Справа № 824/3163/13-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/3163/13-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук
О.І.,

представника позивача Антонюк М.А.,
представників відповідача Голубової
М.Г. та Гарілевич А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Вищого
професійного училища №3 м.Чернівці до
Державної фінансової інспекції в
Чернівецькій області про визнання
незаконним та скасування рішення в
частині,

В С Т А Н О В И В :

В поданому позові Вище професійне
училище №3 м.Чернівці просить суд
визнати незаконним та скасувати пункт 3
вимоги Державної фінансової інспекції
в Чернівецькій області «Про усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства» №24-03-14-14/8868 від 27
листопада 2013 року, а саме: забезпечити
відшкодування коштів в сумі 6982,29 грн, в
тому числі за рахунок осіб, якими
допущено порушення, або за рахунок
особи, яка отримала освітню послугу, на
підставі її письмової згоди; у зв'язку
із завершенням бюджетного періоду, у
якому були допущені порушення,
перерахувати в дохід обласного бюджету
кошти в сумі 2075,95 грн.

Ухвалою суду від 11 лютого 2014 року до
участі у даній справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача
залучено ОСОБА_4.

Вважаючи зазначену вимогу
контролюючого органу неправомірною,
позивач у позовній заяві посилається
на те, що відповідач при здійсненні
ревізії фінансово-господарської
діяльності Вищого професійного
училища №3 м.Чернівці за період з 01
січня 2011 року по 30 вересня 2013 року не
мав права перевіряти навчальний заклад
на предмет обґрунтованості
зарахування громадян до складу учнів
та виплати таким стипендій. Також
вказував, що чинним законодавством не
передбачено прямої заборони щодо
вступу до професійно-технічного
навчального закладу на конкурсній
основі, в т.ч. немає обмежень щодо
отримання вперше професійно-технічної
освіти за рахунок державного бюджету
після отриманого іншого
освітньо-кваліфікаційного рівня.

Крім цього, позивач зазначав, що при
перевірці документів та прийнятті
рішення про зарахування ОСОБА_4 до
складу учнів Вищого професійного
училища №3 м.Чернівці на навчання за
державним замовленням за професією
«кравець, закрійник» приймальна
комісія учбового закладу діяла у
відповідності до Типових правил
прийому до професійно-технічних
навчальних закладів України,
затверджених наказом Міністерства
освіти і науки України від 06 червня 2006
року №441 та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 05 липня
2006 року за №790/12664. Вказував, що чинним
законодавством не передбачено
процедури відрахування учня
професійно-технічного навчального
закладу з підстав неправомірного його
зарахування.

В запереченнях на позовну заяву
відповідач, обґрунтовуючи
правомірність прийняття оскаржуваної
вимоги, вказував про наявність у
органів державного фінансового
контролю повноважень щодо здійснення
перевірки з питань зарахування на
навчання учнів, проходження навчання
та виплату їм стипендій, оскільки
формування видатків на реалізацію
державного замовлення здійснюється за
рахунок Державного бюджету України.
Також наголошувалось на тому, що,
зважаючи на положення частини 5 статті 3
Закону України «Про
професійно-технічну освіту» та
наявність у ОСОБА_4
освітньо-кваліфікаційного рівня
«магістр», позивач не мав права
зараховувати останню на навчання за
державним замовленням для здобуття
первинної професійної освіти, що
призвело до безпідставної виплати
вказаній особі стипендії та проведенню
інших витрат.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позові. Разом з
цим додатково повідомив про те, що
навчальним закладом підготовка
кваліфікованих робітників за
професією «кравець, закрійник»
здійснюється у відповідності до вимог,
встановлених Міністерством освіти і
науки України. Крім цього, зазначає, що
оскільки формування груп за вказаною
професією понад державне замовлення не
здійснювалось, то можливості
зарахувати ОСОБА_4 до платної групи у
навчального закладу не було. Просив
позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому
засіданні просили суд у задоволенні
позову відмовити повністю з підстав,
викладених у запереченнях на позов.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явилась, хоча була повідомлена
належним чином про дату, час та місце
розгляду справи. Разом з цим вона
подала до суду заяви, датовані 18 лютого
2014 року та 03 березня 2014 року, про
розгляду справи у її відсутність,
вказавши про підтримку позову в
повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
дослідивши наявні матеріали, всебічно
та повно з'ясувавши всі обставини
справи, об'єктивно оцінивши докази, що
мають юридичне значення для вирішення
спору по суті, суд дійшов висновку про
те, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
плану контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції
України на ІІІ квартал 2013 року та на
підставі направлень на проведення
перевірки від 26 вересня 2013 рок №715, від
27 вересня 2013 року №719,720, від 03 жовтня 2013
року №739 та від 07 жовтня 2013 року №752
посадовими особами Державної
фінансової інспекції в Чернівецькій
області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності у
Вищому професійному училищі№3 м.
Чернівці за період з 01 січня 2011 року по
30 вересня 2013 року, про що складено Акт
від 13 листопада 2013 року №03-40/27.

Ревізію проведено з 26 вересня 2013 року
по 06 листопада 2013 року у відповідності
до питань програми ревізії та робочого
плану з відома директора училища
Нікішиної О.В. та головного бухгалтера
Васелюк О.Й.

Зокрема, перевірено дотримання вимог
чинного законодавства у сфері
здійснення освітньої діяльності та
ліцензування освітніх послуг,
формування та виконання державного
замовлення.

Так, ревізією обґрунтованості
зарахування громадян до складу учнів
для здобуття первинної
професійно-технічної освіти
встановлено порушення, яке полягало у
зарахуванні до складу учнів групи №15
за професією «Кравець-закрійник» для
здобуття первинної професійної освіти
гр. ОСОБА_4, яка в 2011 році закінчила
Чернівецький національний університет
ім. Ю.Федьковича та здобула
кваліфікацію магістра екології. При
цьому навчання в університеті
проводилося за державним замовленням.

Таким чином, контролюючим органом
зроблено висновок, що на підставі
рішення приймальної комісії наказом
директора зараховано ОСОБА_4 на
навчання за державним замовленням з
метою здобуття первинної професійної
підготовки, тоді як фактично її
професійно-технічне навчання
спрямоване на оволодіння іншою
професією, що відповідно до частини 6
статті 3 Закону України «Про
професійно-технічну освіту» є
перепідготовкою.

Також в Акті від 13 листопада 2013 року
№03-40/27 зазначено, що внаслідок
зарахування до складу учнів для
здобуття первинної
професійно-технічної освіти ОСОБА_4,
яка вже мала інший
освітньо-кваліфікаційний рівень, зайво
витрачено коштів на виплату стипендій
в сумі 4250,00 грн та проведено інших
витрат (заробітну плату, комунальні
послуги) на 2732,29 грн. Порушення допущено
приймальною комісією та директором,
яка є головою приймальної комісії.

Вище професійне училище №3 м. Чернівці
не погодилось з висновком Державної
фінансової інспекції в Чернівецькій
області щодо визначення винного у
зарахуванні ОСОБА_4 до складу учнів для
здобуття первинної
професійно-технічної освіти та подало
20 листопада 2013 року на вказаний акт
заперечення, які Державною фінансовою
інспекцією в Чернівецькій області
прийняті не були з наданням
обґрунтування своїх висновків.

Листом від 27 листопада 2013 року
№24-03-14-14/8868 «Про усунення виявлених
ревізією порушень законодавства»
Державною фінансовою інспекцією в
Чернівецькій області повідомлено Вище
професійне училище №3 м. Чернівці про
те, що в порушення частини 5 статті 3
Закону України «Про
професійно-технічну освіту» внаслідок
зарахування до складу учнів для
здобуття первинної професійної освіти
учениці ОСОБА_4, яка вже мала інший
освітньо-кваліфікаційний рівень,
училищем зайво витрачено коштів на
виплату стипендій в розмірі 4250,00 грн та
інші витрати (заробітну плату,
комунальні послуги) на 2732,29 грн. У
зв'язку з цим училищу необхідно
забезпечити відшкодування коштів в
сумі 6982,29 грн, в тому числі за рахунок
осіб, якими допущено порушення, або за
рахунок особи, яка отримала освітню
послугу, на підставі її письмової
згоди; у зв'язку із завершенням
бюджетного періоду, у якому були
допущені порушення, перерахувати в
дохід обласного бюджету кошти в сумі
2075,95 грн (пункт 3).

Вище професійне училище №3 м. Чернівці
листом від 20 листопада 2013 року за №458
звернулось до учениці ОСОБА_4 з
проханням повернути навчальному
закладу зайво витрачені ним кошти на
здобуття робітничої професії в сумі
2732,29 грн і 4565 грн витрачених коштів на
виплату стипендії та подати заяву на
переведення на платну форму навчання.

Однак листом від 26 листопада 2013 року
ОСОБА_4 відхилила вказані пропозиції
училища.

Не погоджуючись з вимогою суб'єкта
владних повноважень, викладеною в
пункті 3 листа від 27 листопада 2013 року
№24-03-14-14/8868 «Про усунення виявлених
ревізією порушень законодавства», Вище
професійне училище №3 м. Чернівці
звернулось до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначає Закон
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII.

Відповідно до частини першої статті 2
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» головними
завданнями органу державного
фінансового контролю є: здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Частиною першою статті 8 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» передбачено, зокрема, що орган
державного фінансового контролю
здійснює державний фінансовий
контроль та контроль за цільовим
використанням коштів державного і
місцевих бюджетів.

Згідно пунктів 1, 7 статті 10 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» органу державного
фінансового контролю надається право
перевіряти в ході державного
фінансового контролю грошові та
бухгалтерські документи, звіти,
кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо);
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Статтею 2 Закону України «Про
формування та розміщення державного
замовлення на підготовку фахівців,
наукових, науково-педагогічних та
робітничих кадрів, підвищення
кваліфікації та перепідготовку
кадрів» від 20 листопада 2012 року № 5499-VI
визначено, що державне замовлення
формується центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
політику у сфері державного
замовлення, за поданням центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
політику у сфері освіти, та інших
державних замовників з урахуванням
середньострокового прогнозу потреби у
фахівцях та робітничих кадрах на ринку
праці та обсягів видатків Державного
бюджету України на зазначені цілі.

Як вбачається з обставин справи, Вище
професійне училище №3 м.Чернівці є
державним професійно-технічним
навчальним закладом третього
атестаційного рівня. ОСОБА_4 була
зарахована до вказаного училища на
навчання за державним замовленням,
формування видатків на реалізацію
якого здійснюється за рахунок
Державного бюджету України. У зв'язку
із зарахуванням до складу учнів,
прийнятих на навчання за державним
замовленням з метою здобуття первинної
професійної підготовки, остання і
отримувала стипендію.

Питання щодо призначення, нарахування
та виплати стипендіального
забезпечення входило до переліку
основних питань програми ревізії
фінансово-господарської діяльності у
Вищого професійного училища №3 м.
Чернівці за період з 01 січня 2011 року по
30 вересня 2013 року.

Суд вважає, що встановленні статтею 2
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» завдання щодо
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяття
зобов'язань, ефективним використанням
коштів, наділяють орган державного
фінансового контролю правом проводити
перевірки стосовно дотримання
законодавства при нарахуванні та
виплаті установою державної форми
власності стипендії учням.

За таких обставин та враховуючи
указані вище положення закону, суд
приходить до висновку про наявність
повноважень та підстав у Державної
фінансової інспекції в Чернівецькій
області під час проведення ревізії
фінансово-господарської діяльності у
Вищому професійному училищі №3 м.
Чернівці провести перевірку
правильності зарахування осіб до
складу учнів училища та виплату їм у
зв'язку з цим стипендії.

Відтак, доводи позивача в
обґрунтування своїх позовних вимог
щодо відсутності у відповідача права
перевіряти навчальний заклад на
предмет обґрунтованості зарахування
громадян до складу учнів та виплати
таким стипендій - безпідставні.

Статтею 29 Закону України «Про освіту»
від 23 травня 1991 року №1060-XII визначено
структуру освіти в Україні, яка
включає: дошкільну освіту; загальну
середню освіту; позашкільну освіту;
професійно-технічну освіту; вищу
освіту; післядипломну освіту;
аспірантуру; докторантуру; самоосвіту.

Згідно частини другої статті 30 Закону
України «Про освіту» в Україні
встановлюються такі
освітньо-кваліфікаційні рівні:
кваліфікований робітник; молодший
спеціаліст; бакалавр; спеціаліст,
магістр.

Суспільні відносини в галузі
професійно-технічної освіти
регулюються Законом України «Про
професійно-технічну освіту» від 10
лютого 1998 року №103-98/ВР.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про професійно-технічну освіту»
професійно-технічна освіта є складовою
системи освіти України.
Професійно-технічна освіта є
комплексом педагогічних та
організаційно-управлінських заходів,
спрямованих на забезпечення
оволодіння громадянами знаннями,
уміннями і навичками в обраній ними
галузі професійної діяльності,
розвиток компетентності та
професіоналізму, виховання загальної і
професійної культури.
Професійно-технічна освіта
здобувається у професійно-технічних
навчальних закладах.

Професійно-технічне навчання -
складова професійно-технічної освіти.
Професійно-технічне навчання
передбачає формування у громадян
професійних умінь і навичок,
необхідних для виконання певної роботи
чи групи робіт, і може здійснюватися у
професійно-технічних навчальних
закладах, а також шляхом
індивідуального чи курсового навчання
на виробництві, у сфері послуг.

Професійно-технічна освіта забезпечує
здобуття громадянами професії
відповідно до їх покликань, інтересів,
здібностей, а також допрофесійну
підготовку, перепідготовку, підвищення
їх кваліфікації.

Допрофесійна підготовка - це здобуття
початкових професійних знань, умінь
особами, які раніше не мали робітничої
професії.

Первинна професійна підготовка - це
здобуття професійно-технічної освіти
особами, які раніше не мали робітничої
професії, або спеціальності іншого
освітньо-кваліфікаційного рівня, що
забезпечує відповідний рівень
професійної кваліфікації, необхідний
для продуктивної професійної
діяльності.

Перепідготовка робітників - це
професійно-технічне навчання,
спрямоване на оволодіння іншою
професією робітниками, які здобули
первинну професійну підготовку.

Підвищення кваліфікації робітників -
це професійно-технічне навчання
робітників, що дає можливість
розширювати і поглиблювати раніше
здобуті професійні знання, уміння і
навички на рівні вимог виробництва чи
сфери послуг.

З наведеної норми слідує, що здобувати
первинну професійну підготовку можуть
лише особи, які раніше не мали
робітничої професії або спеціальності
іншого освітньо-кваліфікаційного
рівня, а за наявності таких -
професійно-технічне навчання
здійснюватиметься в рамках
перепідготовки робітників або
підвищення їх кваліфікації.

В ході розгляду справи встановлено, що
на навчання до Вищого професійного
училища №3 м.Чернівці з метою здобуття
первинної професійної підготовки було
зараховано ОСОБА_4, в той час як остання
вже мала освітньо-кваліфікаційний
рівень «магістр», який здобула
закінчивши навчання за державним
замовленням у Чернівецькому
національному університеті ім.
Ю.Федьковича.

Отже, оскільки ОСОБА_4 після закінчення
Чернівецького національного
університету ім. Ю.Федьковича було
присвоєно кваліфікацію магістра
екології, то професійно-технічне
навчання за професією
«Кравець-закрійник», в розумінні
положень статті 3 Закону України «Про
професійно-технічну освіту, є фактично
оволодінням новою професією, тобто
перепідготовкою, яка згідно пункту 36
Положення про професійно-технічний
навчальний заклад, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 05 серпня 1998 року № 1240, здійснюються
за рахунок коштів фізичних і юридичних
осіб.

За таких обставин, суд погоджується з
висновком контролюючого органу про
порушення позивачем частини п'ятої
статті 3 Закону України «Про
професійно-технічну освіту» при
зарахуванні до складу учнів для
здобуття саме первинної професійної
освіти ОСОБА_4, яка вже мала інший
освітньо-кваліфікаційний рівень,
внаслідок чого училищем було зайво
витрачено державні кошти на виплату
указаній особі стипендії та проведено
виплату інших коштів, пов'язаних із цим
(заробітна плата, комунальні послуги).

Враховуючи наведене та зважаючи на
положення пункту 7 статті 10 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» Державна фінансова інспекція
в Чернівецькій області в листі
№24-03-14-14/8868 від 27 листопада 2013 року
правомірно пред'явила позивачу
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства, а саме: забезпечити
відшкодування коштів в сумі 6982,29 грн, в
тому числі за рахунок осіб, якими
допущено порушення, або за рахунок
особи, яка отримала освітню послугу, на
підставі її письмової згоди; у зв'язку
із завершенням бюджетного періоду, у
якому були допущені порушення,
перерахувати в дохід обласного бюджету
кошти в сумі 2075,95 грн.

Поряд з цим суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 14
Закону України «Про
професійно-технічну освіту» прийом
громадян до професійно-технічних
навчальних закладів здійснюється в
порядку, встановленому навчальним
закладом на підставі типових правил
прийому до професійно-технічних
навчальних закладів, що затверджуються
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері освіти.

На час зарахування ОСОБА_4 до складу
учнів Вищого професійного училища №3
м.Чернівці діяли Типові правила
прийому до професійно-технічних
навчальних закладів України,
затверджені наказом Міністерства
освіти і науки України від 06 червня 2006
року №441 та зареєстровані в
Міністерстві юстиції України 05 липня
2006 року за №790/12664 (далі - Типові правила
прийому).

Відповідно до пункту 3.1 Типових правил
прийому вступники подають особисто
заяву про вступ до
професійно-технічного навчального
закладу із зазначенням обраної
професії (спеціальності) та
спеціалізації, форми навчання, місця
проживання та необхідності
працевлаштування після закінчення
навчання, до якої додають: - документ
про освіту (оригінал або його завірену
копію); - документ про присвоєння
освітньо-кваліфікаційного рівня
"кваліфікований робітник" (для навчання
на третьому ступені
професійно-технічної освіти у ВПУ та
ЦПТО) (оригінал або його завірену
копію); - медичну довідку за формою,
установленою чинним законодавством
(оригінал або її завірену копію); - 6
фотокарток розміром 3 х 4 см (правилами
прийому в окремих випадках можуть
встановлюватися інші розміри
фотокарток).

З наданої позивачем копії журналу
реєстрації прийому документів осіб, що
вступають у ВПУ №3 у 2012/2013 роках
вбачається, що ОСОБА_4 при вступі до
училища було надано: копія паспорта,
копія ідентифікаційного коду, атестат
ЗНЗ, медична довідка, довідка про склад
сім'ї та 6 фото.

Разом з тим за змістом пунктів 2.1, 2.2., 2.4
Типових правил прийому приймальна
комісія, яка здійснює прийом до
професійно-технічного навчального
закладу і яку очолює директор,
проводить з вступниками бесіди з
питань вибору професії або
спеціальності, умов навчання,
матеріального забезпечення та
забезпечення особливого соціального
захисту учнів, слухачів, наступного
працевлаштування; приймає рішення
щодо осіб, рекомендованих до
зарахування до професійно-технічного
навчального закладу, оформляє протокол
та оголошує відповідні списки осіб;
організовує роботу щодо
комплектування навчальних груп з
урахуванням здібностей і нахилів, віку,
стану здоров'я та професійної
придатності вступників; вирішує інші
питання, пов'язані з прийомом.

З огляду на вказані повноваження
приймальної комісії, суд вважає, що
приймальна комісія та директор Вищого
професійного училища №3 м.Чернівці,
який її очолював, при прийняті рішення
щодо ОСОБА_4 про зарахування її на
навчання за державним замовленням з
метою здобуття саме первинної
професійної підготовки за професією
«кравець, закрійник» повинні були
вирішити всі питання, пов'язані з таким
прийомом, в т.ч. і щодо наявності чи
відсутності спеціальності іншого
освітньо-кваліфікаційного рівня.
При цьому суд також зважає на те, що при
проведенні ревізії контролюючим
органом в особовій справі ОСОБА_4 було
виявлено її диплом «магістра екології»
Чернівецького національно
університету ім. Ю.Федьковича, що не
заперечувалось представником
позивача. А в листі від 26 листопада 2013
року, адресованого Вищому професійному
училищу №3 м.Чернівці як відповідь на
лист від 20 листопада 2013 року за №458,
ОСОБА_4 повідомляє, що при вступі до
училища нею було подані всі необхідні
документи, а також копія диплому, в
якому зазначено присвоєння їй
кваліфікаційного рівня «магістр».

Відтак, необґрунтованими та
безпідставними є доводи позивача в
обґрунтування незаконності
оскаржуваної вимоги відповідача
стосовно того, що при перевірці
документів та прийнятті рішення про
зарахування ОСОБА_4 до складу учнів
Вищого професійного училища №3
м.Чернівці приймальна комісія учбового
закладу діяла у відповідності до
Типових правил прийому до
професійно-технічних навчальних
закладів України, затверджених наказом
Міністерства освіти і науки України
від 06 червня 2006 року №441 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 05 липня 2006 року за №790/12664.

Безпідставними є і посилання позивача
в обґрунтування заявлених позовних
вимог на те, що чинним законодавством
не передбачено процедури відрахування
учня професійно-технічного
навчального закладу з підстав
неправомірного його зарахування,
оскільки зазначене не має значення для
правильного вирішення даного спору,
який виник між державним
професійно-технічним навчальним
закладом та органом державного
фінансового контролю з приводу
пред'явлення останнім вимоги про
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства.

До того ж, такої вимоги як відрахувати
ОСОБА_4 зі складу учнів Вищого
професійного училища №3 м.Чернівці
Державна фінансова інспекція в
Чернівецькій області не пред'являла.

Відповідно до частини першої та другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи відповідач
довів правомірність оскаржуваного
рішення, яке прийнято на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, а тому підстави для
задоволення даного позову відсутні.

Оскільки частиною третьою статті 4
Закону України «Про судовий збір» від 08
липня 2011 року №3674-VI передбачено, що під
час подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору, позивачем при поданні позовної
заяви з необхідних 1720,50 грн було
сплачено 172,05 грн, що підтверджується
квитанцією від 26 грудня 2013 року на суму
68,82 грн та квитанцією від 14 січня 2014
року на суму 103,23 грн.

Поряд з цим частиною третьою статті 4
Закону України «Про судовий збір»
також визначено, що решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Зважаючи на те, що позивачу відмовлено
у задоволенні позовних вимог повністю,
останній повинен сплатити до
Державного бюджету України недоплату
судового збору за подання даного
позову, яка становить 1548, 45 грн (1720,50 грн
- 172,05 грн).

Керуючись статтями 160 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову Вищого
професійного училища №3 м.Чернівці до
Державної фінансової інспекції в
Чернівецькій області про визнання
незаконним та скасування рішення в
частині відмовити повністю.

Стягнути з Вищого професійного училища
№3 м.Чернівці до Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 1548 (одна
тисяча п'ятсот сорок вісім) грн 45 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі
складена 07 березня 2014 року.