Справа № 2-а-4103/10/0270
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/4643/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м.Вінниці

на постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 11.11.2010

та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 12.01.2011

у справі № 2-а-4103/10/0270

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у
м.Вінниці

про визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 11.11.2010,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 12.01.2011, адміністративний позов
задоволено повністю. Визнано недійсним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м.Вінниці
від 05.08.2010 № про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
5320,15 грн. Стягнуто з Державного бюджету
України на користь позивача судові
витрати зі сплати судового збору в сумі
3,40 грн.

ДПІ у м.Вінниці подала касаційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказані судові рішення та прийняти
нове рішення про відмову в задоволенні
позову повністю, посилаючись на
порушення судами норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що підставою для
застосування до позивача за рішенням
від 05.08.2010 № штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 5320,15 грн. слугували
висновки перевірки кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
викладені в акті від 21.07.2010 №
916/02/32/23/НОМЕР_2, про порушення вимог п.п.
1, 2, 12, 13 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, що полягало
у не проведенні розрахункових операцій
через реєстратор розрахункових
операцій; нероздрукуванні та невидачі
відповідного розрахункового
документа; незабезпеченні
відповідності сум готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті
РРО; неведенні обліку товарних запасів
за місцем їх реалізації.

Суд першої інстанції вжив заходів для
повного та всебічного дослідження
обставин, якими позивач обґрунтовував
позовні вимоги, а відповідач -
заперечення проти позову, та
скористався наданим йому ч. 5 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України правом збирати докази з
власної ініціативи, у зв'язку з чим
допитав як свідків осіб, які проводили
перевірку - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також
фізичну особу-підприємця ОСОБА_5, яка
також здійснює свою діяльність в
приміщенні кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» на
підставі договору оренди.

На підставі безпосередньо досліджених
в судовому засіданні доказів та в
результаті оцінки таких доказів в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
недоведеність відповідачем порушень
позивачем вимог Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР при
здійсненні господарської діяльності в
приміщенні кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Доводи відповідача, викладені у
касаційній скарзі, фактично свідчать
про необхідність дослідження та
переоцінки доказів у справі що, в силу
вимог ст. 220 вказаного Кодексу, не може
бути прийнято до уваги судом
касаційної інстанції, оскільки
виходить за межі повноважень цього
суду.

Зважаючи на відсутність підстав для
висновку про порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
надану судами правову оцінку
встановленим обставинам, враховуючи
межі перегляду справи судом касаційної
інстанції, визначені у ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, касаційна скарга залишається
без задоволення, а оскаржувані судові
рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м.Вінниці залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
11.11.2010 та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 12.01.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун