Справа № 805/2246/14
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 р.
Справа № 805/2246/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд в складі: головуючого судді
Грищенка Є.І. розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Донецькій
області до відділу державної
виконавчої служби Калінінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку про скасування постанови від
11.01.2014 р., -

В С Т А Н О В
И В:

Територіальне управління
Держгірпромнагляду у Донецькій
області звернулось до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до відділу державної
виконавчої служби Калінінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку про скасування постанови від
11.01.2014 р.

В обґрунтування заявлених
позовних вимог позивач зазначив, що 11
лютогоа 2014 р. (вх. № 367) ним було отримано
постанову відділу державної
виконавчої служби Калінінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку про відмову у відкриті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) від 11.01.2014р. ВП № 41441203 на
підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України "Про
виконавче провадження".

Як зазначає позивач в
адміністративному позові, виконавчий
лист від 09.09.2013 по справі № 805/11896/13-а про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду до ТОВ
«Північне», шляхом заборонення ведення
гірничих робіт, у зв'язку з загрозою
життю та здоров'ю людей не суперечить
статті 18 Закону України "Про виконавче
провадження", подано за місцем
знаходження боржника, резолютивна
частина виконавчого листа вже містить
у собі дії зобов'язуючого характеру
щодо боржника.

Просив скасувати постанову відділу
державної виконавчої служби
Калінінського районного управління
юстиції у м. Донецьку про відмову у
відкриті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 11.01.2014р. ВП №
41441203.

Представник позивача через канцелярію
суду надав клопотання про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового засідання повідомлений
належним чином, про що свідчить
факсовий звіт про надіслання
відповідачу ухвали про відкриття
провадження по відповідній
адміністративній справі (а.с. 12).

Враховуючи заяву представника
позивача, суд вважає за можливе
розглянути справу відповідно до ч. 6 ст.
128 Кодексу адміністративного
судочинства України в порядку
письмового провадження на підставі
наявних у матеріалах справи доказах.

Дослідивши та проаналізувавши зібрані
по справі докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Позивачем до відділу державної
виконавчої служби Калінінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку на примусове виконання був
наданий виконавчий лист від 09 вересня
2013 року по справі 805/11896/13-а про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Північне", яке розташоване за адресою:
83017, м. Донецьк, вул. Овнатаняна, 4, шляхом
заборони ведення гірничих робіт у 2
східному відкотному штреку пл. h8
«Фомінський», крім робіт по усуненню
виявлених порушень промислової
безпеки, у зв'язку із загрозою життю та
здоров'ю людей.

Постановою ВП № 41441203 від 11 січня 2014
року було відмовлено у прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 805/11896/13-а, відповідно до п. 8 ч. 1
ст. 26 Закону України "Про виконавче
провадження" у зв'язку з тим, що
відсутній зобов'язальний характер у
виконавчому документі (а.с.6).

Суд вважає, що з боку відповідача, при
винесенні постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження
були порушені норми матеріального
права, тому вона є протиправною і
підлягає скасуванню з огляду на
наступне.

Згідно із статтею 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Законом України
"Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21
квітня 1999 року (із змінами та
доповненнями) (далі - Закон № 606) у
відповідності до преамбули якого цей
Закон визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку, Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень, що затверджена Наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
№ 512/5 (далі - Інструкція № 512) та іншими
нормативно - правовими актами.

Статтею 1 Закону № 606 встановлено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до статей 6, 11 Закону № 606, п.
2.1. Інструкції № 512 державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 Закону
встановлено, що відповідно до цього
Закону підлягають виконанню державною
виконавчою службою виконавчі
документи, зокрема, виконавчі листи, що
видаються судами.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону, зокрема, за заявою стягувача
або його представника про примусове
виконання рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону № 606,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 18 Закону, у
виконавчому документі зазначаються: 1)
назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо; 4)
резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; 6) строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що виконавчий документ
може бути пред'явлений до виконання
протягом року, якщо інше не передбачено
законом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
22 Цього Закону, строки, зазначені у
частині 1 цієї статті, встановлюються
для виконання судових рішень - з
наступного дня після набрання рішенням
законної сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а в разі
якщо судове рішення підлягає негайному
виконанню, - з наступного дня після його
постановлення.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті
256 КАС України, негайно виконуються
постанови суду про повне або часткове
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
експлуатації будівель, об'єктів,
споруд, цехів, дільниць, а також машин,
механізмів, устаткування, транспортних
засобів, проведення робіт, у тому числі
будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо це загрожує життю та/або
здоров'ю людей.

Як вбачається з виконавчого листа №
805/11896/13-а від 09.09.2013 р., строком його
пред'явлення вказано 09 вересня 2013 р., що
є опискою, про що є відповідна ухвала
Донецького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
р. про внесення виправлень до
виконавчого листа. Вищезазначеною
ухвалою виправлено строк пред'явлення
виконавчого листа до виконання, а саме:
замість «09 вересня 2013 року» вказано «05
вересня 2014 року».

Отже, з урахуванням внесених
виправлень до виконавчого листа №
805/11896/13-а від 09.09.2013 р., він відповідає
вищевказаним вимогам.

Відповідно до статті 26 Закону № 606,
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі: 1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;
2) неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону,
та неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; 3) якщо
рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Посилання державного виконавця в
постанові на відсутність
зобов'язального характеру у
виконавчому документі та на п. 8. ч. 1 ст.
26 Закону № 606, суд вважає
необґрунтованим, оскільки жодних
обставин, які передбачені законом та
виключають здійснення виконавчого
провадження відповідачем належним
чином не доведено та судом не
встановлено.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що постанова державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Калінінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку Каніщева О.В. від 11.01.2014 р. за
виконавчим провадженням № 41441203 з
примусового виконання виконавчого
листа № 805/11896/13-а, виданого 09.09.2013 року
винесена з порушенням законодавчо
встановлених норм, є незаконною і
підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 8, 9, 10, 94, 159, 160, 161, 162, 163, 181, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Позов Територіального управління
Держгірпромнагляду у Донецькій
області до відділу державної
виконавчої служби Калінінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку про скасування постанови від
11.01.2014 р. - задовольнити.

Скасувати постанову відділу державної
виконавчої служби Калінінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку від 11.01.2014 року про відмову у
відкритті виконавчого провадження №
41441203.

Постанова прийнята у порядку
письмового провадження 25 лютого 2014
року.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 КАС України, і може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному статтею 186
КАС України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Апеляційна скарга на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Грищенко Є.І.