Справа № 826/15913/13-а
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 лютого 2014 року № 826/15913/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Шрамко Ю.Т., суддів
Скочок Т.О. Костенка Д.А. , розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авер-ТЕХ" до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві,
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у м. Києві,
Міністерства доходів і зборів України
провизнання протиправним та
скасування в частині податкового
повідомлення-рішення № від 19.04.2013
р. В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Авер-ТЕХ", (далі -
позивач), звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва, з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві,
(далі-відповідач 1), Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві
(далі-відповідач 2), Міністерства
доходів і зборів України (далі
-відповідач 3), про визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 19.04.2013 р. та рішень про
результати розгляду скарг.

З урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог позивач просив визнати
протиправними та скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби №
від 19.04.2013 р. в частині суми основного
боргу в розмірі 59040,00 грн. та штрафних
санкцій в сумі 14760,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
відповідач 1 помилково дійшов висновку
про порушення позивачем вимог
податкового законодавства, оскільки
останнім не було списано, зазначені
відповідачем 1 в акті перевірки,
телевізор LED Samsung UE 60D 8000, радіатори
чавунні та плитку для підлоги, вони
знаходились на балансі позивача як на
момент перевірки так і на момент
звернення позивача до суду, в силу чого,
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення в частині суми
основного боргу в розмірі 59040,00 грн. та
штрафних санкцій в сумі 14760,00 грн. є
протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідачі заперечили проти позовних
вимог, звертали увагу суду на
правомірність та обґрунтованість
прийняття оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення та недопущення
порушень вимог законодавства під час
розгляду скарг позивача.

В судове засідання 16.12.2013 р. не прибув
належним чином повідомлений про дату,
час та місце розгляду справи
представник відповідача 2.

Необхідність у заслуховуванні свідка
чи експерта у справі відсутня, так
само, як і відсутні перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Приймаючи до уваги викладене, розгляд
справи здійснюється у письмовому
провадженні.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
встановив наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Авер-ТЕХ"
зареєстровано 11.03.1997 р. у
Шевченківській районній у м. Києві
державній адміністрації, 18.03.1997 р. взято
на облік в органах державної
податкової служби, станом на час
існування спірних правовідносин
перебуває на обліку в Державній
податковій інспекції Шевченківського
району м. Києва.

Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби було
проведено документальну планову
виїзну перевірку ТОВ "Авер-ТЕХ" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2011 р. по 31.12.2012 р., за
результатами якої, було складено Акт
про результати документальної
планової виїзної перевірки Товариства
з обмеженою відповідальністю "Авер-ТЕХ"
(код за ) з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.10.2011 р. по 31.12.2012 р., валютного
та іншого законодавства за період з
01.10.2011 р. по 31.12.2012 р. від 29.03.2013 р.
№866/22-90/21665318 (далі -Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення
позивачем, зокрема, п.198.3, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження суми податку на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету у розмірі 423970,00 грн., в т.ч. по
періодам: грудень 2011 року - 5533,00 грн.;
січень 2012 року 41253,00 грн.; квітень 2012
року - 223439,00 грн.; травень 2012 року - 153745,00
грн.

На підставі вказаного Акту перевірки
відповідачем 1 було прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 19.04.2013
р. (надалі - ППР №), яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 635955,00 грн., з яких 423970,00
грн. - за основним платежем та 211985,00 грн.
- за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивачем було оскаржено вказане ППР
№ у адміністративному порядку, за
наслідком розгляду скарги
відповідачем - 2 було прийнято Рішення
про результати розгляду скарги від
03.07.2013 р. №1605/10/26-15-10-04-04, яким скасовано
ППР № в частині штрафних санкцій
у сумі 105992,50 грн., а в іншій частині
залишено без змін.

Позивач звернувся з повторною скаргою
до Міністерства доходів і зборів
України, яке Рішенням про результати
розгляду повторної скарги від 12.09.2013 р.
№10-935/6/99-99-10-01-15 залишило без змін ППР
№, а скаргу без задоволення.

В Акті перевірки відповідачем 1
зазначено, що позивачем здійснено
списання товарів на цілі, не пов'язані з
господарською діяльністю без
віднесення їх до складу витрат на
загальну суму 295204,00 грн., в т.ч. ПДВ 59040,00
грн., згідно наступних розрахункових
документів: податкова накладна від
12.12.2011 р. №1 (ТОВ „Алло"), вантажна митна
декларація від 31.01.2012 р. №562161, податкова
накладна від 02.04.2012 р. №1 (ТОВ
„Донтеплоресурс").

Факт віднесення позивачем до складу
податкового кредиту 59040,00 грн.
сторонами не заперечувався.

Разом з тим, позивач стверджував, що в
періоді, що перевірявся, ТОВ "Авер-ТЕХ"
придбало панель-екран LED Samsung UE 60D 8000 у
ТОВ „Алло" за накладною №S2 014 від
16.12.2011 р. вартістю 33199,00 грн., в тому числі
ПДВ 5533,17 грн. Hа підставі податкової
накладної ТОВ „Алло" №120774 від 12.12.2011 р.
в грудні 2011 року підприємство включило
до складу податкового кредиту суму ПДВ
5533,17 грн.

Також, позивач стверджував, що в
періоді, що перевірявся, ним було
придбано радіатори чавуні у ТОВ
"Донтеплоресурс" за накладною №7 від
02.03.2012р. на загальну вартість 73526,40 грн.,
в тому числі ПДВ 12254,40 грн. На підставі
податкової накладної ТОВ
"Донтеплоресурс" № 1 від 02.04.2012 р.
включило до складу податкового кредиту
суму ПДВ в розмірі 12254,40 грн.

Позивач стверджував, що відповідно до
ВМД №562161 від 31.01.2012р. платник податку
імпортував на територію України
цементну плитку для підлоги - фактурна
вартість 188444,19 грн., сума ПДВ 41253,28 грн.
На підставі ВМД №562161 від 31.01.2012 р., ТОВ
„Авер-ТЕХ" включило до складу
податкового кредиту суму ПДВ в розмірі
41253,28грн.

Відповідно до п.198.1 та п.198.3 ст. 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає, зокрема, у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. Податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України встановлено, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Враховуючи той факт, що позивачем не
були надані суду докази використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності вказаних
товарів, податкова накладна від 12.12.2011
р. №120774 (ТОВ „Алло"), вантажна митна
декларація від 31.01.2012 р. №562161, податкова
накладна від 02.03.2012 р. №7 (ТОВ
„Донтеплоресурс"), суд приходить
висновку про їх відсутність, а тому,
позивачем було безпідставно віднесено
до податкового кредиту 59040,00 грн.

Відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Керуючись п.198.6 ст.198 ПК України та ч.4
ст.70 КАС України, суд вважає
неналежними та недостатніми доказами
правомірності формування позивачем
податкового кредиту в розмірі 59040,00 грн.
Акт (опис) інвентаризації станом на
31.12.2012 р., проведеної на підставі наказу
№54 від 24.12.2012 р., та Наказ позивача про
придбання та введення в експлуатацію
основних засобів та визначення терміну
їх експлуатації, та обліку витрат на
ремонт та модернізацію №19-НА від 14.12.2011
р.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позивачем
було допущено заниження суми податку
на додану вартість, що підлягає сплаті
до бюджету у розмірі 59040,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Відповідачем було доведено
правомірність та обґрунтованість
прийнятого податкового
повідомлення-рішення № від 19.04.2013
р. в частині суми основного боргу з
податку на додану вартість в розмірі
59040,00 грн. та штрафних санкцій в сумі
14760,00 грн.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про необґрунтованість позовних вимог.

Приймаючи до уваги викладене у
сукупності, керуючись вимогами ст.ст.
69-71, ст.94, ст. 158-163, ст. ст. 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авер-ТЕХ" до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві,
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у м. Києві,
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправним та
скасування в частині податкового
повідомлення-рішення № від 19.04.2013
р. відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя
Ю.Т. Шрамко

Судді
Т.О. Скочок

Д.А. Костенко