Справа № 823/3668/13-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/3668/13-а ( у 2-х томах)
інстанції: Гайдаш В.А.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді Мамчура
Я.С.

суддів
Горяйнова А.М., Желтобрюх І.Л.

при секретарі Гімарі
Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві у
відповідності до положень ст.41 КАС
України без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Атіква
Естейт» на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Атіква
Естейт» до Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю в
Черкаській області про визнання
протиправними та скасування припису,
протоколу та постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправними та
скасувати протокол Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю в Черкаській області від 22
жовтня 2013 року №580, припис від 28 жовтня
2013 року №241 та постанову від 28 жовтня 2013
року №598.

В обгрунтування адміністративного
позову, суд першої інстанції зазначив,
що перевірка Інспекцією державного
архітектурно - будівельного контролю в
Черкаській області проведена з
порушенням вимог Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» без виходу на місце, у
відсутність керівника ТОВ «Атіква
Естейт». Також, позивач вказує на те, що
фізична особа Макаренко С.Ю. не була
уповноважена ним на представлення
інтересів товариства.

Позивач зазначає, що ним не вчинялись
порушення вимог законодавства, вказані
відповідачем у оскаржуваних протоколі,
приписі та постанові.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить дану постанову
скасувати та прийняти нову про
задоволенні адміністративного позову,
посилаючись на те, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, порушено
норми матеріального та процесуального
права.

В обгрунтування апеляційної скарги,
позивач вказує на те, що ним на АЗС, що
знаходиться за адресою Черкаська обл.,
м. Умань, вул. Жовтневої революції, 64
проводився поточний ремонт, а не
будівельні роботи. За таких обставин,
на думку позивача, отримання дозволу на
проведення будівництво, необхідності
не має.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу належить АЗС із комплексом
будівель та споруд по вул. Ж.Революції,
64, у м. Умань, Черкаської області, яка
прийнята в експлуатацію в 2004 року.
Проектна документація по даній АЗС
розроблена та затверджена фірмою
«Інжпроект - 2».

Від позивача 12 вересня 2013 року до
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю в Черкаській
області надійшов лист ТОВ «Атіква
Естейт» щодо закриття декларації про
виконання підготовчих робіт ЧК80
«Реконструкція АЗС із заміною фасадів
за адресою м. Умань, вул. Ж. Революції,
64».

Відповідачем, на підставі направлення
від 10 жовтня 2013 року №903-пп, проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил,
за результатами якої складено акт від 22
жовтня 2013 року.

В ході проведеної перевірки
встановлено порушення позивачем вимог
п.1.6 ДБН-А.3.1-5-2009 «Організація
будівельного виробництва», абзаців 1, 3,
4 ч.1 ст.25 Закону України «Про основи
містобудування», п.3 ч.1 ст.34 та ч.1 ст.37
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та п.2 абз.4
Порядку виконання будівельних робіт,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 року
за №466; п.9.11, п.п. 9.11.1 п.п.9.11.2 ДБН-А.3.1-5-2009
«Організація будівельного
виробництва», ст.11 Закону України «Про
архітектурну діяльність»; п.1.23
ДБН-А.3.1-5-2009 року «Організація
будівельного виробництва, ч.8 та ч.10 ст.39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», п.12 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 року за №461.

Цього ж дня, 22 жовтня 2013 року
відповідачем винесено припис №241 про
усунення виявлених порушень та
складено протокол №580 про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Постановою Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю в
Черкаській області від 28 жовтня 2013 року
№598 на позивача накладено штраф у сумі 1
032 300 грн.

Не погоджуючись з вказаними вище
протоколом, приписом та постановою
відповідача, позивач звернувся до суду
з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції зазначив, що проведені
позивачем роботи в комплексі за своїм
змістом і призначенням відносяться до
реконструкції, оскільки, дані роботи
виконані з метою поліпшення умов
експлуатації, підвищення якості
надаваних послуг, а не у зв'язку із
зношеністю та руйнуванням. Суд першої
інстанції вказав на правомірність
прийнятих відповідачем оскаржуваних
протоколу, припису та постанови про
накладення штрафу.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції.

З листа Державного комітету України з
будівництва та архітектури від 30
квітня 2003 року №7/7-401 вбачається,
поточний ремонт - це комплекс
ремонтно-будівельних робіт, який
передбачає систематичне та своєчасне
підтримання експлуатаційних якостей
та попередження передчасного зносу
конструкцій і інженерного обладнання.
Якщо будівля в цілому не підлягає
капітальному ремонту, комплекс робіт
поточного ремонту може враховувати
окремі роботи, які класифікуються як
такі, що відносяться до капітального
ремонту (крім робіт, які передбачають
заміну та модернізацію конструктивних
елементів будівлі). Поточний ремонт
повинен провадитись з періодичністю,
що забезпечує ефективну експлуатацію
будівлі або об'єкта з моменту
завершення його будівництва
(капітального ремонту) до моменту
постановки на черговий капітальний
ремонт (реконструкцію).

Визначення понять реконструкції та
капітального ремонту надаються в ДБН
А.2.2-3:2012.

Так, під капітальним ремонтом слід
розуміти сукупність робіт, які
передбачають втручання у несучі
конструктивні системи при заміні або
відновленні конструкцій, інженерних
систем та обладнання введених в
експлуатацію в установленому порядку
об'єктів будівництва без зміни їх
функціонального призначення та
зовнішніх геометричних розмірів у
зв'язку з їх фізичною зношеністю та
руйнуванням, поліпшення
експлуатаційних показників, а також
благоустрій території. Капітальний
ремонт передбачає призупинення на час
виконання робіт експлуатації об'єкта в
цілому або його частин (за умови їх
автономності).

Реконструкцією є перебудова введених в
експлуатацію в установленому порядку
об'єктів будівництва, яка передбачає
удосконалення виробництва, підвищення
його техніко-економічного рівня та
якості продукції, що виготовляється,
поліпшення умов експлуатації та
проживання, якості послуг, зміну
основних техніко-економічних
показників (кількість продукції,
потужність, функціональне призначення,
геометричні розміри тощо).

Реконструкція передбачає збереження
елементів несучих і огороджувальних
конструкцій та призупинення на час
виконання робіт експлуатації об'єкта в
цілому або його частин (за умови їх
автономності).

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про те, що роботи, які
виконувались позивачем на АЗС
стосуються заміни і модернізації
конструктивних елементів будівлі
операторської, інженерних мереж,
проведення і влаштування нових
інженерних мереж, устаткування,
проведення добудови-модулю до
приміщення операторної, оскільки для
таких робіт використовувались не
аналогічні матеріали, а оновлені з
іншими показниками.

Слід, зазначити що відповідно до умов
договору підряду від 30 квітня 2013 (п. 1.2.,
п. 3.1.1.) замовник (ТОВ «Атіква Естейт»)
звільняє всі приміщення операторської
та передає їх для виконання
будівельних робіт виконавцю, що
унеможливлює продовження позивачем
роботи даної АЗС та свідчить про
проведення позивачем реконструкції
АЗС.

Акти виконаних робіт по заміні та
ремонту фактично містять у собі
перелік робіт із влаштування нових
інженерних мереж (газопостачання,
електропостачання) та прокладання
додаткових ліній існуючих мереж
(каналізації - акт №4 вересень),
електроживлення (укладання труб для
кабелів електроживлення акт №3
вересень), влаштування монолітних
фундаментів під колони, влаштування
залізобетонних плит під сервісну
колонку, цінову та сервісну стелу та ін.
(акт №5 вересень), що взагалі не
передбачається як при виконанні
поточного ремонту, так і при виконанні
капітального ремонту. Різницю в
конструктивних елементах та
інженерних мережах можливо
прослідкувати в тому числі шляхом
звірки паспортів із технічної
інвентаризації станом на березень 2013
(таблиця «технічний опис
конструктивних елементів будинку,
визначення зносу») та вересень 2012
(таблиця «характеристика будинку,
господарських будівель і споруд)».

Зі змісту даних документів вбачається
зміна конструктивних елементів даху
(покрівлі): замість залізобетонних
плит м'яка покрівля; зміни інженерного
обладнання: до існуючих систем
водопроводу і каналізації додались
електрика, газопровід. Варто зазначити,
що у паспорті станом на 26 вересня 2013
року невідображені дані щодо опалення
будівлі операторської, зміни
конструктивних елементів стін та
підлоги, їх зовнішнього та
внутрішнього оздоблення, цоколю, хоча
акти виконаних у 2013 році робіт свідчать
про влаштування і даної інженерної
системи, і проведення змін у
конструкціях будівлі.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачем знесено всі перегородки
будівлі операторської, влаштовано
нові, демонтовано комунікації та
мережі (прокладено їх до приміщення
модулю, де влаштовано нові сантехнічні
приміщення (акт №2 вересень), проведено
втручання в несучі конструкції будівлі
операторської шляхом закладання та
влаштування нових дверних та віконних
прорізів (фасадні прорізи) (акт №1
вересень). В приміщенні операторської
влаштовано магазин. Дане
підтверджується платіжними
документами щодо здійснення покупок в
період проведення перевірки. Тобто в
ході перебудови операторської
змінено її функціональне призначення.

Державні будівельні та санітарні норми
передбачають використання будівлі
операторської для розміщення
дистанційного обладнання управління
паливороздавальними колонками, тобто
дане приміщення є службовим і
використовується виключно для
працівників АЗС. Пункти торгівлі
промисловими товарами (запчастини та
аксесуари до автомобілів тощо) та
продуктами харчування слід
розміщувати в окремих приміщеннях. При
невеликих обсягах торгівлі можна
допустити розміщення таких об'єктів в
одному приміщенні за умови
розмежування їх глухою стіною і
наявності окремих входів (п. 5.4. ДСанПіН
2.2.2.-2004).

Під час виконання будівельних робіт
позивачем також проведено добудову
до приміщення операторської (літ А-1).
Позивач відносить дані роботи до
перепланування приміщень. З чим
колегія суддів не погоджується.

Поняття «перепланування» наводиться
лише у Правилах утримання жилих
будинків та прибудинкових територій,
затвердженого наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року №76, і стосуються саме
таких приміщень.

Так, до елементів перепланування
жилих приміщень належать: перенесення
і розбирання перегородок, перенесення
і влаштування дверних прорізів,
улаштування і переустаткування
тамбурів, прибудова балконів на рівні
перших поверхів багатоповерхових
будинків. Враховуючи те, що зазначені
Правила переважно регулюють відносини
за участю суб'єктів, на балансі яких
перебувають багатоквартирні жилі
будинки, наведені визначення можуть
стосуватись переобладнання та
перепланування житла його приватним
власником лише тією мірою, якою це не
суперечить сутності даних відносин.
Тобто таке визначення надається із
врахуванням специфіки жилих приміщень
багатоквартирних житлових будинків, що
по своїй суті передбачає можливість
перенесення та влаштування дверних
прорізів лише в міжкімнатних
перегородках, які не відносяться до
несучих конструкцій будинку.

Таким чином, при улаштуванні віконних
прорізів, яке передбачає втручання у
зовнішні стіни, міжповерхові
перекриття та інші несучі конструкції,
необхідно керуватися постановою
Кабінету Міністрів України від 13
квітня 2011 року № 466 «Про деякі питання
виконання підготовчих та будівельних
робіт».

Крім того, поняття «перепланування»
не передбачає зміну функціонального
призначення приміщень, перенесення
інженерних мереж та комунікацій
взагалі.

Відомості щодо віднесення добудови
літ. «Б» до тимчасових споруд не
відповідають дійсності, оскільки під
час перевірки було встановлено, що
дана добудова має фундаменти,
об'єднана із будівлею «А1» єдиним
дахом та фасадами. В даній добудові
розміщені робочий кабінет та допоміжні
(складські) приміщення, в тому числі
сантехнічні, що приєднані до
центральної каналізації, розташована
щитова та підведені (прокладені у
підземних траншеях) електромережі,
водопостачання. Позивачем в ході
розгляду справи надано проект та
договір на виготовлення модулю.
Відповідно до умов договору роботи із
виготовлення модулю виконуються на
підставі наданого проекту та мають
відповідати йому. Позивачем не надано
документів на підтвердження
встановлення даного модулю. Із наданих
пояснень позивач зазначав, що наявний
під літерою «Б» модуль відповідає
проектній документації.

Згідно проекту, модуль підсобних
приміщень має стрічкові бетонні
фундаменти (конструктивні рішення та
план фундаментів), стіни із
металокаркасу із утеплювачем,
перекриття із металевих балок, підлога
із бетонної основи із утеплювачем та
цементно-піщаної стяжки. Зовнішнє
опорядження (покрівля та фасади)
виконані в єдиному архітектурному
стилі із будівлею операторської. Із
матеріалів фото-фіксації та технічного
паспорта станом на 26 вересня 2013 року
вбачається, що даний модуль приєднаний
(прибудований) до приміщення
операторської. Із плану експлікації
приміщень вбачається, що дана
прибудова має два окремі входи, а
також вхід із приміщення
операторської.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що проведені
позивачем роботи в комплексі за своїм
змістом і призначенням відносяться до
реконструкції, а не до поточного
ремонту.

Не заслуговують на увагу і доводи
позивача про те, що Макаренко С.Ю. на час
проведення відповідачем перевірки не
був уповноважений представляти
інтереси позивача, оскільки в
матеріалах справи наявна копія
довіреності від 10 жовтня 2013 року на
представлення інтересів ТОВ «Атіква
Естейт» (а.с.67 том. 1).

Відповідачем у відповідності до
положень ч.2 ст. 71 КАС України доведено
правомірність прийняття ним
оскаржуваних протоколу, припису та
постанови про накладення штрафу.

Суд першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, дослідив
наявні докази, надав їм належну оцінку
та прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування
не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 41, 196, 198, 200, 205, 206, 212
КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Атіква
Естейт» - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С.

Судді Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.