Справа № 802/400/14-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 березня 2014 р.
Справа № 802/400/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Воробйової Інни Анатоліївни,
розглянувши у порядку письмового
провадження матеріали справи за
позовом Вінницької об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
Вінницька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 849,31
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
відповідачем станом на 24.01.2014 року
рахується податковий борг по збору за
провадження торговельної діяльності в
сумі 849,31 грн. Узгоджена сума
податкового зобов'язання по зазначеним
загальнообов'язковим платежам
відповідачем добровільно у
встановлений законодавством строк у
повному обсязі не сплачена, що і стало
підставою для звернення до суду.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надавши заяву
про розгляд справи за його відсутності,
у порядку письмового провадження
(вх.№4602 від 11.03.2014 р.).

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про дату, час та місце
судового засідання повідомлявся
завчасно та належним чином, шляхом
направлення ухвали за адресою місця
реєстрації (а.с.5). Однак, до суду
повернувся конверт з відміткою
поштового відділення "за закінченням
терміну зберігання".

Положенням частини 11 статті 35 КАС
України передбачено, що у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

А тому, суд вважає, що вжив всі залежні
від нього заходи для повідомлення
відповідача належним чином про час і
місце розгляду судової справи з його
участю для реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 128 КАС
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Частиною 6 статті 128 КАС України
передбачено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод у
розгляді справи та потреби у виклику
свідків чи експерта, суд вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження. При цьому,
відповідно до положень статті 41 КАС
України технічна фіксація судового
процесу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд
встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
перебуває на обліку як платник
податків у Вінницькій ОДПІ ГУ
Міндоходів у Вінницькій області.

Станом на день звернення з даним
позовом до суду за відповідачем
рахується заборгованість перед
бюджетом по збору за провадження
торговельної діяльності в сумі 849,31
грн., з них: 520,87 грн. - основний платіж,
324,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції та
4,44 грн. - пеня. Дана заборгованість
виникла внаслідок несплати грошового
зобов'язання за торговий патент №31299
від 01.08.2012 р. (за п'ять місяців 2012 р. по 107
грн. щомісячно) в сумі 520,87 грн. та
несплати грошового зобов"язання,
визначеного податковим
повідомленням-рішенням № від
02.08.2012 р. на суму 324 грн.

Податковим органом на адресу
відповідача також направлялась
податкова вимога №112 від 01.12.2012 р. на
суму 849,31 грн. Однак, самостійно
визначена сума податкового
зобов'язання відповідачем не сплачена.

Визначаючись щодо змісту заявлених
вимог суд виходить з наступного.

Стаття 67 Конституції України
встановлює, що платник податків
зобов'язаний вчасно й у повному розмірі
сплачувати податки.

З метою реалізації обов'язків платника
податків законодавчі акти
встановлюють строки сплати податків.

Податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання (п.п. 14.1.175 ст. 14
ПК України).

Обов'язок сплати податків платником
податків передбачений і п.п.16.1.4 п.16.1
ст.16 Податкового кодексу України,
відповідно до якого платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення,
крім випадків, коли протягом такого
строку такий платник податків
розпочинає процедуру оскарження
рішення контролюючого органу.

Статтею 20 Податкового кодексу України
встановлено, що органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

За сукупністю наведених обставин, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи,
відповідачем не спростовані, а відтак,
підлягають задоволенню в загальній
сумі.

Згідно з частиною 4 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовільнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код платника податку
НОМЕР_1) в дохід державного бюджету
кошти в сумі 849,31 грн. (вісімсот сорок
дев'ять грн. 31 коп.).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Воробйова Інна
Анатоліївна