Справа № 05/26/1-2А/5004
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

04 березня 2014 року м.
Київ В/800/599/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Бухтіярової І.О., Борисенко І.В.,
Вербицької О.В., Кошіля В.В., Моторного
О.А., перевіривши заяву Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
12.12.2013 року

у справі № 05/26/1-2А/5004 (К/9991/89990/11 - номер
справи у Вищому адміністративному суді
України)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Нік і К»

до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення про визначення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість, -

ВСТАНОВИЛА:

Луцька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Волинській області подала
заяву про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
12.12.2013 року в названій справі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 06.02.2014 року вказану заяву
залишено без руху та надано заявнику
строк для усунення встановлених
недоліків заяви про перегляд судового
рішення Верховним Судом України, а саме
для зазначення, які конкретно норми
матеріального права неоднаково
застосовані судами касаційної
інстанції.

Заявник, на виконання зазначеної
ухвали, усунув вказані недоліки заяви
про перегляд судового рішення
Верховним Судом України.

Відповідно до ст. 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судових
рішень подається до Верховного суду
України через Вищий адміністративний
суд України, який за змістом ст. 2392 та
ст. 240 Кодексу адміністративного
судочинства України перевіряє
відповідність заяви вимогам цього
Кодексу та вирішує питання про допуск
справи до провадження.

Колегія суддів не вбачає підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України.

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
12.12.2013 року заявник посилається на
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції норм
матеріального права, а саме: пп. 7.4.5 п. 7.4
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість».

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копію ухвали Вищого
адміністративного суду України від
18.08.2011 року у справі № 2-а-119/07 (К-38112/09), в
якій, на його думку, інакше застосовано
вказані норми матеріального права у
подібних правовідносинах, ніж в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 12.12.2013 року.

Між тим, відповідно до положень ст. 237
Кодексу адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судового
рішення може бути подана виключно за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
ухвалення різних за змістом судових
рішень, спірні питання виникли у
подібних правовідносинах. Зокрема,
така складова як подібність
правовідносин, означає тотожність
суб'єктного складу учасників відносин,
об'єкта та предмета правового
регулювання, а також умов застосування
правових норм (зокрема, часу, місця,
підстав виникнення, припинення та
зміни відповідних правовідносин). У той
же час, зміст правовідносин з метою
з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Зі змісту судового рішення Вищого
адміністративного суду України,
наведеного заявником як приклад
неоднакового застосування судами норм
матеріального права, вбачається, що
зміст правовідносин, який у ньому
розглядався, відмінний від того, який є
у даній справі.

Приписи ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначають виключними мотивами
подання заяви про перегляд судових
рішень неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень саме у подібних
правовідносинах.

У той же час, як вбачається зі змісту
поданої заяви та доданого як приклад
неоднакового застосування судами норм
матеріального права судового рішення
Вищого адміністративного суду України,
неоднакове застосування судами норм
матеріального права у подібних
правовідносинах відсутнє.

Зважаючи на викладене, підстав для
допуску справи до провадження для
перегляду судового рішення Верховним
Судом України у даній адміністративній
справі немає.

Керуючись ст. ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити Луцькій об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області у допуску справи для перегляду
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
12.12.2013 року у справі № 05/26/1-2А/5004
(К/9991/89990/11 - номер справи у Вищому
адміністративному суді України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ПідписІ.О.
БухтіяроваСудді ПідписІ.В. Борисенко
ПідписО.В. Вербицька ПідписВ.В. Кошіль
ПідписО.А. Моторний