Справа № К/9991/85342/11-С
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/85342/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Іваненко
Я.Л., Лиски Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
Управління праці та соціального
захисту населення Лохвицької районної
державної адміністрації Полтавської
області до ОСОБА_4 про стягнення
надміру перерахованої суми субсидії
для відшкодування витрат на оплату
житлово-комунальних послуг за 2007 -2010
роки,

в с т а н о в и в :

У січні 2011 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом.

Постановою Лохвицького районного суду
Полтавської області від 17 червня 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 3 листопада
2011 року рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нову постанову
про задоволення позову.

Зобов'язано позивача, як користувача
субсидією на оплату
житлово-комунальних послуг з 1
листопада 2007 року по 30 квітня 2008 року, з
1 жовтня 2008 року по 30 квітня 2009 року та з
1 жовтня 2009 року по 30 квітня 2010 року,
сплатити на розрахунковий рахунок
позивача надмірно перераховані суми
субсидії для відшкодування витрат на
оплату житлово-комунальних послуг в
сумі 2205 грн. 23 коп.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції з підстав порушення цим
судом норм матеріального та
процесуального права і направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 КАС України,
кожному гарантується право на захист
його прав, свобод та інтересів
незалежним і неупередженим судом.
Кожен має право на участь у розгляді
своєї справи в адміністративному суді
будь-якої інстанції в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості (ст. 11 КАС України).

При цьому згідно із ст. 12 цього ж
Кодексу, особи, які беруть участь у
справі, а також особи, які не брали
участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, не можуть бути
обмежені у праві на отримання в
адміністративному суді як усної, так і
письмової інформації щодо результатів
розгляду справи. Ніхто не може бути
обмежений у праві на отримання в
адміністративному суді інформації про
дату, час і місце розгляду своєї справи
та ухвалені в ній судові рішення.

Отже, зі змісту наведених правових норм
видно, що ніхто не може бути
позбавлений права на участь у розгляді
своєї справи в адміністративному суді
будь-якої інстанції. Інформованість
зацікавлених осіб про місце, дату
розгляду справи сприяє реалізації
права на судовий захист. Відповідно до
п.1 ч.3 ст. 49 КАС України особи, які беруть
участь у справі, мають право знати про
дату, час і місце судового розгляду
справи. Вказане право не може бути
обмежено.

Згідно із статтею 122 КАС України,
судовий розгляд адміністративної
справи здійснюється в судовому
засіданні з викликом осіб, які беруть
участь у справі, після закінчення
підготовчого провадження. Особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Однак з матеріалів справи вбачається,
що в порушення пункту 2 частини першої
статті 190 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції не надіслав відповідачу
копію ухвали про відкриття
апеляційного провадження разом із
копією апеляційної скарги. В зв'язку з
цим відповідач був позбавлений
можливості подати заперечення на
апеляційну скаргу відповідно до статті
191 КАС України і висловити свою правову
позицію у справі.

Наведене дає підстави стверджувати про
порушення права відповідача брати
участь при розгляді адміністративної
справи, яке також включає в себе
правомочність відстоювати свою
правоту в спорі шляхом подання доказів,
участі в дослідженні доказів, наданих
іншими особами, шляхом висловлення
своєї думки з усіх питань, що
підлягають розгляду в судовому
засіданні.

Зазначене порушення судом апеляційної
інстанції вимог закону може мати
наслідком ухвалення ним незаконного
або необґрунтованого рішення.

За таких обставин оскаржуване рішення
апеляційного суду внаслідок допущених
порушень норм процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи,
підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Крім того, задовольняючи позовні
вимоги, суд апеляційної інстанції
залишив поза увагою ту обставину, що
позивач не надав належних доказів, які
б підтверджували, що строк звернення до
суду ним не пропущено.

Так, матеріалами справи не
підтверджено викладених позивачем у
апеляційній скарзі доводів, що датою
інформування Управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області про
наявність у відповідача більше одного
транспортного засобу є 13 липня 2010 року.
При цьому, в матеріалах справи
знаходиться супровідний лист
Лохвицького ВРЕР ДАІ ГУМВС України в
Полтавській області вих. № 284 від 20
травня 2010 року, в додатку до якого
зазначено про наявність у відповідача
двох транспортних засобів. Тобто
вбачається, що про відсутність у
відповідача права на отримання ним
субсидії для відшкодування витрат на
оплату житлово-комунальних послуг
позивач дізнався не 13 липня 2010 року, а
значно раніше.

За таких обставин рішення суду
апеляційної інстанцій внаслідок
допущених порушень норм
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи, підлягає скасуванню
з направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Колегія суддів зауважує, що рішення
суду першої інстанції уже скасовано
апеляційним судом, а тому підстав для
його скасування немає.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КАС України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої і апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати і визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

За правилами ч.2 ст.227 КАС України,
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03 листопада
2011 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Я.Л. Іваненко

Т.О. Лиска