Справа № 803/433/14
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі в частині
позовних вимог

07 березня 2014 року Справа № 803/433/14

Суддя Волинського окружного
адміністративного суду Мачульський В.
В., вивчивши позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Дельфін» до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області, відділу державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Одеській області
про скасування постанови, рішення та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Дельфін» звернулося в суд з позовом до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області, відділу державної
виконавчої служби Ковельського
управління юстиції, Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
Одеській області про скасування
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 30.07.2012 року ВП № 33411798 та постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 30.07.2012
року ВП № 33411966, які винесені державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції
Сидорук Ж.І., та якими накладено арешт
на нежитлове приміщення (перукарні),
загальною площею 93.3 кв.м., що
знаходиться за адресою: Волинська
область, м. Ковель, вул. Незалежності,
57/70; скасування рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у
Одеській області про накладення арешту
на нежитлове приміщення (перукарню),
загальною площею 93.3 кв.м., що
знаходиться за адресою: Волинська
область, м. Ковель, вул. Незалежності,
57/70 у відповідності до ухвали
Приморського районного суду міста
Одеси від 10.01.2014 року у справі №
522/31932/13-ц; зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції та
відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області зняти арешти з
нежитлового приміщення (перукарні),
загальною площею 93.3 кв.м., що
знаходиться за адресою: Волинська
область, м. Ковель, вул. Незалежності,
57/70, які накладені постановою про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 30.07.2012 року ВП №
33411798 та постановою про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 30.07.2012 року ВП №
33411966, яка винесена державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції
Сидорук Ж.І. та зобов'язати
Реєстраційну службу Головного
управління юстиції у Одеській області
зняти арешт з нежитлового приміщення
(перукарні), загальною площею 93.3 кв.м.,
що знаходиться за адресою: Волинська
область, м. Ковель, вул. Незалежності,
57/70, та який накладений у відповідності
до ухвали Приморського районного суду
міста Одеси від 10.01.2014 року у справі №
522/31932/13-ц.

Позовну заяву в частині позовних вимог,
а саме: про скасування постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 30.07.2012
року ВП № 33411798, постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 30.07.2012 року ВП №
33411966 та зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції та
відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області зняти арешти з
нежитлового приміщення не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства, в
зв'язку з чим слід відмовити у
відкритті провадження в
адміністративній справі в частині
позовних вимог на підставі пункту 1
частини першої статті 109 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України).

Як роз'яснено у пункті 20 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 20 травня 2013 року № 8, згідно
з частиною першою статті 60 Закону
України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Під час вирішення такого спору
з'ясуванню підлягають обставини щодо
підстав набуття права власності на
спірне майно, у зв'язку з чим зазначені
вимоги є приватноправовими.

Публічно-правовими є спори між особою,
на майно якої накладено арешт у
виконавчому провадженні і яка не є
боржником у цьому провадженні, та
органом державної виконавчої служби -
суб'єктом владних повноважень з
приводу рішень, дій чи бездіяльності,
прийнятих (вчинених) під час проведення
опису та арешту майна, що не пов'язані з
визнанням права власності на
арештоване майно.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Дельфін» не є учасником виконавчого
провадження, в ході якого державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції
Сидорук Ж.І. накладено арешт та
оголошено заборону на відчуження майна
ОСОБА_2 (боржника у виконавчому
провадженні). Крім того, як вбачається
із доданих до позовної заяви
документів, постановою державного
виконавця, виконавчий документ
повернуто позивачу, отже виконавче
провадження наразі не відбувається, а
позивач не є боржником або органом
державної виконавчої служби у ньому.

Доводи ТзОВ «Фінансова компанія
«Дельфін» про те, що цей спір є
публічно-правовим та не пов'язаний з
визнанням права власності на нерухоме
майно не беруться судом до уваги,
оскільки зі змісту самого позову
слідує, що в обґрунтування своїх вимог
підприємство посилається на набуття
права власності на спірне нерухоме
майно згідно рішення Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 10 вересня 2013 року №159/449/13-ц.

Таким чином предмет спору у даному
випадку передбачає з'ясування обставин
набуття права власності на нерухоме
майно, а саме рішення Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області є лише доказом, який може
підтверджувати ці обставини.

Отже, даний спір про звільнення майна
з-під арешту не є публічно-правовим,
оскільки суб'єктним складом та
характером правовідносин не підпадає
під визначення справи
адміністративної юрисдикції, яке
надано у пункті 1 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому не підлягає вирішенню
відповідно до цього Кодексу.

Статтею 15 Цивільного процесуального
кодексу України встановлено, що справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
розглядаються судами в порядку
цивільного судочинства.

Позови про зняття арешту з майна
пред'являються за місцезнаходженням
цього майна або основної його частини
(частина друга статті 114 Цивільного
процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 109 КАС України, суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Таким чином, суддя відмовляє у
відкритті провадження в частині
позовних вимог до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області, відділу державної виконавчої
служби Ковельського міськрайонного
управління юстиції про скасування
постанов від 30.07.2012 року ВП № 33411798, від
30.07.2012 року ВП № 33411966, а також про
зобов'язання зняти арешт накладений
цими постановами.

При цьому суддя роз'яснює, що з даними
позовними вимогами позивачу необхідно
звернутися до місцевого загального
суду за місцезнаходженням спірного
нерухомого майна в порядку
встановленому Цивільним процесуальним
кодексом України, тобто в даному
випадку до Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області.

Також, згідно з пунктом 3 частини першої
статті 7 Закону України «Про судовий
збір», сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
відмови у відкритті провадження у
справі.

За подання даного позову позивач
сплатив судовий збір у розмірі 292,32 грн.,
(тобто за чотири вимоги немайнового
характеру у сумі 73,08 грн. за кожну), що
підтверджується платіжним дорученням
від 06 березня 2014 року № 19611661.

Отже, суми сплаченого судового збору у
розмірі 146,16 грн. підлягає поверненню
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Дельфін» (дві вимоги немайнового
характеру) у зв'язку з відмовою у
відкритті провадження у справі в
частині позовних вимог.

Керуючись статтями 109,160,165 КАС України,
на підставі Закону України «Про
судовий збір», суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Дельфін» до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області, відділу державної виконавчої
служби Ковельського міськрайонного
управління юстиції, Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
Одеській області в частині позовних
вимог про скасування постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 30.07.2012
року ВП № 33411798, постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 30.07.2012 року ВП №
33411966 та зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції та
відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області зняти арешти з
нежитлового приміщення, відмовити.

Повернути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Дельфін» (49000, м. Дніпропетровськ, вул.
Чкалова, 16, офіс 14, ідентифікаційний код
юридичної особи 37772911) судовий збір у
розмірі 146,16 грн. (сто сорок шість
гривень шістнадцять копійок) сплачений
квитанцією від 06 березня 2014 року №
19611661.

Копію ухвали невідкладно надіслати
особі, яка подала позовну заяву, разом з
копіями позовної заяви та доданими до
неї матеріалами.

Роз'яснити позивачу, що повторне
звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Волинський окружний
адміністративний суд. Апеляційна
скарга на ухвалу суду подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.В.
Мачульський