Справа № 2а-326/12
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/34424/13

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Кобилянського М.Г., Стародуба
О.П.,

секретар судового засідання Василенко
І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до начальника
управління Державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ в м.
Києві Курінного Анатолія
Володимировича, треті особи - інспектор
Державної патрульної служби відділу
Державної автомобільної інспекції
Голосіївського району Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві Клименко
Володимир Петрович, інспектор сектору
оформлення матеріалів
дорожньо-транспортних пригод та
дізнання відділу Державної
автомобільної інспекції
Голосіївського району Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві Приліпко
Василь Олексійович про скасування
протоколу про адміністративне
правопорушення, зобов'язання вчинити
певні дії та відшкодування моральної
шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу судді Солом'янського районного
суду м. Києва від 24 січня 2012 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 4 червня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що постановою апеляційного суду м.
Києва від 19 грудня 2011 року було закрито
провадження у справі про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого статтею
124 Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Просив зобов'язати відповідача
скасувати складений відносно позивача
протокол про адміністративне
правопорушення від 27 липня 2011 року
серії АА1 №514259 за відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення за статтею 124 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення;

зобов'язати відповідача визнати
нечинним вилучення водійського
посвідчення, на підставі чого
скасувати виданий тимчасовий дозвіл на
право керування серія АА453047 від 27 липня
2011 року;

зобов'язати відповідача згідно пункту
11.18 Інструкції з оформлення матеріалів
про адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху
зняти з обліку бланки зазначених
протоколу і дозволу;

стягнути з відповідача моральну шкоду
в розмірі 8848,00 грн;

зобов'язати відповідача скласти
протокол про адміністративне
правопорушення відносно водія ОСОБА_5,
вилучити у нього водійське
посвідчення.

Ухвалою судді Солом'янського районного
суду м. Києва від 24 січня 2012 року
відмовлено у відкритті провадження у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до начальника УДАІ ГУ МВС в м.
Києві Курінного А.В., треті особи -
інспектор ДПС ВДАІ Голосіївського
району ГУ МВС України в м. Києві
Клименко В.П., інспектор сектору
оформлення матеріалів ДТП та дізнання
ВДАІ Голосіївського району ГУ МВС в м.
Києві Приліпко В.О. про скасування
протоколу про адміністративне
правопорушення, зобов'язання вчинити
певні дії та відшкодування моральної
шкоди на підставі пункту 1 частини
першої статті 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 4 червня 2013
року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено
без задоволення, а ухвалу судді
Солом'янського районного суду м. Києва
від 24 січня 2012 року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судами порушення норм чинного
процесуального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильних судових рішень, позивач
просить скасувати постановлені судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та направити справу на новий
розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3
цього Кодексу справою
адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, в якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі й на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що компетенція
адміністративних судів поширюється,
зокрема, на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктами владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії) дій чи
бездіяльності.

При цьому відповідно до положень
пункту 3 частини цієї статті юрисдикція
адміністративних судів не поширюється
на публічно-правові справи про
накладення адміністративних стягнень.

Пунктом 2 частини 1 статті 18 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що місцевим загальним
судам як адміністративним судам
підсудні усі адміністративні справи з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності.

При цьому адміністративні суди не
можуть розглядати справи з приводу
рішень місцевих загальних судів у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності,
оскільки відповідно до положень статті
294 Кодексу України про адміністративні
правопорушення апеляційна скарга на
постанову судді у справі про
адміністративне правопорушення
подається до відповідного
апеляційного суду через місцевий суд,
який виніс постанову.

За правилами статті 221 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
справи про адміністративні
правопорушення, передбачені, зокрема,
статтею 124 цього Кодексу, розглядають
судді районних, районних у місті,
міських чи міськрайонних судів.

Відповідно до положень статті 294
Кодексу України про адміністративні
правопорушення апеляційна скарга на
постанову судді у справі про
адміністративне правопорушення
подається до відповідного
апеляційного суду через місцевий суд,
який виніс постанову.

Таким чином, законність дій
працівників органів внутрішніх справ
при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення щодо
позивача оцінювалась, як зазначено ним
у позовній заяві, суддею апеляційного
суду при ухваленні постанови про
закриття провадження в
адміністративній справі.

Враховуючи викладене, висновок судді
суду першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, про відмову у
відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини
першої статті 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є правильним, оскільки оцінка
законності зазначених дій працівників
органів внутрішніх справ в іншому
провадженні поза межами розгляду
справи про адміністративне
правопорушення не допускається.

Крім цього, апеляційний суд,
переглядаючи рішення судді першої
інстанції, прийшов до обґрунтованого
висновку про те, що позовна вимога про
відшкодування моральної шкоди повинна
вирішуватись у порядку цивільного
судочинства, оскільки частиною 2 статті
21 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
процесуального права, доводами
касаційної скарги висновки, викладені
в судових рішеннях, не спростовуються,
підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167 ч. 2, 210, 220,
221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу судді
Солом'янського районного суду м. Києва
від 24 січня 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 4 червня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Стародуб О.П.

Кобилянський М.Г.