Справа № 2а/2570/95/12
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/28212/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Приходько І.В., Степашко О.І.,

розглянув у письмовому провадженні
касаційну скаргу державної податкової
інспекції у м.Чернігові Державної
податкової служби (далі - ДПІ)

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2012

у справі № 2а/2570/95/2012

за позовом ДПІ

до публічного акціонерного товариства
"Чернігівське Хімволокно" (далі -
Товариство)

про стягнення податкового боргу.

За результатами розгляду
касаційної скарги Вищий
адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про стягнення з рахунків
Товариства податкового боргу з
орендної плати з юридичних осіб у сумі
400 559,40 грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 31.01.2012 позов
задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2012
назване рішення суду першої інстанції
скасовано в частині стягнення з
відповідача 13503,95 грн. боргу; в цій
частині позову відмовлено. В решті
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду залишено без
змін.

Посилаючись на невідповідність
висновків апеляційного суду нормам
чинного податкового законодавства
(зокрема, підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14, статтям 20, 41, 59 Податкового
кодексу України) ДПІ звернулася до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення Чернігівського окружного
адміністративного суду зі спору як
скасоване помилково.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України вважає за
необхідне задовольнити касаційні
вимоги з урахуванням такого.

Як встановили суди за наслідками
дослідження наявних у матеріалах
справи документів, оспорювана сума
податкової заборгованості виникла у
відповідача внаслідок несплати
податкових зобов'язань з орендної
плати з юридичних осіб за жовтень 2011
року, самостійно визначених у
податковій декларації від 27.01.2011 №
61.

Товариству було надіслано податкову
вимогу від 10.03.2011 № 449 на суму
податкового боргу 387055,59 грн. (яку було
вручено 14.03.2011 уповноваженій особі
відповідача), однак відповідач не
погасив зазначену заборгованість в
добровільному порядку.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення даного позову, апеляційний
суд виходив з того, що платникові не
було направлено податкову вимогу на
всю суму оспорюваного податкового
боргу, у зв'язку з чим підстави для його
стягнення відсутні.

Втім такий висновок суду апеляційної
інстанції не відповідає нормам
податкового законодавства, що регулює
спірні правовідносини.

Так, відповідно до підпункту 14.1.175
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України податковий борг - це сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Порядок стягнення податкового боргу
платників податків, крім фізичних осіб,
регулюється статтями 95- 99 Податкового
кодексу України.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадиться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
моменту надіслання такому платнику
податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95
Податкового кодексу України).

Отже, право на стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу
виникає у контролюючого органу на
наступний день після закінчення 60 днів
з дня надіслання платникові податків
податкової вимоги.

Пунктом 59.1 статті 59 названого Кодексу
передбачено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59
Податкового кодексу України (у
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин) у разі коли у
платника податків, якому надіслано
(вручено) податкову вимогу, сума
податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

В силу вимог підпункту 60.1.1 пункту 60.1
статті 60 цього ж Кодексу податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними, якщо,
зокрема сума податкового боргу
самостійно погашається платником
податків або органом стягнення.

Таким чином, надіслана платникові
податків податкова вимога на
податковий борг, що не погашений, не
втрачає своєї правової дії. При цьому
чинним податковим законодавством
України не передбачено необхідності
повторного відправлення платнику
податків податкової вимоги у разі
збільшення податкового боргу.

Отже, якщо податковим органом
направлено податкове повідомлення
щодо раніше існуючого податкового
боргу, а після цього сума податкового
боргу збільшилася на суму
новоствореного податкового боргу, у
податкового органу не виникає
обов'язку надсилати платникові податку
податкову вимогу на суму збільшення.

У такому разі право на стягнення коштів
у рахунок погашення податкового боргу
виникає у контролюючого органу на
наступний день після закінчення 60 днів
з дня надіслання платникові податків
податкової вимоги, надісланої на
раніше існуючий податковий борг, і
реалізація такого права у часі не
обмежена, а право на стягнення
новоствореного податкового боргу - на
наступний день, що настає за днем
граничного строку сплати узгодженого
грошового зобов'язання.

З урахуванням викладеного з
відповідача підлягає стягненню уся
сума податкового боргу з орендної
плати, який утворився на час звернення
ДПІ з даним позовом, що обумовлює
правильність рішення суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог.

За таких обставин, керуючись статтями
220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Державної податкової служби
задовольнити.

2. Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2012 у
справі № 2а/2570/95/2012 скасувати.

3. Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 31.01.2012 у
справі № 2а/2570/95/2012 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку статей 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.В. Приходько О.І. Степашко