Справа № 754/21649/13-а
Суддя: Ярошенко С. В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/53/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.03.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого судді - Ярошенко С.В.,

при секретарі - Ткаченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з адміністративним позовом до
відповідача про скасування постанови
про адміністративне правопорушення
від 17.10.13 року.

Позивач, представник позивача у
судовому засіданні позов підтримали у
повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надіслав
письмові заперечення на позов, в яких
зокрема зазначив, що вина позивача у
вчиненні адміністративного
правопорушення доводиться актом
перевірки від 03.10.13 року, приписом від
03.10.13, протоколом про адміністративне
правопорушення від 03.10.13 та фото
фіксації.

Вислухавши пояснення учасників,
вивчивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності закладу громадського
харчування біля вул. Пухівська і озера
„Алмазне" у Деснянському районі м.
Києва, за результатом якої складено акт
від 03.10.13. З даного акту вбачається, що
відповідачем встановлено, що з
вказаною адресою самовільно
побудовано будівлю без документа, що
дає право на виконання будівельних
робіт, чим порушено вимоги ч. 1ст. 34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». Крім того,
встановлена експлуатація зазначеної
будівлі у якості ресторанної зали, без
прийняття її в експлуатацію в
установленому законодавством порядку,
чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності». Відповідно
до вимог ДБН зазначений об'єкт
відноситься до II категорії складності.
Інспекція не видавала дозволу та не
реєструвала інших документів
дозвільного характеру, які б давали
право на виконання будівельних і
підготовчих робіт та не приймала об'єкт
в експлуатацію за вказаною адресою.

В той же день 03.10.13 року Інспекцією
складено відповідний протокол та
винесено припис про усунення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до постанови № 683 по справі
про адміністративне правопорушення
від 17.10.13 року, винесеної відповідачем
відносно позивача за ч.ч. 7,12 ст. 96 КУпАП,
ст. 97 КупАП, останнім, який є директором
МПП фірма „Діаф", побудовано та
експлуатується одноповерхова
нежитлова будівля під заклад
громадського харчування, розташована
біля вул. Пухівська і озера „Алмазне" у
Деснянському районі м. Києва, без
прийняття в експлуатацію у
встановленому законом порядку. Цією
постановою на нього накладено штраф у
розмірі 8 500 грн.

Вказану постанову винесено за
наслідками розгляду акту перевірки від
03.10.13 року, припису від 03.10.13 року та
протоколу про адміністративне
правопорушення від 03.10.13 року.

Позивач вважає, що оскаржувана
постанова винесена протиправно та без
з'ясування усіх істотних обставин
справи. Зокрема позивач зазначив, що
оскаржувана постанова була винесена з
численними порушеннями його прав, без
повідомлення про місце і час розгляду,
документи, на підставі яких винесено
оскаржувану постанову складені у його
відсутність, а тому оскаржувана
постанова є винесеною незаконно та
підлягає скасуванню.

Суд аналізуючи матеріали акту
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 03.10.13
року, вважає, що такий відображає
необ'єктивні результати перевірки та
складений з численними порушеннями.

З матеріалів акту вбачається, що
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил
проведену посадовою особою Інспекції
було здійснено у присутності ОСОБА_1,
однак його особа не була встановлена,
оскільки у акті не зазначено будь-якого
документу за яким особа вказаного
громадянина встановлювалась. В
той же час, на зворотній стороні акту у
графі «Присутні» відсутній будь-який
підпис наявних у момент складення акту
осіб.

Акт не містить вказівки на точне
місце його складення та відмітки про
вручення такого відповідній особі, що
свідчить про формальний підхід до його
складання.

Надаючи оцінку припису про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил від 03.10.13 року, суд констатує,
що такий не вручений особі на адресу
якої його було внесено, що унеможливило
позивачу здійснити заходи щодо
усунення порушень.

Незважаючи на внесений припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил від 03.10.13 року, головним
державним інспектором Інспекційного
відділу №1 в той же день 03.10.13 року
складає протокол про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 про
порушення ним ч.ч. 7, 12 ст. 96 КУпАП , ст. 97
КУпАП, що свідчить про створення
штучної ситуації за якої особа
позбавляється можливості, як оскаржити
акт перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 03.10.13
року так і фізично здійснити заходи
направлені на добровільне усунення
порушень, які на думку інспектора мали
місце.

Крім того, вказаний протокол про
адміністративне правопорушення не
відповідає вимогам статті 256 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, оскільки був складений
у відсутність особи, щодо якої такий
складається, не зазначено суть
правопорушення і який склад
адміністративного правопорушення саме
у діях особи, щодо якої складено такий
протокол. При цьому не зазначено
свідків, їх адреси, не вказано причин за
яких не відібрано пояснення у позивача
та мотиви відмови останнього від
підписання протоколу.

В той же час при підготовці
розгляду справи про адміністративне
правопорушення не було вирішено чи
правильно складено протокол та інші
матеріали про адміністративне
правопорушення, чи сповіщено ОСОБА_1
про час і місце розгляду справи та не
перевірено чи надано останньому
здійснити його право на заявлення
клопотань та відповідно чи підлягають
такі задоволенню, що свідчить про
порушення вимог статті 278 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

З матеріалів справи вбачається,
що оскільки позивач не був належним
чином сповіщений про час і місце
розгляду, то відповідно порушено його
право на ознайомлення з матеріалами
справи, надання пояснень, подачу
доказів, можливість заявляти
клопотання, мати і користуватися
правовою допомогою.

Не з'ясовано наявність обставин,
що пом'якшують і обтяжують
відповідальність особи.

При розгляді справи про
адміністративне правопорушення
посадовою особою відповідача не було
з'ясовано обставин, що мали істотне
значення для правильного вирішення
справи, що призвело, з врахуванням
вищеописаних численних порушень та
недоліків до неправильного вирішення
справи.

Натомість суд оцінюючи матеріали
протоколу про адміністративне
правопорушення та оскаржувану
постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності
вважає, що відомості зазначені у них не
підтверджуються будь-якими доказами,
носять форму припущень та зібрані без
з'ясування відомостей, які мають
істотне значення для вірного вирішення
справи про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Не зазначено, як у протоколі про
адміністративне правопорушення так і у
оскаржуваній постанові, у яких саме
діях ОСОБА_1 виразилася експлуатація
об'єкту будівництва ІІ категорії
складності, який не прийнятий в
експлуатацію.

Твердження представника
відповідача про наявність складу
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.ч. 7, 12 ст. 96 КУпАП , ст. 97
КУпАП, не ґрунтується на матеріалах
справи і є надуманим.

Оцінюючи наданий представником
відповідача доказ фото фіксації, суд
критично до такого ставиться, оскільки
з нього не вбачається відомостей, які б
свідчили про експлуатацію приміщення,
без прийняття його в експлуатацію, а
саме не вбачається, що споруда
побудована на бетонній основі, що є
ознакою капітальної будівлі.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Представник відповідача
заперечуючи проти адміністративного
позову не надав суду жодного доказу
правомірності рішення про притягнення
до адміністративної відповідальності
позивача.

Посилання представника
відповідача на факт наявності
протоколу про адміністративне
правопорушення складеного відносно
ОСОБА_1, акту перевірки від 03.10.13 року,
припису від 03.10.13 року та матеріалів
фото фіксації не може бути достатніми
доказами на свідчення правомірності
винесення постанови від 17.10.13 року.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
зокрема:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Суд проаналізувавши наявні
докази, дійшов висновку, що за таких
обставин оскаржувана постанова була
винесена без дотримання вимог статті 280
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, необґрунтовано та без
урахуванням усіх обставин, що мали
значення при прийнятті оскаржуваної
постанови, а тому така визнається судом
протиправною і відповідно
скасовується.

Керуючись ст. ст. 4-16, 158-164, 171-2 КАС
України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову № 683 по справі про
адміністративне правопорушення
заступника начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві від 17.10.13 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.ч. 7,12 ст. 96 КУпАП, ст. 97 КупАП у вигляді
адміністративного штрафу в сумі 8 500
грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

СУДДЯ