Справа № П/808/160/14
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року /13 год. 07хв./Справа №
П/808/160/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд в складі головуючого судді
Нестеренко Л.О., при секретарі Чорній
В.С., за участю представника позивача
Демченка Р.В., представника відповідача
Стешенка В.Є. розглянувши у місті
Запоріжжі у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за заявою Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Запоріжгаз»

до Кам»янсько-Дніпровської
міжрайонної прокуратури Запорізької
області

про визнання протиправною та
скасування постанови про проведення
перевірки і вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до Кам`янсько-Дніпровської
міжрайонної прокуратури Запорізької
області про визнання протиправним
прийнятого рішення, у порядку нагляду
за додержанням та застосуванням
законів, про проведення перевірки
Філії Кам`янсько-Дніпровського УГГ ПАТ
«Запоріжгаз», скасування постанови, в
якій це рішення викладено, від 23.12.2013
року, визнання протиправною виданої на
підставі даної постанови вимоги про
надання інформації і документів від
25.12.2013 року та скасування її.

Позовні вимоги обґрунтовані Позивачем
тим, що Відповідач не мав достатніх
приводів, підстав та повноважень для
прийняття оскаржуваного рішення,
оскільки:

- статутна діяльність Позивача на ринку
природного газу не регулюється Законом
України «Про теплопостачання» від
02.06.2005 року № 2633-IV, належне виконання
якого Позивачем, мав намір перевірити
Відповідач. Статутна діяльність
Позивача на ринку природного газу
регулюється іншим законом, а саме:
Законом України «Про засади
функціонування ринку природного газу»
від 08.07.2010 року № 2467-VI;

- до складу функцій та повноважень
Відповідача, визначених Конституцією
України та законом України «Про
прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-XII не
належить функція з перевірки
господарської діяльності позивача в
порядку нагляду за додержанням та
застосуванням законів, оскільки
вказана функція покладена на інші
державні органи;

- заява ОСОБА_3, в котрій викладені
обставини, які Відповідач має намір
перевірити, не є приводом та підставою
для призначення і проведення
перевірки, оскільки вона не підлягає
розгляду, у відповідності до приписів
закону України «Про звернення
громадян» № 393/96-ВР від 02.10.1996, за
ознакою її анонімності;

- прокурором порушено вимоги статті 21
Закону України «Про прокуратуру», де
визначено, що перевірки за заявами
фізичних осіб, проводяться лише у разі
їх попереднього розгляду
компетентними органами виконавчої
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами або неприйняття
ними у встановлені строки рішень з цих
питань. З урахуванням того, що
попереднього розгляду заяви ОСОБА_3 не
було, прокурор, розпочавший перевірку
при таких обставинах, діяв всупереч
вимог закону та відповідно поза межами
наданих законом повноважень;

- перевірка прокурором стану
претензійно-позовної роботи ПАТ
«Запоріжгаз» не є об'єктом здійснення
прокурорського нагляду. Приймаючи
рішення про вивчення стану виконання
наданих Товариству законодавством
повноважень по стягненню боргу за
спожитий газ, прокурор діяв в супереч
вимог закону та відповідно поза межами
наданих законом повноважень;

- законодавством України не
передбачено ані наявності дозволів на
підключення газу споживачам, ані
процедури з їх надання, отже прокурором
визначено як предмет перевірки такий
об'єкт права, якого не існує, що ніяк не
співвідноситься з поняттям можливого
порушення законності, у відповідності
до вимог статті 21 Закону України «Про
прокуратуру», яке є єдиною підставою
для здійснення перевірки. Розпочавши
перевірку при таких обставинах
прокурор діяв в супереч вимог закону та
поза межами наданих законом
повноважень.

В судовому засіданні представник
позивача на позові наполягає, просить
суд його задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечує,
пояснив суду, що постанова
Кам»янсько-Дніпровського міжрайонного
прокурора Запорізької області від
23.12.2013 року про проведення перевірки
позивача за зверненням громадянина
ОСОБА_3 прийнята відповідачем на
підставі Закону України «Про
прокуратуру», який регламентує
проведення таких перевірок
прокуратурою. За межами своїх
повноважень прокурор не діяв, вважає
прийняту ним постанову та вимогу
законними, обґрунтованими, та просить
суд відмовити позивачу в його позові.

Заслухавши думку сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позов
таким, що не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Як встановлено судом з пояснень сторін
та матеріалів справи, 16.12.2013 року
Кам»янсько-Дніпровська міжрайонна
прокуратура Запорізької області
отримала заяву від громадянина ОСОБА_3,
який проживає в АДРЕСА_1, який у своїй
заяві просить прокуратуру розібратися
в законності надання посадовими
особами позивача дозволу мешканцям с.
Водяне використовувати газ для
опалення своїх теплиць для вирощування
овочів.

На підставі цієї заяви ОСОБА_3 23.12.2013
року в.о. Кам»янсько-Дніпровського
міжрайонного прокурора Васильєвою О.В.
була прийнята постанова про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням та застосуванням законів у
філії Кам»янсько-Дніпровського
управління по газифікації та
газопостачанню. Підставою для
проведення такої перевірки була скарга
громадянина ОСОБА_3 з питань допущення
порушень з боку посадових осіб
позивача під час надання дозволу на
підключення та використання газу
мешканцями с. Водяне та м.
Кам»янки-Дніпровської, а також
неналежного здійснення функції
контролю в частині стягнення оплати за
використання газу.

25.12.2013 року за №106-3655 вих.13 тією ж
посадовою особою прокуратури була
винесена вимога про надання позивачем
в строк до 25.12.2013 р. документів,
відповідно до яких надавалися дозволи
на підключення газу зазначеним в
скарзі ОСОБА_3 мешканцям с. Водяне, а
також інформації щодо наявності
заборгованості зі сплати за спожитий
газ у фізичних та юридичних осіб, стану
виконання позивачем законодавства та
повноважень по стягненню боргу за
спожитий газ. Зазначена вимога дотепер
позивачем не виконана.

Суд вважає, що постанова
Кам»янсько-Дніпровського
міжрайонного прокурора Запорізької
області від 23.12.2013 року за № 82 про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
позивачем, а також вимога від 25.12 2013
року про надання інформації та
документів позивачем прийняті на
законних підставах, в межах
компетенції та у відповідності до
Конституції України та Закону України
«Про прокуратуру», з наступних підстав.

Правові основи діяльності прокуратури
визначено статтею 3 Закону України «Про
прокуратуру», якою встановлено, що
повноваження прокурорів, організація,
засади та порядок діяльності
прокуратури визначається Конституцією
України, цим Законом, іншими
законодавчими актами.

Повноваження прокурора визначено
статтею 20 Закону України «Про
прокуратуру» зокрема, при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів прокурор має
право: мати доступ до документів і
матеріалів, необхідних для проведення
перевірки, у тому числі за письмовою
вимогою, і таких, що містять комерційну
таємницю або інформацію з обмеженим
доступом. Письмово вимагати подання в
прокуратуру у визначений ним розумний
строк зазначених документів та
матеріалів, видачі необхідних довідок,
у тому числі щодо операцій і рахунків
юридичних осіб та інших організацій,
для вирішення питань, пов'язаних з
перевіркою (частина 4 цієї статті);
отримувати від посадових та службових
осіб і громадян усні або письмові
пояснення, в тому числі шляхом виклику
відповідної особи до органу
прокуратури. Дії, передбачені пунктами
3, 4 та 5 частини першої цієї статті,
можуть бути вчинені виключно під час
проведення перевірки в порядку,
передбаченому статтею 21 цього Закону
(частина 5 цієї статті).

Статтею 21 Закону України «Про
прокуратуру» та п.2.2 Положення про
порядок проведення органами
прокуратури перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, затвердженого генеральної
прокуратури № 111 від 12.11.2012 року /далі
Положення/ передбачено, що перевірки
проводяться за письмовими
зверненнями органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
депутатів усіх рівнів, фізичних та
юридичних осіб, а також за власною
ініціативою прокурора. При цьому
перевірки за заявами фізичних чи
юридичних осіб, зверненнями та
запитами депутатів усіх рівнів, крім
заяв та повідомлень про кримінальне
правопорушення, проводяться лише у
разі їх попереднього розгляду
компетентними органами виконавчої
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами або неприйняття
ними у встановлені строки рішень з цих
питань.

Судом встановлено, що при проведенні
перевірки прокуратурою було
встановлено факт неодноразового
звернення ОСОБА_3 за фактом незаконного
підключення споживачів с. Водяне до
лінії газопостачання до керівництва
філії Кам»янсько-Дніпровського
управління по газифікації та
газопостачанню. Однак за результатами
розглядів його звернень жодних заходів
вжито не було, що змусило прокуратуру у
відповідності до ст. 21 Закону «Про
прокуратуру» та пп.2.3, 2.4
вищезазначеного положення проводити
перевірку. Тому твердження позивача
про порушення відповідачем порядку
проведення перевірки з цих підстав є
необгрунтованими.

Статтею 19 закону України «Про
прокуратуру» та п. 1.4 Положення
визначений предмет нагляду за
додержанням і застосуванням законів, а
саме:

1) відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам;

2) додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав;

3) додержання законів, що стосуються
економічних, міжнаціональних відносин,
охорони навколишнього середовища,
митниці та зовнішньоекономічної
діяльності.

Згідно п. 2.1. вищезазначеного Положення,
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
проводяться на підставі письмових
звернень органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
депутатів усіх рівнів, фізичних та
юридичних осіб, що свідчать про можливі
порушення законності, а також за
власною ініціативою прокурора.

Таким чином, суд вважає, що для
проведення перевірки позивача у
відповідача були наявні як предмет так
і підстава.

При цьому суд вважає помилковим
твердження позивача про незаконність
підстави проведення перевірки
відповідачем за заявою ОСОБА_3, яка є, на
їх думку, анонімною, у зв»язку з тим, що
за вказаною скаржником адресою він не
проживає і ніколи не проживав і взагалі
такої особи не існує в
Кам»янсько-Дніпровському районі, з
огляду на наступне.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про
звернення громадян», звернення повинно
відповідати вимогам, визначеним у цій
статті, у тому числі, повинно бути
зазначено прізвище, ім»я, по батькові
та місце проживання заявника. У цьому
випадку заява підписана ОСОБА_3,
зазначено місце проживання - АДРЕСА_1.
Тому зазначена заява ОСОБА_3 і була
прийнята прокуратурою до розгляду.
Посилання позивача на відсутність
такого громадянина за місцем вказаного
проживання та взагалі на відсутність
його в Кам»янсько-Дніпровському районі
суд не бере до уваги, оскільки ані
Законом України «Про звернення
громадян», ані Законом України «Про
прокуратуру» не передбачено обов»язку
органам прокуратури перевіряти
достовірність даних, викладених
заявниками у заяві щодо себе.

Що стосується посилання позивача на
незаконність запиту прокурора щодо
надання позивачем документів та
інформації на виконання вимоги від
25.12.2013 року, які є конфіденційними та
стосуються ведення господарської
діяльності підприємством, суд вважає
їх також безпідставними, оскільки
згідно з п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону України
«Про прокуратуру», яка кореспондується
з пп.4 п. 6.2 ч. 6 Положення, при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів має право мати
доступ до документів і матеріалів,
необхідних для проведення перевірки, у
тому числі за письмовою вимогою, і
таких, що містять комерційну таємницю
або інформацію з обмеженим доступом.

Таким чином, судом встановлено
правомірність винесення в.о. прокурора
Кам»янсько-Дніпровського района
Запорізької області постанови про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
від 23.12.2013 р. відносно позивача та
вимоги про надання необхідної
інформації і документів від 25.12.2013 р., а
отже, відсутні підстави для скасування
зазначених рішень, на які посилається
позивач у своєму позові, тим більше, що
оскарження вимог прокурора при
проведенні ним перевірок у порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів Законом України «Про
прокуратуру» не передбачено.

Як встановлено судом, на теперішній час
проведення перевірки за заявою ОСОБА_3
відносно дій позивача завершено, за
результатами проведення перевірки, у
відповідності до п. 7.1. ст. 7 Положення
складено доповідну записку
працівником прокуратури, в якій
зазначено про порушення посадовими
особами позивача вимог законодавства
України, виявлені під час перевірки, та
запропоновано направити матеріали до
Кам»янсько-Дніпровського РВ ГУМВС
України в Запорізькій області за
фактом вчинення кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358
КК України.

Відповідно до Інформаційного листа №
1237/12/13-13 від 11.09.2013 р. ВАСУ, постанова про
проведення перевірки є актом
одноразового застосування і вичерпує
свою дію фактом її виконання.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Суд приходить до висновку, що
відповідачем доведена правомірність
винесення постанови про проведення
перевірки щодо позивача від 23.12.2013 року,
отже відсутні підстави для її
скасування, а тому в позові позивачу
необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В позові Публічному акціонерному
товариству по газопостачанню та
газифікації «Запоріжгаз» до
Кам»янсько-Дніпровської міжрайонної
прокуратури Запорізької області про
визнання протиправною та скасування
постанови про проведення перевірки від
23.12.2013 р. і вимоги від 25.12.2013 р. -
відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.О.Нестеренко