Справа № 805/1655/14
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 р.
Справа № 805/1655/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Постановлено у нарадчій кімнаті.

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Троянова О.В.,
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом:

Державної податкової інспекції у
Старобешівському районі Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області

до

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про

стягнення заборгованості з єдиного
податку з фізичних осіб у розмірі 1790,38
грн., -

ВСТАНОВИВ:

5 лютого 2014 року Державна податкова
інспекція у Старобешівському районі
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області звернулась до
Донецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості з єдиного податку з
фізичних осіб у розмірі 1790,38 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги нормами
ст.ст. 9, 16, 191, 41, 59, 87 Податкового кодексу
України, а також тим, що борг у
відповідача виник у зв'язку з несплатою
узгодженого податкового зобов'язання
по єдиному податку з фізичних осіб,
який на день звернення до суду з даним
позовом не сплачений.

Представник позивача через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду надав заяву, у
якій просив розглянути
адміністративну справу без участі
представника.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, місце і час слухання
справи належним чином повідомлений, до
суду повернувся конверт з відміткою
поштового відділення «за зазначеною
адресою не проживає». Частиною 4 статті
33 Кодексу адміністративного
судочинства України (надалі - КАС
України) передбачено, що у разі
ненадання особами, які беруть участь у
справі, інформації щодо їх поштової
адреси судовий виклик або судове
повідомлення надсилаються: юридичним
особам та фізичним особам - підприємцям
- за адресою місцезнаходження (місця
проживання), що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо
можливості розгляду даної справи у
письмовому провадженні на підставі
наявних у матеріалах справи доказів.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд встановив
наступне.

Позивач - Державна податкова інспекція
у Старобешівському районі Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області є органом виконавчої влади,
який у правовідносинах з юридичними
особами, в тому числі пов'язаними із
контролем за повнотою нарахування та
сплати податків, обов'язкових платежів,
реалізують владні управлінські
функції, через що належить до суб'єктів
владних повноважень в розумінні п.п. 7 п.
1 статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства.

Відповідач - ОСОБА_1 зареєстрована в
якості фізичної особи - підприємця
23.02.2006р., ідентифікаційний номер
фізичної особи-платника податків та
інших обов'язкових платежів НОМЕР_1,
взята на облік в ДПІ у Старобешівському
районі Донецької області 27.02.2006 року,
перебуває на спрощеній системі
оподаткування з 01.04.2012р., про що
свідчить заява про застосування
спрощеної системи оподаткування та
корінець свідоцтва (арк. справи 23-26).

Підпунктом 191.1.1 п. 191.1 ст. 19 Податкового
кодексу України, який набрав чинності з
01.01.2011р., передбачено, що податкові
органи здійснюють контроль за
своєчасністю, достовірністю, повнотою
нарахування і сплати податків та
зборів, установлених цим Кодексом.

Згідно із пп. 191.1.15, 191.1.33 п. 191.1. ст. 19
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби
здійснюють контроль за погашенням
податкового боргу з податків та зборів
платників податків, у тому числі тих,
майно яких перебуває у податковій
заставі; забезпечують визначення в
установлених цим Кодексом випадках сум
податкових та грошових зобов'язань
платників податків, застосування і
своєчасне стягнення сум штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів),
передбачених цим Кодексом та законами
України, за порушення податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу
України джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Згідно із вимогами п. 63.5. ст. 60 цього
Кодексу всі фізичні особи - платники
податків та зборів реєструються в
органах державної податкової служби
шляхом включення відомостей про них до
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків у порядку,
визначеному цим Кодексом. Фізичні
особи - підприємці та особи, які мають
намір провадити незалежну професійну
діяльність, підлягають взяттю на облік
як самозайняті особи в органах
державної податкової служби згідно з
цим Кодексом.

При цьому відповідно до п. 87.11 ст. 87
Податкового кодексу України орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення заборгованості за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Фізичні особи згідно із нормами п. 15.1.
ст. 15 цього Кодексу є платниками
податків (резиденти і нерезиденти
України), які мають, одержують
(передають) об'єкти оподаткування або
провадять діяльність (операції), що є
об'єктом оподаткування згідно з цим
Кодексом або податковими законами, і на
яких покладено обов'язок із сплати
податків та зборів згідно з цим
Кодексом.

З наведених норм вбачається, що їх
приписи не відокремлюють поняття
"фізичної особи - підприємця" і поняття
"фізичної особи" з огляду на статус
платника податків, тому, суд приходить
до висновку, що орган державної
податкової служби має право на
підставі п. 87.11 ст. 87 Податкового
кодексу України звертатися до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу з фізичної особи - підприємця.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно із п. 54.1. ст. 54 Податкового
кодексу України крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до п. 293.1 ст. 293 Кодексу
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Згідно з абз. 2) п. 293.2. ст. 293 Кодексу
фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Відповідачем подано до податкового
органу заяву про застосування
спрощеної системи оподаткування, в
якій він просить перевести його на
спрощену систему оподаткування з 01.04.2012
року (арк. справи 24-26).

На порушення вказаних пунктів та
згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України відповідач, у строки
визначені законодавством, не сплатив в
повному обсязі узгоджену суму
податкового зобов'язання з єдиного
податку.

Внаслідок несплати податкового
зобов'язання утворилася
заборгованість з єдиного податку у
сумі 1790,38 грн. станом на 25.01.2014 року, що
також підтверджує зворотній бік
облікової картки (арк. справи 7-12).

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган
державної податкової служби надсилає
(вручає) йому податкову вимогу в
порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення. Податкова
вимога не надсилається (не
вручається), якщо загальна сума
податкового боргу платника податків
не перевищує двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. У разі збільшення загальної
суми податкового боргу до розміру,
що перевищує двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, орган державної податкової
служби надсилає (вручає) податкову
вимогу такому платнику податків.

Відповідно до п. 95.2. ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податкової вимоги.

Відповідачу була надіслана податкова
вимога від 07.08.2012р. № 33, яка отримана
особисто відповідачем (арк. справи 5). В
судовому або іншому порядку відомостей
щодо оскарження вимоги суду не надано.

Пунктом 38.1. ст. 38. Податкового кодексу
України встановлено, що виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Доказів сплати заборгованості
відповідач під час розгляду справи не
надав.

Наявність заборгованості на час
розгляду справи підтверджена
податковим органом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
податкового органу підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86,
87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у
Старобешівському районі Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з
єдиного податку з фізичних осіб у
розмірі 1790,38 грн. - задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на користь Державної податкової
інспекції у Старобешівському районі
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області заборгованості зі
сплати єдиного податку з фізичних осіб
у розмірі 1790 (одна тисяча сімсот
дев'яносто) грн. 38 коп.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті 6
березня 2014 року.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Троянова О.В.