Справа № 818/8710/13-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 р. Справа № 818/8710/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Сумський фарфоровий завод"
на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від
18.12.2013р. по справі № 818/8710/13-а

за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах

до Відділу державної виконавчої
служби Сумського міського управління
юстиції

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах, звернувся до суду з
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції (далі -
відповідач, Відділ ДВС), в якому просив
визнати незаконною та скасувати
постанову державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Сумського міського управління юстиції
Матросова Р.Ю. від 30.10.2013 року ВП № 40510368
про закінчення виконавчого
провадження.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 18.12.2013р.
задоволено позов.

Скасовано постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції від 30.10.2013 року ВП №
40510368 про закінчення виконавчого
провадження.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Публічним
акціонерним товариством "Сумський
фарфоровий завод" подано апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на прийняття
оскаржуваного рішення з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, просить суд апеляційної
інстанції оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову постанову
якою відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача, відповідача та
Публічного акціонерного товариства
"Сумський фарфоровий завод" у судове
засідання апеляційної інстанції не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином,
про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що Сумським окружним
адміністративним судом 15.10.2013 р. видано
виконавчий лист по справі № 818/6942/13-а за
позовом УПФУ в м. Сумах до ПАТ "Сумський
фарфоровий завод" про стягнення
заборгованості. Документ направлено
для примусового виконання до ВДВС
Сумського міського управління юстиції.

В ході здійснення дій щодо примусового
виконання рішення державним
виконавцем ВДВС Сумського МУЮ було
з'ясовано, що загальними зборами
акціонерів ПАТ "Сумський фарфоровий
завод" 31.05.2013 року прийнято рішення про
ліквідацію товариства та обрано голову
ліквідаційної комісії. Про прийняте
акціонерами рішення зроблено запис в
Державному реєстрі та здійснено
публікацію в Бюлетені державної
реєстрації (а.с. 31-32).

30.10.2013 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Сумського міського управління юстиції
Матросовим Р.Ю., керуючись п.3 ч. 1 ст. 49,
ст. 50, ч. 2,3 ст. 67 Закону України "Про
виконавче провадження" винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження та разом з виконавчими
документами направлено на адресу
ліквідаційної комісії ПАТ "Сумський
фарфоровий завод".

Не погодившись з винесеним рішенням
позивач звернувся за захистом своїх
прав до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції дійшов до висновку
про вичерпний перелік підстав для
закінчення виконавчого провадження
передбачений частиною 1 статті 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
пунктом 3 якої визначено, що такою
підставою є ліквідація юридичної
особи, яка згідно з частиною 2 статті 35
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» має бути
підтверджена записом до Єдиного
державного реєстру про припинення
юридичної особи.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження», частиною 1
статті 11 якого встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 49 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
загальні підстави закінчення
виконавчого провадження. Так,
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі 1) визнання судом
відмови стягувача від примусового
виконання рішення суду; 2) визнання
судом мирової угоди між стягувачем і
боржником у процесі виконання; 3) смерті
або оголошення померлим стягувача чи
боржника, визнання безвісно відсутнім
боржника або стягувача, ліквідації
юридичної особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання їх
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва; 4) скасування
рішення суду або іншого органу
(посадової особи), на підставі якого
виданий виконавчий документ, або
визнання судом виконавчого документа
таким, що не підлягає виконанню; 5)
письмової відмови стягувача від
одержання предметів, вилучених у
боржника під час виконання рішення про
передачу їх стягувачу, або знищення
речі, що має бути передана стягувачу в
натурі; 6) закінчення строку,
передбаченого законом для
відповідного виду стягнення; 7)
визнання боржника банкрутом; 8)
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом; 9) повернення виконавчого
документа без виконання на вимогу суду
або іншого органу (посадової особи),
який видав виконавчий документ; 10)
направлення виконавчого документа за
належністю до іншого відділу державної
виконавчої служби; 11) повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку, передбаченому
частиною третьою статті 75 цього Закону;
12) якщо рішення фактично виконано під
час виконання рішення Європейського
суду з прав людини; 13) непред'явлення
виконавчого документа за відновленим
виконавчим провадженням у строки,
визначені статтею 51 цього Закону. 14)
списання згідно із Законом України "Про
деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію" заборгованості, встановленої
рішенням суду, яке підлягало виконанню
на підставі виконавчого документа.

Поряд з тим, статтею 67 Закону України
«Про виконавче провадження»
визначений порядок звернення
стягнення на майно у разі злиття,
приєднання, поділу, виділу,
перетворення та ліквідації боржника -
юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 статті 67 цього Закону,
у разі ліквідації боржника - юридичної
особи виконавчий документ
надсилається ліквідаційній комісії
(ліквідатору) для вирішення питання про
подальший порядок виконання рішення у
встановленому законом порядку. У разі
надходження виконавчого документа до
ліквідаційної комісії (ліквідатора)
арешт з майна боржника знімається за
постановою державного виконавця,
затвердженою начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований.

Частина 3 наведеної статті передбачає,
що у разі якщо виконавчий документ
надіслано ліквідаційній комісії
(ліквідатору), виконавче провадження
підлягає закінченню в порядку,
встановленому цим Законом.

Аналізуючи наведені норми колегія
суддів вважає, що підстави для
закінчення виконавчого провадження,
передбачені статтею 49 Закону України
«Про виконавче провадження», не є
вичерпними. Так, Законом передбачено
окрему підставу для закінчення
виконавчого провадження щодо майнових
вимог до боржника відносно якої
проводиться ліквідаційна процедура, а
саме направлення виконавчого
документу до ліквідаційної комісії.

Тобто норми ст.67 цього Закону є
спеціальними щодо підстав і порядку
закінчення виконавчого провадження з
метою застосування до спірних
правовідносин.

Таким чином, державним виконавцем
обґрунтовано та на законних підставах,
керуючись ч.ч. 2, 3 ст. 67 Закону України
«Про виконавче провадження» прийнято
оскаржувану постанову про закінчення
виконавчого провадження від 30.10.2013 року
ВП № 40510368 та направлено виконавчий
документ до ліквідаційній комісії для
вирішення питання про подальший
порядок виконання рішення у
встановленому законом порядку.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотримання
норм процесуального права.

З огляду на встановлені порушення норм
матеріального та процесуального права
судом першої інстанції, колегія суддів
вважає за необхідне скасувати
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 18.12.13р. по
справі № 818/8710/13-а з прийняттям в цій
частині нової постанови про відмову в
задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Сумський
фарфоровий завод" задовольнити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 18.12.2013р. по
справі № 818/8710/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах до
Відділу державної виконавчої служби
Сумського міського управління юстиції
про скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.Судді
Катунов В.В. Ральченко І.М.