Справа № 682/3294/13-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 682/3294/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Тончук Р.І.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нетішині Хмельницької області на
постанову Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 04
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нетішитні Хмельницької області про
перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила визнати протиправними дії
відповідача щодо відмови у здійсненні
перерахунку пенсії державного
службовця відповідно до Закону України
"Про державну службу" та зобов'язати
його здійснити перерахунок пенсії
державного службовця відповідно до ст.
129 Закону України "Про судоустрій і
статус суддів", ст. 37-1 Закону України
"Про державну службу" в розмірі 90%
грошової винагороди судді на підставі
довідок про грошову винагороду,
виданих ТУ ДСА в хмельницькій області,
без обмежень пенсії державного
службовця, визначених Законом України
"Про заходи законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від
08.07.2011 року, з 01.01.2013 року.

Відповідно до постанови Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 04.11.2013 року
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Від представника відповідача на адресу
суду надійшла заява про розгляд справи
в порядку письмового провадження.

Позивач в судове засідання не з'явився,
хоча був належним чином повідомлений
про дату, час та місце апеляційного
розгляду справи, що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач 21.06.1987 року була обрана на
посаду судді Славутського районного
суду (протокол Славутської районної
виборчої комісії від 21.06.1987 року та
наказ начальника відділу юстиції
Хмельницького облвиконкому від 22.06.1987
року № 30), з 09.04.1990 року - на посаду судді
Славутського міського народного суду
(рішення сесії Хмельницької обласної
ради народних депутатів від 06.04.1990 року
№ 11 та наказ начальника управління
юстиції Хмельницького облвиконкому
від 09.04.1990 року № 15), з 11.12.1995 року
призначена на посаду судді
Нетішинського міського суду
Хмельницької області (Указ Президента
України від 28.11.1995 року № 1096/95).
Відповідно до постанови Верховної Ради
України № 3218 від 15.12.2005 року обрана
суддею цього ж суду безстроково.
Рішенням Вищої ради юстиції № 10-78/0/15-12
від 25.09.2012 року призначена на посаду
заступника голови Нетішинського
міського суду і на цій посаді працює по
сьогоднішній день.

Відповідачем на підставі постанови
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 08.05.2012 року
позивачу призначена та виплачується
пенсія державного службовця у
відповідності до ст.129 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів", ст. 37
Закону України " Про державну службу".

З січня 2013 року суддям Нетішинського
міського суду збільшився розмір
суддівської винагороди і у
відповідності до ст. 37 - 1 Закону Укт»аіи
"Про державну службу" у зв'язку з чим в
неї виникло право на перерахунок
пенсії.

12.09.2013 ркоу позивач звернулась до
Управління Пенсійного фонду з
письмовою заявою на перерахунок пенсії
державного службовця, однак, листом №
6526/04 від 20.09.2013 року їй в цьому було
відмовлено.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями ст. 37 Закону України "Про
державну службу", прийшов до висновку
про задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів враховує
наступне.

Особливий статус судді, гарантії його
незалежності визначено Конституцією і
законами України, зокрема - на час
виникнення спірних відносин - Законом
України "Про судоустрій та статус
суддів" від 07.07.2010 року.

При цьому, на суддю, поширюється дія
положень статей 1, 2 Закону України "Про
державну службу", що дає підстави
вважати, що суддя є державною службовою
особою, яка здійснює функції
представника державної судової влади
на постійній основі, наділений
повноваженнями здійснювати правосуддя
та одержує суддівську винагороду за
рахунок державних коштів.

Статтею 23 Закону України "Про державну
службу" встановлено граничний вік
перебування на державній службі, який
на час виникнення спірних відносин
становив 60 років для чоловіків і 55
років для жінок.

Граничний вік перебування на державній
службі фактично є пенсійним віком для
цієї категорії працівників.

Пенсійне забезпечення державних
службовців регулюється статтею 37
Закону України "Про державну службу",
яка, зокрема, визначає підстави для
виходу на пенсію державних службовців
та її розмір, а також передбачає, що
пенсія державному службовцю
виплачується незалежно від його
заробітку (прибутку), одержуваного
після виходу на пенсію.

Чинна редакція наведених статей Закону
України "Про державну службу" (текст
статті 37 у редакції Закону України від
08.07.2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»)
передбачає, що пенсійний вік державних
службовців та граничний вік
перебування на державній службі, який
на сьогодні становить 65 років, не
збігаються. Крім того, статтею 37 цього
Закону встановлено, що особі, якій
призначена пенсія відповідно до цієї
статті та яка продовжує працювати на
державній службі, виплачується пенсія
у розмірі, обчисленому відповідно до
Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а після
звільнення - у розмірі, обчисленому
відповідно до Закону України "Про
державну службу".

Конституцією України та Законом № 2862-XII
визначено граничний вік перебування
судді на посаді - 65 років.

Згідно зі статтею 37 Закону України "Про
державну службу" пенсія державному
службовцю виплачується незалежно від
його заробітку (прибутку), одержуваного
після виходу на пенсію.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Згідно з матеріалами справи позивачка
звернулась із заявою про призначення
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу" лише 24.02.2012 року,
тобто після набранням чинності Законом
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" (01.10.2011 року), яким внесено
зміни до ст. 37 Закону України "Про
державну службу".

У зв'язку з вищевикладеним, відповідно
статті 37 Закону України "Про державну
службу" колегія суддів приходить до
висновку про відсутність у позивача
права на призначення пенсії державного
службовця.

При цьому, відповідачем вірно
встановлено право позивача на
отримання пенсії у розмірі,
обчисленому відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Дана позиція також відображена в
постанові Верховного Суду України №
21-186а13 від 02.07.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки вказаним обставинам та зібраним
по справі доказам, не правильно
застосував норми матеріального права,
у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке
підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п.
4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції
вирішив скасувати її та прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позовних вимог, з підстав порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Нетішині
Хмельницької області задовольнити
повністю.

Постанову Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 04
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нетішитні Хмельницької області про
перерахунок пенсії, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно ст 212 КАС
України.

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.