Справа № 813/196/14
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2014 року
Справа № 813/196/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючий суддя
секретар судового засідання
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України у Франківському районі м.
Львова про стягнення заборгованості з
Приватного підприємства «Олекс М.ЕФ», -
Суть справи.
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Управління Пенсійного
фонду України у Франківському районі м.
Львова (далі - позивач, УПФ України у
Франківському районі м. Львова) до
приватного підприємства «Олекс М. ЕФ»
(далі - відповідач, ПП «Олекс М.ЕФ») про
стягнення на користь позивача
внесках на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.
Ухвалами від 15.01.2014 року провадження у
справі відкрито та призначено до
судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що відповідачем,
який є платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, в порушення вимог Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не у
повному обсязі сплачено страхові
внески, що мало своїм наслідком
виникнення заборгованості та
звернення позивача з вищевказаним
позовом до суду.

23.01.2014 року за вх. № 2104 через канцелярію
Львівського окружного
адміністративного суду подане
клопотання представника позивача про
розгляд справи у відсутності
представника позивача. Позовні вимоги
підтримав у повному обсязі /а.с.77/.

Відповідачу на його зареєстроване
місцезнаходження (згідно з витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
таким зазначене м. Львів, вул. Золота,
26/21) надсилалася поштова
кореспонденція суду, що поверталася на
адресу суду із відміткою відділення
поштового зв'язку: «за закінченням
терміну зберігання» /а.с.137, 138/.
Клопотань про відкладення розгляду
справи чи іншого змісту на адресу суду
не надходило.

Тому, з врахуванням строків розгляду
справи, визначених ст. 122 КАС України,
суд, відповідно до ч. 4 ст. 128 та ч. 6 ст. 71
КАС України, розглядає справу за
відсутності відповідача на основі
наявних доказів.

Суд, заслухав пояснення представника
позивача, з'ясував обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги, а
також ті, які мають інше значення для
вирішення справи, повно, всебічно та
об'єктивно дослідив докази у справі, та
-

в с т а н о в и в :

ПП «Олекс М.ЕФ» згідно з витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців є
правонаступником дочірнього
підприємства «Ефорт 26» ЗАТ «Агентство
економічної безпеки «Ефорт» /а.с.6-9/.

Відповідно до повідомлення про взяття
на облік як платника єдиного внеску
відповідача взято на такий облік з
24.03.2005 року /а.с.78/.

Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Юрисдикція адміністративних судів,
відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України,
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 КАС України
суб'єкти владних повноважень мають
право звернутися до адміністративного
суду у випадках передбачених
Конституцією та законами України.

У абз. 5, 6 п. 7 Прикінцевих та перехідних
положень Закон України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464-VI передбачено, що стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється. На період до повного
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

До набрання чинності названим вище
Законом порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками, а також поняття платника
страхових внесків визначав Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058),

Відповідно до вимог ст. ст. 14, 15, 17 Закону
України № 1058 відповідач, як
страхувальник та платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати у встановлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 цього ж Закону,
страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється на всій території України
в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону № 1058,
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж, через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду.
Базовим звітним періодом є календарний
місяць.

Статтею 106 Закону № 1058 визначено, що
суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
ст. 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою ст. 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

З матеріалів справи встановлено, що за
травень - грудень 2006 року, січень -
грудень 2007 року, січень - березень 2008
року платнику належало сплатити 10340,86
грн. /а.с.25-70/

За квітень - грудень 2008 року, січень -
грудень 2009 року, січень 2010 року
платником подавалися щомісячні
розрахунки сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування без нарахування зарплати
та страхових внесків /а.с.81-104, 114-133/.

За лютий - грудень 2010 року платником не
подано Розрахунки сум страхових
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відтак, позивачем складено акт № 145
перевірки своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та своєчасності
сплати зобов'язання зі збору (внесків)
на обов'язкове державне пенсійне
страхування дочірнього підприємства
«Ефорт 26» ЗАТ «Агентство економічної
безпеки «Ефорт» /а.с.12-16/ та
донараховано 76437,77 грн.

ДП «Ефорт 26» ЗАТ «Агентство
економічної безпеки «Ефорт»
подавалися заперечення акт № 145 від
22.06.2006 року, відповідно до яких, зокрема,
вважав, що ДП «Ефорт 26» не є платником
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування, оскільки сплату цього
збору для нього замінено сплатою
єдиного податку /а.с.23-24/.

Відповідно до рішення № 214 про
застосування фінансових санкцій за
донарахування органом Пенсійного
фонду України або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків /а.с.11/ до
відповідача застосовано фінансові
санкції в сумі 15858,54 грн., яке отримане
07.07.2006 року уповноваженою особою
відповідача /а.с.10/. Доказів оскарження
такого у судовому порядку до
матеріалів справи не долучено.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону № 1058,
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж, через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду.

Статтею 106 Закону № 1058 визначено, що
суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
ст. 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою ст. 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

З метою виконання вимог, визначених ст.
106 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», відповідачу
надсилалися:

- вимога № Ю-124 від 05.07.2006 року на
суму 57347,73 грн. /а.с.71/;

- вимога № Ю-1441 від 05.12.2008 року на
суму 73202,27 грн. (в т.ч. штрафні санкції
15858,54 грн.) /а.с.71/;

- вимога № Ю-2 від 04.03.2013 року на
суму 64392,30 грн. /а.с.71/

Відповідно до частини 3 статті 106
Закону № 1058 територіальні органи
Пенсійного фонду за формою і у строки,
визначені правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.
Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій. У разі якщо страхувальник,
який одержав вимогу територіального
органу Пенсійного фонду про сплату
недоїмки і протягом десяти робочих
днів після її отримання не сплатив
зазначену у вимозі суму недоїмки разом
з застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеної до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки. У разі
звернення органу Пенсійного фонду з
позовом про стягнення недоїмки до
господарського суду передбачені
законодавством заходи досудового
врегулювання спорів не застосовуються.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги управління Пенсійного фонду
України у Франківському районі м.
Львова є обґрунтованими та підлягають
до задоволення.

Загальна сума заборгованості
відповідача за вищевказаний період,
яка підлягає відшкодуванню, становить
64392,30 грн. та підтверджується
розрахунком суми боргу /а.с.4/, а також
карткою особового рахунку /а.с.79-80, 105-113/.

З врахуванням того, що відповідачем не
сплачено внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, доказів
на спростування доводів позивача не
надано, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що слід задовольнити.

Відповідно до ст. 94 КАС України, судові
витрати з відповідача стягувати не
належить.

Керуючись ст.ст. 2, 6-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства
«Олекс М.ЕФ» (м. Львів, вул. Золота,26/21;
) на користь управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова (м.
Львів, вул. П. Мирного, 24а)
заборгованість по внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 64392 (шістдесят
чотири тисячі триста дев'яносто дві)
грн. 30 коп.

3. Судові витрати з відповідача не
стягувати.

Постанову може бути оскаржено, згідно
зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з
дня її проголошення чи отримання копії
постанови, шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили,
згідно зі ст. 254 КАС України, після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано о 17.40 год. 11.03.2014 року.

Суддя
Кравців О.Р.