В. винесено постанову ВХ № 210591 року,
якою на позивача накладено стягнення у
виді штрафу в розмірі 510 грн. за
порушення ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за те, що
11 травня 2010 року в с. Білогородка,
Ізяславського району Хмельницької
області керуючи автомобілем, перевищив
встановлену швидкість руху, рухалася
із швидкістю 96 км/год., чим порушив
п.12.9б. Правил дорожнього руху України.

Вказану постанову відповідачем було
винесено в порядку ст.258 та ст.14-1 КУпАП,
яка передбачає, що до адміністративної
відповідальності за правопорушення у
сфері забезпечення безпеки дорожнього
руху у разі їх фіксації засобами, що
мають функції фото- і кінозйомки,
відеозапису, чи засобами фото- і
кінозйомки, відеозапису притягаються
власники(співвласники) транспортних
засобів. Постанова по справі про
адміністративне правопорушення
виносилась без участі особи, що
притягається до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до ст.10 Закону України „Про
міліцію", працівник міліції
зобов'язаний: забезпечувати в межах
своєї компетенції безпеку дорожнього
руху, додержання законів, правил і
нормативів у цій сфері; припиняти
адміністративні правопорушення і
здійснювати провадження у справах про
них; у разі безпосереднього виявлення
таких зобов'язаний вжити заходів
до попередження і припинення
правопорушень, встановлення і
затримання осіб, які вчинили
правопорушення та ін.

Відповідно до п. 12.12.2 Інструкції з
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України,
затвердженої наказом МВС України 13.11.2006
року № 1111, Зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 29
листопада 2006 року за N 1243/13117 Під час
контролю за дорожнім рухом працівник
ДПС активно реагує на порушення Правил
дорожнього руху і в першу чергу на ті,
що призводять до скоєння ДТП водіями
та пішоходами. До них належать, зокрема,
перевищення встановленої швидкості
руху.

Стаття 11 Закону України „Про міліцію"
передбачає право працівника міліції
використовувати передбачені
нормативно-правовими актами технічні
засоби, в тому числі засоби фото- і
відеоспостереження, для виявлення та
фіксування порушень правил
дорожнього руху.

Як вбачається із змісту технічних
характеристик вимірювача швидкості
відео записуючий "Визир" прилад може
працювати в стаціонарному та
патрульному режимах.

Відповідно до ст. 258 КУпАП у разі
виявлення адміністративного
правопорушення у сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху, зафіксованого
за допомогою працюючих в автоматичному
режимі спеціальних технічних засобів,
що мають функції фото і кінозйомки,
відеозапису, протокол про
адміністративне правопорушення не
складається, а постанова по справі про
адміністративне правопорушення
виноситься без участі особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

Враховуючи вищевикладене судом не
здобуто доказів, що вимірювач
швидкості відео записуючий "Визир"
працював в автоматичному режимі і
враховуючи вимоги ст. 254 КУпАП та п.п.
12.12.6, 12.12.3 Інструкції з діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС України
про вчинення адміністративного
правопорушення в даному випадку мав
бути складений протокол уповноваженою
на те посадовою особою.

Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова
особа при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язана з'ясувати, зокрема, чи є
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова
повинна містити, зокрема, опис
обставин, встановлених при розгляді
справи.

Як слідує із змісту постанови, що
оскаржується, вона не відповідає
вимогам ст.ст. 33, 280, 283 КУпАП і при її
винесенні інспектором не дотримано
загальних правил накладення
адміністративного стягнення:

· постанова винесена без участі
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;

· постанова не містить опису
обставин, які інспектор зобов'язаний
був встановити при розгляді справи (чи
було вчинено адміністративне
правопорушення, обставин, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність);

· позивачу не роз'яснювались його
права, передбачені ст. 63 Конституції
України та ст. 268 КУпАП як особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, не відібрано
письмових пояснень з приводу вчиненого
правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно з п. 22.9 Інструкції з діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС України
При несенні служби працівник ДПС може
застосовувати необхідні технічні
засоби для виявлення відповідного
правопорушення. При цьому слід
пам'ятати, що відповідно до статті 251
Кодексу України про адміністративні
правопорушення показання технічних
приладів, які використовуються при
нагляді за виконанням правил (у тому
числі Правил дорожнього руху, належать
до сукупності доказів у справі про
адміністративне правопорушення. 3
метою запобігання конфліктним
ситуаціям, об'єктивного розгляду справ,
а також як допоміжний засіб для
попередження протиправних дій та
розкриття правопорушень допускається
використання кіно-, фото-, відео- та
звукозаписувальної техніки, а під час
оформлення матеріалів ДТП воно є
обов'язковим.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як вбачається із пояснень позивача у
позовній заяві, він правил дорожнього
руху не порушував. Постанова винесена
без його участі. Протокол про
адміністративне правопорушення не
складався.

На пропозицію суду, яку було викладено
в ухвалі від 04 лютого 2014 року, надати
докази на підтвердження обставин, на
які посилається відповідач, не було
надано відповідних доказів оскільки
згідно довідки виданої ВДАІ
Гусятинського РВ УМВС України в
Тернопільській області про те, що
відповідно до Наказу Міністерства
внутрішніх справ України №77, від 26.02.2009
року п. 11.19., п.11.20 матеріали про
адміністративні порушення
зберігаються в підрозділах
Державтоінспекції МВС протягом трьох
років за місцем прийняття рішення щодо
накладення стягнення. Тому суд вирішує
справу на основі наявних доказів
відповідно до вимог ч.6 ст.71 КАС України.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що наявні в
справі матеріали не містять
безперечних доказів і є недостатніми
для однозначного висновку про
винуватість позивача в порушенні вимог
пункту 12.9б. Правил дорожнього руху
України і відповідачем не доведено, що
в даному випадку виявлення
адміністративного правопорушення у
сфері забезпечення безпеки дорожнього
руху, яке було зафіксоване із
застосуванням вимірювача швидкості
відео записуючий "Визир", було
здійснено у відповідності до вимог
КУпАП, Закону України „Про міліцію",
Закону України „Про дорожній рух",
Інструкції з діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України,
затвердженої наказом МВС 13 листопада
2006 року за №1111.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в
справах про адміністративне
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те
органами і посадовими особами заходів
адміністративного впливу проводиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Згідно ч.1 ст. 102 КАС України пропущений
з поважних причин процесуальний строк,
встановлений законом, може бути
поновлений, а процесуальний строк,
процесуальний строк, встановлений
судом, - продовжений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

За таких обставин оскаржувана
постанова є незаконною і підлягає
скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 2, 6, 8, 9, 17, 19, 70, 71, 102, 160-163 КАС
України, ст. ст. 7, 14-1, 33, 281, 251, 254 - 258, 276, 280,
283, 287, 288, 293 КУпАП, ЗУ "Про міліцію",
Інструкції з діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України,
затвердженої наказом МВС України 13.11.2006
року за № 1111,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 пропущений з поважних
причин процесуальний строк на
оскарження постанови по справі про
адміністративне правопорушення.

Позов ОСОБА_2 про скасування постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності задовольнити
частково.

Визнати незаконною та скасувати
постанову інспектора ДПС УДАІ
Ізяславського району Хмельницької
області Розумного О.В. серії ВХ № 210591
від 11.05.2010 року про притягнення ОСОБА_2
до адміністративної відповідальності
за ст. 122 ч.1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
накладення штрафу у розмірі 510 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Львівського
адміністративного апеляційного суду
протягом десяти днів через
Гусятинський районний суд з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусятинського районного суду
І.О.Лисюк