Справа № К/9991/23593/12-С
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/23593/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього
А.Ф.,

та секретаря Бруя
О.Д.

за участю позивача ОСОБА_2 та
представника Державної митної служби
України Зайцева О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Державної митної служби України,
Київської обласної митниці, Південної
митниці про скасування наказів,
поновлення на роботі,

встановила:

У грудні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Державної митної
служби України, Київської обласної
митниці, Південної митниці про
скасування наказів, поновлення на
роботі.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 23 березня
2011 року в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2012
року змінено мотивувальну частину
постанови Київського окружного
адміністративного суду від 23 березня
2011 року, а резолютивну частину
постанови залишено без змін.

ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28 лютого 2012 року скасувати та
прийняти нове рішення про задоволення
позову.

Перевіривши наведені доводи в
касаційній скарзі, рішення судів щодо
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
було встановлено, що ОСОБА_2 проходив
службу в митих органах та прийняв
присягу державного службовця. З 07.08.2008
позивач працював на посаді заступника
начальника митного поста «Одесса-порт»
Південної митниці.

Наказом Державної митної служби
України № 2444-к від 17.11.2008 «За
номенклатурою посад Голови Служби»,
було прийнято рішення про звільнення
заступника начальника митного поста
«Одесса-порт» Південної митниці ОСОБА_2
з займаної посади з 17.11.2008 у порядку
переведення до Бориспільської митниці
відповідно до пункту 5 статті 36
Кодексу законів про працю України.

Наказом Бориспільської митниці
Державної митної служби України № 1-к
від 08.01.2009 «Про призначення» ОСОБА_2
було призначено на посаду інспектора
відділу митного оформлення № 4
Бориспільської митниці з 08.01.2009 на
умовах строкового трудового договору
на період відпустки для догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку працівника відділу ОСОБА_4, у
порядку переведення з Південної
митниці.

Наказом Державної митної служби
України № 1-к від 09.01.2009 «По особовому
складу митних органів» ОСОБА_2 було
звільнено з займаної посади інспектора
відділу митного оформлення № 4
Бориспільської митниці за порушення
Присяги державних службовців,
відповідно до пункту 6 частини 1 статті
30 Закону України «Про державну службу»,
що виразилось у несумлінному виконанні
службових обов'язків.

Підставою для видання наказу про
звільнення стали результати
документальної перевірки дотримання
посадовими особами митного поста
«Одесса-порт» Південної митниці вимог
чинного законодавства при здійсненні
митного оформлення товару «запасні
частини до велосипедів» за вантажними
митними деклараціями №500060735/2008/19371, №
500060735/2008/19372 від 17.10.2008 року, внаслідок
якої виявлено чисельні порушення вимог
законодавства України.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті
30 Закону України «Про державну службу»
крім загальних підстав, передбачених
Кодексом законів про працю України,
державна служба припиняється у разі
відмови державного службовця від
прийняття або порушення Присяги,
передбаченої статтею 17 цього Закону.

Згідно статті 17 вищенаведеного Закону
під прийняттям Присяги передбачено:
вірно служити народові України, суворо
дотримуватися Конституції та законів
України, сприяти втіленню їх у життя,
зміцнювати їх авторитет, охороняти
права, свободи і законні інтереси
громадян, з гідністю нести високе
звання державного службовця, сумлінно
виконувати свої обов'язки.

Отже, виходячи з вищенаведеного,
звільнення за порушення Присяги
можливо лише в разі невиконання особою
обов'язків, передбачених статтею 17
Закону України «Про державну службу».

Згідно частини 1 статті 14 Закону
України «Про державну службу»
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

Разом з тим, приймаючи рішення, суди
попередніх інстанцій не звернули
уваги на те, що ані оскаржуваний наказ
Державної митної служби України № 1-к
від 09.09.2009, ані висновки службового
розслідування не конкретизують
вчинення позивачем вчинків, яке можна
кваліфікувати як порушення Присяги,
не зазначені конкретні протиправні
дії що є перешкодою для його
перебування на службі в митних органах
відповідно до Закону України "Про
державну службу".

Припинення державної служби на
підставі пункту 6 частини 1 статті 30
Закону України «Про державну службу»
(порушення присяги) є крайнім заходом
відповідальності державного
службовця, який виходить за межі
дисциплінарної відповідальності, а
тому, якщо підставою для припинення
державної служби є порушення посадовою
особою митної служби службової
дисципліни, неможливість застосування
за таке порушення до посадової особи
заходів дисциплінарного впливу аж до
звільнення з митного органу, повинно
бути мотивовано.

Обов'язковість такого мотивування
обумовлена тим, що застосування
заходів дисциплінарного впливу до
посадових осіб митної служби України
чітко урегульовано розділом 4
Дисциплінарного статуту митної служби
України, який визначає види
дисциплінарних стягнень та порядок їх
застосування, що має наслідком
забезпечення належного захисту
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Застосувавши за вчинення дій положення
пункту 6 частини 1 статті 30 Закону
України «Про державну службу»
(порушення присяги), які кваліфіковані
як неналежне (несумлінне) виконання
позивачем своїх посадових обов'язків,
тобто є порушенням службової
дисципліни відповідно до визначення
статті 21 Дисциплінарного статуту
митної служби України, відповідач тим
самим позбавив позивача права на
належний захист своїх законних прав та
інтересів відповідно до положень
розділу 4 Дисциплінарного статуту
митної служби України.

При цьому неможливість застосування
щодо позивача положень
Дисциплінарного статуту митної служби
України відповідачем не мотивовано.

Водночас, зробивши висновок про
неправомірність звільнення позивача
за порушення Присяги, суд апеляційної
інстанції, відмовляючи в задоволенні
позову, дійшов передчасних та
необґрунтованих висновків, що
поновлення ОСОБА_2 на займаній посаді
неможливо, оскільки на час вирішення
спору закінчився строковий договір,
за яким позивача було прийнято на
посаду інспектора відділу митного
оформлення №4 Бориспільської митниці.
Разом з цим на час виникнення спірних
правовідносин та прийняття
оскаржуваного наказу про звільнення,
ОСОБА_2 перебував на декретній посаді
і підстав для припинення дії
строкового договору відповідно до
статті 23 Кодексу законів про працю
України у відповідача не було.

Вказані порушення норм матеріального
та процесуального права не можуть бути
усунені судом касаційної інстанції з
урахуванням положень статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства щодо
відсутності можливості досліджувати
докази, встановлювати та визнавати
доведеними обставини, що не були
встановлені в судових рішеннях, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, що відповідно до
вимог статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування судових
рішень і направлення справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 23 березня
2011 року та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28 лютого 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Державної митної служби
України, Київської обласної митниці,
Південної митниці про скасування
наказів, поновлення на роботі -
скасувати.

Справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній