Справа № 810/650/14-а
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2014 року 810/650/14-а

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Басай О.В.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом територіального управління
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Київській області та м.Києві до
публічного акціонерного товариства
"Городище-Пустоварівський
бурякорадгосп" про застосування
заходів реагування,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
територіальне управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Київській області та м.Києві з позовом
до публічного акціонерного товариства
"Городище-Пустоварівський
бурякорадгосп" в якому просить суд
застосувати до відповідача заходи
реагування шляхом: заборони
експлуатації вантажопідіймального
крану, що керується з підлоги; заборони
експлуатації посудин, що працюють під
тиском (кисневі балони); заборони
експлуатації електроінструментів;
відсторонення від роботи працівників
та посадових осіб, які не пройшли
навчання і перевірку знань з питань
охорони праці в обсязі виконуваної
ними роботи до усунення порушень та
отримання, у встановленому порядку,
рішення на відновлення їх роботи.

Звернення позивача до суду з приводу
застосування заходів реагування у
вигляді заборони експлуатації
вантажопідіймального крану, що
керується з підлоги; заборони
експлуатації посудин, що працюють під
тиском (кисневі балони); заборони
експлуатації електроінструментів;
відсторонення від роботи працівників
та посадових осіб, які не пройшли
навчання і перевірку знань з питань
охорони праці в обсязі виконуваної
ними роботи, зумовлено протиправними
діями відповідача, тобто, порушення ним
вимог законодавства, що тягне за собою
створення загрози життю та здоров'ю
працівників ПАТ
"Городище-Пустоварівський
бурякорадгосп", яке було виявлено
позивачем за результатами перевірки.

30.01.2014 судом відкрито скорочене
провадження в даній адміністративній
справі. Також, запропоновано
відповідачу, в разі невизнання
адміністративного позову, у
десятиденний строк з дня одержання
цієї ухвали надати суду письмові
заперечення проти позову та докази на
підтвердження цих заперечень або заяву
про визнання позову.

Зазначену ухвалу суду від 30.01.2014
позивач та відповідач отримали 05.02.2014,
що підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення (а.с. 30, 31).

Згідно пункту 3 частини п'ятої статті 1832
Кодексу адміністративного судочинства
України, справа повинна бути
розглянута у порядку скороченого
провадження не пізніше трьох днів у
разі якщо протягом семи днів з дня
закінчення строку, передбаченого
частиною третьою цієї статті, до суду
не надійшло заперечення відповідача та
за умов, що справа не розглядається
судом за місцезнаходження відповідача.

Відповідачем не подано заперечення
проти позову або заяви про визнання
позову у передбачений частиною 3 статті
1832 Кодексу адміністративного
судочинства України десятиденний
строк з дня одержання ухвали про
відкриття скороченого провадження.

Оцінивши повідомлені позивачем
обставини справи та дослідивши докази,
якими вони обґрунтовуються, суд дійшов
висновку про наявність достатніх
підстав для прийняття рішення в
порядку скороченого провадження,
виходячи з наступного.

Відповідно до направлення на
проведення перевірки №17/1475 від 30.12.3013
територіальним управлінням Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Київській області та м.Києві проведено
планову перевірку щодо дотримання
вимог нормативно-правових актів з
охорони праці та промислової безпеки
ПАТ "Городище-Пустоварівський
бурякорадгосп", а саме, служба охорони
праці, організація безпечного
виконання робіт підвищеної небезпеки,
цех механізації. За результатами
проведення зазначеної перевірки
відповідачем складено акт перевірки
суб'єкта господарювання (виробничого
об'єкта) №17/18/0019А від 14.01.2014 (а.с. 7, 88-15).

Із зазначеного акта перевірки
вбачається, що в ході проведеної
перевірки позивачем було виявлено, що
відповідачем порушено вимоги
законодавства, а саме:

- статті 18 ЗУ №2694 - члени комісії з
перевірки знань з питань охорони праці
у порядку, установленому типовим
положенням, не пройшли навчання та
перевірку знань з питань охорони праці,
що є порушенням п.3.11 НПАОП 0.00-4.12-05
"Типове положення про порядок
проведення навчання і перевірки знань
з питань охорони праці";

- статті 21 ЗУ №2694 - на підприємстві
відсутній дозвіл Держгірпромнагляду
на виконання робіт підвищеної
небезпеки (зберігання балонів, із
стисненим, зрідженим, отруйним,
вибухонебезпечним та інертним газом),
та на експлуатацію (застосування)
машин, механізмів, устаткування
підвищеної небезпеки (посудини, що
працюють під тиском понад 0,05 МПа.,
вантажопідіймальні крани і машини), що
є порушенням п.6 "Порядок видачі
дозволів на виконання робіт підвищеної
небезпеки та на експлуатацію
(застосування) машин, механізмів,
устаткування підвищеної небезпеки"
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26 жовтня 2011р.
№1107;

- статті 13 ЗУ№2694 - на підприємстві не
проведено періодичної перевірки
електроінструменту, не рідше як 1 раз на
6 місяців, що є порушенням п.6.7.24 НПАОП
40.1-1.21-98 "Правил безпечної експлуатації
електроустановок споживачів";

- статті 18 ЗУ №2694 - посадові особи, які
входять до служби спостереження за
експлуатацією будівель і споруд не
пройшли навчання і перевірку знань з
питань охорони праці в обсязі
виконуваної ними роботи, що є
порушенням п.5.6 НПАОП 0.00-4.12-05 "Типове
положення про порядок проведення
навчання і перевірки знань з питань
охорони праці".

Зазначений акт перевірки підписаний
голою правління ПАТ
"Городище-Пустоварівський
бурякорадгосп" Мозговим Володимиром
Миколайовичем без зауважень та
заперечень.

Крім цього, позивач у позовній заяві
звернув увагу на те, що правопорушення,
які відображені в акті перевірки
суб'єкта господарювання (виробничого
об'єкта) №17/18/0019А від 14.01.2014,
відповідачем під час підписання та
отримання зазначеного акта не були
спростовані.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Статтею 4 Закону України "Про
охорону праці" 14.10.1992 №2694-XII (далі - Закон
№2694-XII) встановлено, що державна
політика в галузі охорони праці
визначається відповідно до
Конституції України Верховною Радою
України і спрямована на створення
належних, безпечних і здорових умов
праці, запобігання нещасним випадкам
та професійним захворюванням.

Одним із принципів на яких базується
державна політика в галузі охорони
праці є принцип пріоритету життя і
здоров'я працівників, повної
відповідальності роботодавця за
створення належних, безпечних і
здорових умов праці.

Відповідно до абзацу другого статті 1
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" від 05.04.2007
№877-V (далі - Закон №877-V) державний
нагляд (контроль) - діяльність
уповноважених законом центральних
органів виконавчої влади, їх
територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Частиною першою статті 4 Закону №877-V
передбачено, що державний нагляд
(контроль) здійснюється за місцем
провадження господарської діяльності
суб'єкта господарювання або його
відокремлених підрозділів, або у
приміщенні органу державного нагляду
(контролю) у випадках, передбачених
законом.

Положеннями статті 31 Закону №2694-XII
встановлено, що одним із органів, який
здійснює державне управління охороною
праці є центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері охорони праці.

Відповідно до пункту 1 Положення про
Державну службу гірничого нагляду та
промислової безпеки України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 №408/2011, Державна
служба гірничого нагляду та
промислової безпеки України
(Держгірпромнагляд України) є
центральним органом виконавчої влади,
який входить до системи органів
виконавчої влади та забезпечує
реалізацію державної політики з
промислової безпеки, охорони праці,
державного гірничого нагляду, охорони
надр та державного регулювання у сфері
безпечного поводження з вибуховими
матеріалами промислового призначення.

До основних завдань
Держгірпромнагляду України підпунктом
3 пункту 3 цього ж Положення віднесено
організацію та здійснення державного
нагляду (контролю) за додержанням
законів та інших нормативно-правових
актів, а зокрема, з питань промислової
безпеки, охорони праці, безпечного
ведення робіт юридичними та фізичними
особами, які відповідно до
законодавства використовують найману
працю.

Пунктом 4 зазначеного Положення
визначено, що Держгірпромнагляд
України відповідно до покладених на
неї завдань здійснює державний нагляд
(контроль) за додержанням
законодавства з охорони праці в
частині безпечного ведення робіт,
промислової безпеки, безпеки робіт у
сфері поводження з вибуховими
матеріалами промислового призначення
юридичними та фізичними особами, які
відповідно до законодавства
використовують найману працю, у тому
числі з питань будівництва,
реконструкції та експлуатації об'єктів
підвищеної небезпеки, потенційно
небезпечних об'єктів і виробництв;
застосування технологій,
технологічних процесів, машин,
механізмів, устаткування, транспортних
та інших засобів виробництва;
забезпечення працівників спеціальним
одягом, спеціальним взуттям та іншими
засобами індивідуального та
колективного захисту; виготовлення,
монтажу, ремонту, реконструкції,
налагодження, випробування і безпечної
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних та інших
засобів виробництва.

Згідно пункту 6 цього ж Положення,
Держгірпромнагляд України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, у місті
обласного значення Кривий Ріг.

Частиною першою статті 39 Закону
№2694-XII встановлено, що посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
охорони праці, мають право
безперешкодно відвідувати
підконтрольні підприємства (об'єкти),
виробництва фізичних осіб, які
відповідно до законодавства
використовують найману працю, та
здійснювати в присутності роботодавця
або його представника перевірку
додержання законодавства з питань,
віднесених до їх компетенції.

Пунктом 2.1 Положення про
організацію та здійснення державного
гірничого нагляду, державного нагляду
(контролю) у сфері промислової безпеки
та охорони праці в системі
Держгірпромнагляду України,
затвердженого наказом Міністерства
надзвичайних ситуацій України від
11.08.2011 №826 визначено, що державний
нагляд (контроль) здійснюється шляхом
проведення посадовими особами
Держгірпромнагляду України згідно з
цим Положенням перевірок (обстежень)
установ, підприємств, організацій, їх
відокремлених підрозділів, філій,
представництв, юридичних осіб,
фізичних осіб, що використовують
найману працю, у тому числі окремих
виробничих об'єктів суб'єктів
господарювання-виробничих цехів та
дільниць, машин і механізмів,
промислових майданчиків, інших
відокремлених виробничих структурних
підрозділів.

Відповідно до частини сьомої
статті 7 Закону №877-V, на підставі акта,
складеного за результатами здійснення
заходу, в ході якого виявлено порушення
вимог законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду.

В силу положень абзацу першого частини
п'ятої статті 4 Закону №877-V, повне або
часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.

Згідно із пунктом 2.26 вже
згаданого Положення про організацію та
здійснення державного гірничого
нагляду, державного нагляду (контролю)
у сфері промислової безпеки та охорони
праці в системі Держгірпромнагляду
України, затвердженого наказом
Міністерства надзвичайних ситуацій
України від 11.08.2011 №826, право заборони
виконання робіт, виробництва виникає
зокрема у разі виявлення під час
перевірки порушень вимог
законодавства з охорони праці та
промислової безпеки, що створюють
загрозу життю працівників; порушень
вимог Кодексу України про надра;
відсутності дозволу на виконання робіт
підвищеної небезпеки та на
експлуатацію (застосування) машин,
механізмів, устаткування підвищеної
небезпеки; непроведення у
встановленому порядку та в терміни
технічного огляду, випробування або
експертного обстеження машин,
механізмів та устаткування підвищеної
небезпеки.

У разі виявлення факту перевищення
допустимих норм технологічного
навантаження виробничого об'єкта
(окремого виробництва, машин,
механізмів) або якщо дійсний рівень
технологічного навантаження створює
загрозу життю працівників, уникнути
чого можливо за рахунок його зниження,
роботи такого об'єкта (виробництво,
експлуатація машин і механізмів)
можуть бути обмежені до допустимого
безпечного рівня.

Під загрозою життю та здоров'ю
працівників відповідно до пункту 1.4
зазначеного Положення слід розуміти
виникнення умов, за яких подальше
продовження виконання робіт або
експлуатація об'єкта, машин і
механізмів несе ризик спричинення
внаслідок цих умов фізичної шкоди
працівникові, в тому числі такої, яка
може призвести до смертельних
наслідків.

Відповідно до статті 6 Закону №2694-XII,
умови праці на робочому місці, безпека
технологічних процесів, машин,
механізмів, устаткування та інших
засобів виробництва, стан засобів
колективного та індивідуального
захисту, що використовуються
працівником, а також
санітарно-побутові умови повинні
відповідати вимогам законодавства.

Статтею 13 Закону №2694-XII передбачено, що
роботодавець зобов'язаний створити на
робочому місці в кожному структурному
підрозділі умови праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці.

Положеннями статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що факт
порушення відповідачем вимог
законодавства у сфері охорони праці та
промислової безпеки підтверджується
наявним у матеріалах справи актом
перевірки суб'єкта господарювання
(виробничого об'єкта) №17/18/0019А від
14.01.2014, та на те, що жодних доказів на
спростування тверджень і висновків
позивача відповідач суду не надав.
Також, доказів щодо повідомлення
позивача про усунення виявлених
порушень відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене та беручи до
уваги те, що під час проведення
перевірки ПАТ
"Городище-Пустоварівський
бурякорадгосп", з приводу дотримання
ним нормативно-правових актів з
охорони праці та промислової безпеки,
позивачем виявлено порушення вимог
законодавства з охорони праці та
промислової безпеки, які створюють
загрозу життю і здоров'ю працівників,
суд приходить до висновку про те, що
зазначеними у акті перевірки суб'єкта
господарювання (виробничого об'єкта)
№17/18/0019А від 14.01.2014 порушеннями
відповідачем створено загрозу життю та
здоров'ю працівникам підприємства.

За наведених обставин, суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Водночас, суд звертає увагу, що
відповідач не позбавлений права
відповідно до частини дванадцятої
статті 1832 Кодексу адміністративного
судочинства України подати заяву про
скасування заходів реагування,
застосованих судом за результатом
розгляду справи, передбаченої пунктом 5
частини першої цієї статті, якщо
обставини, які стали підставою для
вжиття заходів реагування, перестали
існувати або усунуті, що
підтверджується відповідними
доказами. Така заява подається до
адміністративного суду, який прийняв
постанову про застосування
відповідних заходів реагування у сфері
державного нагляду (контролю).

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Згідно із статтею 97 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд за клопотанням однієї зі
сторін визначає грошовий розмір
судових витрат, які повинні бути їй
компенсовані.

Оскільки, вимог про відшкодування
судових витрат позивач не заявляв,
судові витрати на користь позивача
стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 33, 70, 71, 72, 86, 94,
1832, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Заборонити публічному акціонерному
товариству "Городище-Пустоварівський
бурякорадгосп", що знаходиться за
адресою Київська область, Володарський
район, село Городище-Пустоварівське:
експлуатацію вантажопідіймального
крану, що керується з підлоги;
експлуатацію посудин, що працюють під
тиском (кисневі балони); експлуатацію
електроінструментів та відсторонити
від роботи працівників і посадових
осіб, які не пройшли навчання і
перевірку знань з питань охорони праці
в обсязі виконуваної ними роботи до
усунення порушень та отримання у
встановленому порядку рішення на
відновлення їх роботи.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Басай О.В.