Справа № 804/1208/14
Суддя: Парненко Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

31 січня 2014 р. Справа № 804/1208/14
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Парненко В.С.,
розглянувши у місті Дніпропетровську в
порядку письмового провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві Дахно Артема Миколайовича,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві про
визнання дій протиправними, визнання
протиправним та скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -
14.01.2014 р. ОСОБА_2 (надалі - позивач 1),
ОСОБА_3 (надалі - позивач 2, разом
позивачі) звернулися до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Заступника Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві Дахно
Артема Миколайовича (надалі -
відповідач 1), Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві (надалі - відповідач 2, разом
відповідачі), в якій просять:
Визнати протиправними дії державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві Дахно
Артема Миколайовича щодо відмови у
реєстрації права власності на квартиру
Визнати протиправним та скасувати
рішення № 9083818 від 16.12.2013 року про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень, винесене державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві Дахно
Артемом Миколайовичем щодо відмови у
реєстрації права власності на квартиру
АДРЕСА_1

Зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у місті
Києві прийняти належне у відповідності
до чинного законодавства України
рішення, а саме вчинити реєстраційні
дії щодо реєстрації права власності на
квартиру АДРЕСА_1

В обґрунтування позову позивачі
зазначають, що вважають рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень протиправним, а дії
державного реєстратора незаконними та
такими, що суперечить чинному
законодавству.

Позивач 1 подав заяву про розгляд
справи за його відсутності в порядку
письмового провадження.

Позивач 2 у судове засідання (31.01.2014 р.)
не з'явився, про дату, час та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідачі у призначені судові
засідання ( 27.01.2014 р. та 31.01.2014 р.) не
з'явилися, про дату, час та місце
судових розглядів повідомлялися
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи. Заперечень до
позову не надали.

Відповідно до ч. 4 ст.122 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Згідно з ч. 4
ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі неприбуття
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін, в
письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази, долучені
до матеріалів справи, проаналізувавши
чинне законодавство, суд дійшов
висновку, що позовна заява підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу
України право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обтяження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації.

Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом Відмова у
державній реєстрації права на
нерухомість, ухилення від реєстрації,
відмова від надання інформації про
реєстрацію можуть бути оскаржені до
суду.

Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень, на час виникнення спірних
правовідносин, врегульовані нормами
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» (надалі - Закон).

Статтею 2 Закону встановлено, що
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до Положення про Державну
реєстраційну службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року № 401/2011
Державна реєстраційна служба України
(Укрдержреєстр) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра юстиції України та входить до
системи органів виконавчої влади.

Укрдержреєстр здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
структурні підрозділи головних
управлінь юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, в областях, містах
Києві та Севастополі, а також районних,
районних у містах, міських (міст
обласного значення), міськрайонних,
міжрайонних управлінь юстиції, що
забезпечують реалізацію повноважень
Укрдержреєстру.

Укрдержреєстр відповідно до
покладених на нього завдань здійснює
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 9 вказаного
Закону державний реєстратор приймає
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

Частиною 4 вказаної статті Закону
передбачено, що державний реєстратор
самостійно приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмову в такій
реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових
і службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Судом встановлено, що рішенням
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 26.09.2013 р. (суддя
Бібік М.М., справа №200/5612/13-ц) визнано
право власності в порядку спадкування
за законом по 1/2 частці квартири
АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та за ОСОБА_3 (а.с.7-8).

Згідно відмітки на самому рішенні,
останнє набрало законної сили 08.10.2013 р.

В силу ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлені вищезазначеним
судовим актом факти мають
преюдиціальне значення в рамках
досліджуваного адміністративного
спору та доведенню знову не підлягають.

З метою виконання судового рішення
позивачі звернулися до Державної
реєстраційної служби України для
реєстрації права власності за
вищевказаним рішенням суду.

Зі змісту позову вбачається, що
позивачами було надано пакет
документів, необхідний для проведення
державної реєстрації права власності
на квартиру: рішення суду, відповідну
заяву, встановленого зразку, квитанції
про сплату державного мита, копії
паспортів, копії довідок про
присвоєння ІПН, технічний паспорт на
квартиру, в якому міститься опис
об'єкту нерухомості.

Проте, 16.09.2013 р. державний реєстратор
прав на нерухоме майно Дахно А.М.
прийняв рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №9083818 (а.с.9).

З огляду на викладене суд зазначає
наступне.

Згідно з п.2 ст.9 Закону державний
реєстратор: приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

Згідно ст. 19. Закону державна
реєстрація прав проводиться, зокрема,
на підставі рішень судів, що набрали
законної сили.

Відповідно до ст.24 Закону у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене
право, обтяження не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього Закону;
2) об'єкт нерухомого майна, розміщений
на території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5-1) заяву про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача подано після державної
реєстрації права власності на таке
майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву
про державну реєстрацію речових прав,
похідних від права власності, подано за
відсутності державної реєстрації
права власності, крім випадків,
установлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви
про державну реєстрацію права
власності на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини), що
виникло на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку; 5-4)
після завершення п'ятиденного строку з
дня отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення; 5-5) заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію; 5-6) заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень в
електронній формі подано особою, яка не
є державним кадастровим реєстратором
або державним виконавцем; 6) заявником
подано ті самі документи, на підставі
яких заявлене право та обтяження
такого права вже зареєстровано у
Державному реєстрі прав.

Відмова в державній реєстрації прав та
їх обтяжень з підстав, не передбачених
цим Законом, заборонена.

Зі змісту рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень вбачається, що при прийнятті
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень
державний реєстратор Дахно Артем
Миколайович встановив, що подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Дійсною підставою для відмови в
державній реєстрації права власності є
те, що документ, який підтверджує право
власності (Рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
26.09.2013 р.) не містить відомостей про
площу об'єкта нерухомого майна, у
зв'язку з чим не представляється
можливим внести необхідні для
державної реєстрації відомості щодо
об'єкту нерухомого майна.

Проте, такої підстави для відмови у
реєстрації права власності на нерухоме
майно чинним законодавством не
передбачено.

Крім того, не передбачено обов'язку
зазначати у рішеннях суду відомості
про площу об'єкта нерухомого майна.

Отже, спірне рішення не містить
переліку вимог закону, яким не
відповідають документи подані
позивачем для державної реєстрації
права власності на нерухоме майно та не
містить законних посилань на недоліки
документів, які не дають змоги
встановити відповідність прав цим
документам. А тому, суд приходить до
висновку, що зазначені обставини
держаним реєстратором не встановлено
та формально визначено підставу для
відмови в державній реєстрації прав.

Отже, рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень є
протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, в розпорядженні
відповідача 2 маються всі необхідні
документи для здійснення державної
реєстрації права власності позивачів
на нерухоме майно, а тому суд, з
урахуванням вимог Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року №703,
задля реалізації позивачами їх
законного права вільно володіти,
розпоряджатися та користуватися
майном, приходить до висновку, що
позовна вимога щодо зобов'язання
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві
прийняти належне у відповідності до
чинного законодавства України рішення,
а саме вчинити реєстраційні дії щодо
реєстрації права власності на квартиру
АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачами доказів правомірності
своїх дій та рішень до суду надано не
було.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд прийшов до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які підтверджуються достатніми
доказами, які свідчать про
обґрунтованість позовних вимог,
натомість відповідачами правомірність
своїх дій не доведена, а отже позов
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3
до Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві Дахно Артема Миколайовича,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві про
визнання дій протиправними, визнання
протиправним та скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -
задовольнити.

Визнати протиправними дії державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві Дахно
Артема Миколайовича щодо відмови у
реєстрації права власності на квартиру
АДРЕСА_1

Визнати протиправним та скасувати
рішення № 9083818 від 16.12.2013 року про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень, винесене державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві Дахно
Артемом Миколайовичем щодо відмови у
реєстрації права власності на квартиру
АДРЕСА_1

Зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у місті
Києві прийняти належне у відповідності
до чинного законодавства України
рішення, а саме вчинити реєстраційні
дії щодо реєстрації права власності на
квартиру АДРЕСА_1

В порядку розподілу судових витрат
стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір
в розмірі 68,82 грн. (шістдесят вісім грн.
82 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Суддя (підпис) З оригіналом
згідно. Постанова не набрала законної
сили 31.01.14 СуддяВ.С. Парненко В.С.
Парненко