Справа № 805/2164/14
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

17 лютого 2014 року
Справа № 805/2164/14

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Волгіна Н.П.,
розглянувши адміністративний позов
ОСОБА_1 до Прокуратури України,
Прокуратури Амвросіївського району
Донецької області про зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1, звернулася до Донецького
окружного адміністративного суду із
позовом до Прокуратури України,
Прокуратури Амвросіївського району
Донецької області про зобов'язання
другого відповідача надати позивачу
копії наступних документів:

- постанови про порушення
кримінальної справи від 9 квітня 2003
року;

- постанови про направлення
кримінальної справи для провадження
досудового слідства від 19 квітня 2003
року;

- постанови про прийняття
кримінальної справи до провадження від
25 квітня 2009 року;

- постанови про зупинення
провадження досудового слідства від 24
травня 2003 року;

- постанови про поновлення
провадження досудового слідства та
прийняття кримінальної справи до
провадження від 10 червня 2003 року;

- постанови про зупинення
досудового слідства від 24 липня 2003
року;

- постанови про поновлення
провадження досудового слідства та
прийняття кримінальної справи до
провадження від 1 вересня 2003 року;

- постанови про порушення
кримінальної справи та прийняття його
до свого провадження від 19 вересня 2003
року;

- постанови про виділення
матеріалів з кримінальної справи від 19
вересня 2003 року;

- постанови про зупинення
досудового слідства та оголошення
обвинуваченого у розшук від 30 вересня
2003 року;

- постанови про обрання
запобіжного заходу від 30 вересня 2003
року;

- постанови про залучення у якості
обвинуваченого від 30 вересня 2003 року;

- постанови про поновлення
досудового слідства та прийняття
кримінального справи до провадження
від 8 жовтня 2003 року;

- постанови про зупинення
досудового слідства та оголошення
обвинуваченого у розшук від 8 листопада
2003 року;

- постанови про поновлення
досудового слідства та прийняття
кримінальної справи до провадження від
14 листопада 2003 року;

- постанови про зупинення
досудового слідства та оголошення
обвинуваченого у розшук від 15
листопада 2013 року;

- постанови про поновлення
досудового слідства та прийняття
кримінальної справи до провадження від
10 жовтня 2011 року;

- подання в.о. слідчого Реброва С.Н.,
узгоджене з прокурором
Амвросіївського району Донецької
області, про обрання запобіжного
заходу від 28 жовтня 2011 року;

- постанови про затримання в
порядку ст. 115
Кримінально-процесуального Кодексу
України від 28 жовтня 2011року;

- постанови про направлення
кримінальної справи до
Амвросіївського районного суду від 7
листопада 2011 року;

- клопотання про проведення
судово-психіатричної експертизи у
відношенні підсудної ОСОБА_1,
заявленого прокурором від 15 серпня 2012
року;

- постанови про направлення до
Державної судово-психіатричної
експертизи від 21 лютого 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Вичерпний перелік публічно-правових
справ, на які не поширюється юрисдикція
адміністративних судів, визначено в ч. 3
ст. 17 Кодексу адміністративного
судочинства України, відповідно до
якої юрисдикція адміністративних
судів не поширюється на
публічно-правові справи:

1) що віднесені до юрисдикції
Конституційного Суду України;

2) що належить вирішувати в порядку
кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних
стягнень;

4) щодо відносин, які відповідно до
закону, статуту (положення) об'єднання
громадян віднесені до його внутрішньої
діяльності або виключної компетенції;

Отже, Кодексом адміністративного
судочинства України регламентує
порядок розгляду не всіх
публічно-правових спорів, а лише тих,
які виникають у результаті здійснення
суб'єктом владних повноважень
управлінських функцій і розгляд яких
безпосередньо не віднесено до
підсудності інших судів.

Як вбачається із матеріалів позовної
заяви та супровідного листа до
позовної заяви, підписаного
начальником Маріупольського слідчого
ізолятора Могильним В.В., позивач є
засудженою за ст. 186 ч. 3 Кримінального
кодексу України до позбавлення волі.
Предметом адміністративного позову
фактично є оскарження відмови
Прокурора Амвросіївського району
Донецької області (вих. № 95-9вх.13 від 3
липня 2013 року) видати позивачу копії
постанов, прийнятих у рамках
кримінального провадження (пункти 1-19, 21
прохальної частини адміністративного
позову), а також копій клопотання
прокурора про проведення
судово-психіатричної експертизи (п. 20
прохальної частини адміністративного
позову) та подання слідчого, узгоджене
з прокурором Амвросіївського району
Донецької області про обрання
запобіжного заходу (п. 22 прохальної
частини адміністративного позову).

Згідно до приписів ст. 2 Кримінального
процесуального кодексу України від 13
квітня 2012 року № 4651-VI (далі - КПК
України) завданнями кримінального
провадження є захист особи,
суспільства та держави від
кримінальних правопорушень, охорона
прав, свобод та законних інтересів
учасників кримінального провадження, а
також забезпечення швидкого, повного
та неупередженого розслідування і
судового розгляду з тим, щоб кожний, хто
вчинив кримінальне правопорушення, був
притягнутий до відповідальності в міру
своєї вини, жоден невинуватий не був
обвинувачений або засуджений, жодна
особа не була піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура (ст. 2 Кримінального
процесуального кодексу України).
Положення Кримінального
процесуального кодексу України
регламентують діяльність органів
державної влади та їх посадових осіб,
яка стосується сфери публічно-правових
відносин, що виникають внаслідок
злочинних посягань, відповідальність
за які встановлено в нормах
кримінального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 КПУ України
засуджений має права обвинуваченого,
передбачені ст. 42 цього Кодексу, в
обсязі, необхідному для його захисту на
відповідній стадії судового
провадження.

Згідно пунктів 15-16 ч. 3 ст. 42 КПК України
підозрюваний та обвинувачений мають,
зокрема, право одержувати копії
процесуальних документів та письмові
повідомлення; оскаржувати рішення, дії
та бездіяльність слідчого, прокурора,
слідчого судді в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на
рішення, дії чи бездіяльність слідчого
чи прокурора розглядаються слідчим
суддею місцевого суду згідно з
правилами судового розгляду,
передбаченими статтями 318 - 380 цього
Кодексу, з урахуванням положень цієї
глави.

Отже, правовідносини, які склалися між
позивачем та відповідачем, за своєю
правовою природою є
кримінально-процесуальними. Саме тому
і перевірка скарг на рішення, дії чи
бездіяльність вказаних суб'єктів
владних повноважень має відбуватися у
тому ж процесуальному порядку і тим же
судом (у випадку звернення до суду), на
який відповідно до закону покладені
повноваження щодо перевірки й оцінки
доказів у кримінальній справі, тобто,
судом із розгляду кримінальних справ.
До того ж імперативний припис п. 2 ч. 3 ст.
17 Кодексу адміністративного
судочинства України виключає
юрисдикцію адміністративних судів
щодо справ, які належить вирішувати в
порядку кримінального судочинства.

Зазначене обумовлює висновок суду, що
компетентним національним судом, до
юрисдикції якого належить розгляд заяв
та скарг щодо прийняття рішень,
вчинення дій або допущення
бездіяльності суб'єктом владних
повноважень стосовно заяв і
повідомлень про вчинені або
підготовлювані злочини, є суд, який
спеціалізується на розгляді
кримінальних справ - суд загальної
юрисдикції.

Аналогічну правову позицію висловив і
Конституційний Суд України у справі №
19-рп/2011 від 19 грудня 2011 року за
конституційним зверненням громадянина
ОСОБА_3 та конституційним поданням
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов
висновку про необхідність відмовити у
відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Прокуратури України,
Прокуратури Амвросіївського району
Донецької області про зобов'язання
вчинити певні дії.

Суд вважає за необхідне роз'яснити
позивачу, що розгляд даної справ, тобто,
суду загальної юрисдикції, в порядку,
передбаченому Кримінальним
процесуальним кодексом України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 17, п. 1 ч. 1 ст. 109, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Прокуратури України, Прокуратури
Амвросіївського району Донецької
області про зобов'язання вчинити певні
дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті
провадженні в адміністративній справі
невідкладно надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повторне
звернення тих самих осіб до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

Ухвала може бути оскаржена особами, які
подали позовну заяву, в апеляційному
порядку до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. У
разі якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або згідно з
частиною третьою ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Волгіна Н.П.