Справа № 818/478/14
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 р. 9:58
Справа № 818/478/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Кравченко Є.Д., розглянувши в порядку
письмового провадження в приміщенні
суду в м. Суми адміністративну справу
за позовом Конотопського
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Конотопський міськрайонний центр
зайнятості (далі - позивач) звернувся до
Сумського окружного адміністративного
суду з позовом до ОСОБА_1 (далі
-відповідач), в якому просить стягнути з
відповідача кошти, отримані як грошова
допомога по безробіттю у розмірі 6 971, 83
грн. Свої вимоги мотивує тим, що
відповідач, який надав недостовірні
відомості позивачу, незаконно отримав
допомогу по безробіттю, яка підлягає
поверненню.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, 05.03.2014 подав до
суду заяву, в якій зазначив, що позовні
вимоги підтримує та просить розглянути
справу без його участі (а.с. 20).

Відповідач у судове засідання не
прибув, 28.02.2014 до суду надійшла заява, в
якій відповідач зазначає, що проти
позову заперечує та просить розглянути
справу без його участі (а.с. 19).

Згідно із ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Таким чином, суд вважає за можливе
розглянути справу у письмовому
провадженні на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які приймають участь у
справі, фіксування судового засідання
по справі за допомогою
звукозаписувального пристрою згідно
ст.ст. 12, 41 КАС України не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
письмові докази по справі, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач
звернувся до позивача, де спеціалістом
центру зайнятості була заповнена
персональна картка № 00018 й
особистим підписом підтверджено
достовірність внесених до неї даних
(а.с. 5). Крім того, відповідач повідомив,
що на момент звернення до центру
зайнятості він не має постійного або
тимчасового заробітку, у тому числі за
догово рами цивільно-правового
характеру, права на пенсію за віком, у
тому числі на пільгових умовах; на
пенсію за вислугу років або інших
передбачених законо давством доходів,
не є членом особистого селянського
господарства, не є фер мером або членом
сім'ї фермера, що бере участь у
виробництві, не зареєстрова ний як
фізична особа-підприємець, не належить
до громадян, які забезпечують себе
роботою самостійно, йому не призначена
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-річного (6-річного)
віку, що підтверджується його
особистою заявою від 12.11.2012 (а.с. 8).

З матеріалів справи встановлено, що
відповідач перебував на обліку у
Конотопському МРЦЗ з 12.11.2012 по 16.09.2013
(а.с. 13).

Позивачем було складено акт
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" від 14.11.2013 № 134 (а.с.
12), яким встановлено отримання
відповідачем доходів відповідно до
умов цивільно-правового договору про
надання послуг з ТОВ "АСТЕЛІТ" від 01.07.2012
№ АВ-. Як встановлено з листа ТОВ
"АСТЕЛІТ" від 04.11.2013 № 01865д відповідачу
за період 01.07.2012 - 30.09.2013 було нараховано
винагороду у розмірі 550 грн. (а.с. 11).

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України
"Про зайнятість населення" від 01.03.1991
№ 803-XII в Україні до зайнятого
населення належать громадяни, що
проживають на території держави на
законних підставах, які самостійно
забезпечують себе роботою, включаючи
підприємців.

Згідно до ст. 2 Закону України "Про
зайнятість населення" безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000 № 1533-III (далі по
тексту - Закон № 1533) застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг. Сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно до п. 6, 8 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13 лютого 2009
року № 60/62, постановою правління
Пенсійного фонду України від 13 лютого
2009 р. № 7-1 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12 березня
2009 року за № 232/16248 у разі
встановлення центром зайнятості
відповідно до цього Порядку належності
безробітної особи до категорії
зайнятих така особа знімається з
обліку як безробітна в установленому
законодавством порядку та повертає
суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг. У разі відмови особи чи
роботодавця повернути кошти, а також у
разі неповернення їх у встановлений
строк стягнення таких коштів
здійснюється у судовому порядку
відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 12 Закону № 1533 функції
робочих органів виконавчої дирекції
Фонду покладаються на центр зайнятості
Автономної Республіки Крим, обласні,
Київський і Севастопольський міські,
районні, міськрайонні, міські та
районні у містах центри зайнятості.

Невідшкодування цих витрат порушує
інтереси держави, яка є гарантом
забезпечення застрахованих осіб та
надання їм відповідних соціальних
послуг Фондом загальнообов'язкового
соціального страхування на випадок
безробіття.

22.11.2013 Конотопським МРЦЗ прийнято наказ
"Про повернення коштів, виплачених як
допомога по безробіттю" № 31 (а.с. 9), з
яким відповідач ознайомився особисто,
про що свідчить його особистий підпис
на зворотному боці наказу, проте у
встановлений строк кошти не сплатив.

Тобто, під час перебування на обліку у
позивача відповідач не повідомив про
те, що він отримував дохід відповідно
до умов цивільно-правового договору
про надання послуг з ТОВ "АСТЕЛІТ" від
01.07.2012 № АВ-, внаслідок чого
незаконно отримав допомогу по
безробіттю. Сума виплаченої допомоги
по безробіттю відповідачу з 12.11.2012 по
15.09.2013 відповідно до довідки позивача
від 22.11.2013 № 6701 становить 6 971, 83 грн. (а.с.
10).

Таким чином, судом встановлено, що
кошти, незаконно отримані відповідачем
як грошова допомога по безробіттю за
період з 12.11.2012 по 16.09.2013 у розмірі 6 971, 83
грн. у добровільному порядку не
сплачені, тому суд приходить до
висновку, що вимоги позивача щодо
стягнення вказаної суми є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Конотопського
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (41600, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Конотопського міськрайонного
центру зайнятості (41600, Сумська область,
м. Конотоп, вул. Фрунзе, 20, розрахунковий
рахунок № 0391, ГУДКСУ у Сумській
області, МФО 837013, код 21112588) кошти,
отримані як грошова допомога по
безробіттю у розмірі 6 971 (шість тисяч
дев'ятсот сімдесят одна) грн. 83 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя
Є.Д. Кравченко