Справа № 805/17377/13-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Давиденко Т.В.
Суддя-доповідач - Гімон М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року справа
№805/17377/13-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді-доповідача Гімона М.М.,
судів Василенко Л.А., Старосуда М.І., при
секретарі судового засідання Варчук
О.М., за участю позивача ОСОБА_4,
представника відповідача Майдикова
С.Б., розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщені суду апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Волноваському районі Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 28
січня 2014 року у справі № 805/17377/13-а за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Державної податкової
інспекції у Волноваському районі
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
неправомірним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної
податкової інспекції у Волноваському
районі Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання неправомірним та скасування
податкового повідомлення-рішення
задоволені. Визнано неправомірним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Волноваському
районі Головного управління
Міндоходів у Донецькій області від
26.11.2013 року № про донарахування
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість та застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
4478 грн. 75 коп., в тому числі за основним
платежем - 3583 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями в сумі 895 грн. 75
коп.

Не погодившись з таким рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій зазначив, що постанова прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити позивачеві у задоволенні
позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
суд першої інстанції не звернув уваги
на те, що в разі порушення продавцем
порядку заповнення податкової
накладної, покупець таких товарів має
можливість скористатися своїм правом
та подати заяву зі скаргою на
постачальника товарів з податковою
декларацією з ПДВ за звітний
(податковий) період, в якому відбувся
факт сплати податку або факт отримання
придбаних товарів. При цьому апелянт
зазначає, що позивачем до заяви зі
скаргою на постачальника товарів не
надано документів передбачених в п. 201.10
ст. 201 Податкового кодексу України.

Представник позивача просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив апеляційну скаргу
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції скасувати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вивчивши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів, здійснюючи апеляційний
перегляд справи в межах доводів
апеляційної скарги, вважає, що останню
необхідно задовольнити, а рішення суду
першої інстанції скасувати з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач є фізичною
особою-підприємцем, перебуває на
податковому обліку у відповідача та є
платником податку на додану вартість.

Посадовими особами відповідача була
проведена документальна невиїзна
перевірка позивача щодо дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства по податку на додану
вартість за період з 01.11.2012 року по
30.11.2012 року, за результатами якої
складений акт від 26.11.2013 року №
1130/05-33-17-02/НОМЕР_2 (далі Акт перевірки).

Згідно Акту перевірки позивачем
порушено п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України, внаслідок чого
занижена сума податкового зобов'язання
по ПДВ за листопад 2012 року на суму 3583
грн. через безпідставне включення до
складу податкового кредиту за листопад
2012 року сум за податковими накладними,
виданими ТОВ ВТФ «Авіас» в жовтні 2012
року.

26.11.2013 року на підставі Акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № про
донарахування суми податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість та застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 4478 грн. 75
коп. у тому числі за основним платежем -
3583 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями в сумі 895 грн. 75 коп.

Також встановлено, що суму спірного
податкового кредиту 3583 грн. позивачем
було сформовано за результатами
операцій з придбання товарів у ТОВ ВТФ
"Авіас" за договором на відпуск
паливно-мастильних матеріалів (ПММ) за
паливними картками від 13.01.2012 року № 75.

На виконання наведеного договору
позивачу ТОВ ВТФ "Авіас" були виписані
наступні податкові накладні, які
отримані позивачем 01.11.2012 року: від
15.10.2012 року № 410/81 на суму 1940 грн., в тому
числі ПДВ в сумі 323 грн. 33 коп.; від 16.10.2012
року № 452/81 на суму 1948 грн., в тому числі
ПДВ в сумі 324 грн. 67 коп.; від 18.10.2012 року
№ 553/81 на суму 2910 грн., в тому числі ПДВ в
сумі 485 грн.; від 24.10.2012 року № 785/81 на
суму 3920 грн., в тому числі ПДВ в сумі 653
грн. 33 коп.; від 25.10.2012 року № 804/81 на суму
3920 грн., в тому числі ПДВ в сумі 653 грн. 33
коп.; від 26.10.2012 року № 880/81 на суму 6860
грн., в тому числі ПДВ в сумі 1143 грн. 33
коп. (а.с. 23-28). Вказані податкові
накладні включені до Єдиного реєстру
податкових накладних.

Суми за вказаними податковими
накладними були включені позивачем до
складу податкового кредиту за листопад
2012 року.

Також з вказаних податкових накладних
вбачається, що в них невірно зазначено
місцезнаходження позивача, а саме
замість адреси: АДРЕСА_1, зазначена
адреса: АДРЕСА_2.

У зв'язку з цим, 14.12.2012 року позивач
надав до податкового органу декларацію
з податку на додану вартість за
листопад 2012 року, до якої надав заяву
про відмову постачальника надати
податкову накладну (порушення ним
порядку заповнення ) за формою Додаток
8, реєстром отриманих податкових
накладених та копіями податкових
накладних (а.с. 30 - 40).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до вимог Податкового
кодексу України, заява із скаргою на
постачальника товарів подається лише з
податковою декларацією за той звітний
період, у якому платник включив суму
податку на додану вартість до складу
податкового кредиту, а право на
включення відповідних сум
зберігається за платником податків
протягом 365 днів. За таких обставин
порушень податкового законодавства
позивачем не допущено, а оскаржуване
податкове повідомлення-рішення про
зменшення від'ємного значення суми
податку на додану вартість є
протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що висновок суду
першої інстанції про задоволення
позову не відповідає обставинам по
справі та зроблений з порушенням норм
матеріального права з огляду на
наступне.

Згідно пункту 198.2 Податкового кодексу
України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно пункту 198.6. Податкового кодексу
України, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо
платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Відповідно до пункту 200.3 статті 200
Податкового кодексу України, при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Аналіз вказаних норм свідчить, що
наявність належним чином оформлених
податкових накладних є підставою для
включення до податкового кредиту
платника сум ПДВ за такими накладними
протягом 365 днів з дати їх складання.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 Податкового
кодексу України (в редакції чинній на
час виникнення спірних правовідносин),
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Відповідно до п. 4 Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
наказом Міністерств фінансів України
від 01.11.2011 року № 1379 (далі Порядок № 1379),
який діяв на час виникнення спірних
правовідносин, місцезнаходження
(податкова адреса) продавця та
місцезнаходження (податкова адреса)
покупця вказуються з урахуванням вимог
статті 45 глави I розділу II Кодексу та
статей 29 і 93 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до п. 45.1 ст. 45 Податкового
кодексу України, податковою адресою
платника податків - фізичної особи
визнається місце її проживання, за яким
вона береться на облік як платник
податків у контролюючому органі.

З виписки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та довідки про взяття
на облік платника податків від 22.12.2010
року № 1724/10/29-014-1 вбачається, що місцем
проживання позивача зазначена адреса:
АДРЕСА_1 (арк. справи 6, 9).

Однак в виданих позивачу ТОВ ВТФ "Авіас"
податкових накладних зазначена інша
адреса: АДРЕСА_2.

У виписаних ТОВ ВТФ "Авіас" податкових
накладних від 15.10.2012 року № 410/81 на суму
1940 грн., в тому числі ПДВ в сумі 323 грн. 33
коп.; від 16.10.2012 року № 452/81 на суму 1948
грн., в тому числі ПДВ в сумі 324 грн. 67
коп.; від 18.10.2012 року № 553/81 на суму 2910
грн., в тому числі ПДВ в сумі 485 грн.; від
24.10.2012 року № 785/81 на суму 3920 грн., в тому
числі ПДВ в сумі 653 грн. 33 коп.; від 25.10.2012
року № 804/81 на суму 3920 грн., в тому числі
ПДВ в сумі 653 грн. 33 коп.; від 26.10.2012 року
№ 880/81 на суму 6860 грн., в тому числі ПДВ в
сумі 1143 грн. 33 коп. (а.с. 23-28) зазначено
невірне місцезнаходження покупця.

Відповідно до п. 6.3. Порядку № 1379, не дає
права покупцю на віднесення сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту порушення порядку
заповнення податкової накладної.

Таким чином, видані позивачу ТОВ ВТФ
"Авіас" податкові накладні, в яких
зазначена невірна адреса позивача, є
такими, що складені з порушенням
порядку заповнення податкової
накладної.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції в судовому засіданні, у
зв'язку з тим, що у виданих позивачу ТОВ
ВТФ "Авіас" податкових накладних
невірно зазначена адреса проживання
позивача, останній включив до
податкового кредиту в декларації за
листопад 2012 року суми ПДВ у розмірі 3583
грн. та одночасно надав до податкової
декларації заяву про відмову
постачальника надати податкову
накладну (порушення ним порядку
заповнення та/або порядку реєстрації).
До вказаної заяви (додаток 8) позивач
додав копії вищевказаних податкових
накладних на 6 аркушах, що не є спірним.

В той же час, передбачені п. 201.10. ст. 201
Податкового кодексу України документи,
а саме копії товарних чеків або інших
розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг,
позивачем до заяви не були надані.

З огляду на те, що видані позивачу ТОВ
ВТФ "Авіас" податкові накладні є такими,
що складені з порушенням порядку їх
заповнення, а тому не є належними
первинними бухгалтерськими
документами, що і визнав позивач,
подавши щодо них разом з податковою
декларацією додаток 8, а інших належних
документів, що засвідчують факт сплати
податку у зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг,
позивачем до заяви (додаток 8) не були
надані, то позивач не набув права на
включення спірних сум до складу
податкового кредиту за листопад 2012
року у розмірі 3583 грн.

Суд першої інстанції на ці обставини
уваги не звернув.

Таким чином, оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 26.11.2013 року №
є законним, а позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене колегія суду
дійшла до висновку, що суд першої
інстанції невірно вирішив справу в
зв'язку з неправильним застосуванням
норм матеріального права, внаслідок
чого постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням нової
про відмову у задоволені позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 24, 195, 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, 205, 207, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Волноваському
районі Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року у справі № 805/17377/13-а за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Державної податкової інспекції у
Волноваському районі Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення скасувати.

У задоволені позову Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної
податкової інспекції у Волноваському
районі Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання неправомірним та скасування
податкового повідомлення-рішення
відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня її складення в
повному обсязі.

У повному обсязі постанова виготовлена
05 березня 2014 року.

Колегія суддів
М.М. Гімон

Л.А. Василенко

М.І. Старосуд