Справа № 219/4624/2013-а
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Решетняк І.В.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
справа №219/4624/2013-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Сіваченка І.В.

Шишова О.О.

при секретарі судового засідання
Котовського С.О.

за участю сторін по справі:

позивач: не з'явився

відповідача: не з'явився

третя особа1: ОСОБА_3,

представник третьої особи: ОСОБА_4 (за
довіреністю)

третя особа2: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 грудня 2013 р. у справі № 219/4624/2013-а
(головуючий І інстанції Решетняк І.В.)
за позовом ОСОБА_5 до Артемівської
міської ради, треті особи - ОСОБА_3,
Відділ Держземагентства в
м.Артемівську Донецької області про
визнання частково протиправним
рішення та скасування частково
рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до Артемівської міської ради,
треті особи - ОСОБА_3, Відділ
Держземагентства в м.Артемівську
Донецької області про визнання
протиправним рішення виконавчого
комітету Артемівської міської ради №632
від 06.08.1997 року "Про передачу в приватну
власність земельних ділянок
громадянам м.Артемівська", згідно з
яким ОСОБА_6 було передано у власність
земельну ділянку площею 0,1257 га за
адресою: АДРЕСА_1 для ведення
особистого підсобного господарства;
скасування рішення виконавчого
комітету Артемівської міської ради №632
від 06.08.1997 року "Про передачу в приватну
власність земельних ділянок
громадянам м.Артемівська", у
відповідності з якими ОСОБА_6 було
передано у власність земельну ділянку
площею 0,1257 га за адресою: АДРЕСА_1, для
ведення особистого підсобного
господарства; визнати недійсним та
скасувати реєстрацію Державного акту
на право приватної власності на землю
серії ІІІ-ДН №090512, виданий
Артемівською міською радою 14.08.1997 року
на ім'я ОСОБА_6 на земельну ділянку
розміром 0,1257 га, який нахадится в
АДРЕСА_1.

Постановою Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 грудня 2013 р. адміністративний
позов задоволено у повному обсязі,
внаслідок чого визнано протиправним
рішення виконавчого комітету
Артемівської міської ради №632 від
06.08.1997 року «Про передачу в приватну
власність земельних ділянок
громадянам м.Артемівська» в частині
передачі ОСОБА_6 у власність земельної
ділянки площею 0,1257 га за адресою:
АДРЕСА_1, для ведення особистого
підсобного господарства; скасовано
рішення виконавчого комітету
Артемівської міської ради №632 від
06.08.1997 року «Про передачу в приватну
власність замельних ділянок
громадянам м.Артемівська» в частині
передачі ОСОБА_6 у власність земельної
ділянки площею 0,1257 га за адресою:
АДРЕСА_1, для ведення особистого
підсобного господарства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позову.

В обґрунтування доводів
апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права. ОСОБА_3
зазначив, що оформлення права
власності на землю батьком було
здійснено ще задовго до того, як
позивач набув право власності на Ѕ
частину будинку, згідно Свідоцтва про
право на спадщину за законом. Тому
вважає, що, оскільки під час прийняття
спірного рішення, відповідач діяв у
повній відповідності до ч.2 ст. 19
Конституції та діючого на той час
земельного законодавства. ОСОБА_3 також
зазначив, що оскільки відповідно до
Свідоцтва про спадщину за законом від
15.03.2012 року до позивача земельна
ділянка не переходила, спадкодавець не
мав у своїй власності спірної
земельної ділянки, то вказане рішення
виконкому Артемівської міської ради
жодним чином не може порушувати його
права та інтереси.

Представник відповідача та третя
особа 2 в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явилися, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Під час розгляду справи в суді
першої інстанції представником
відповідача подана заява про визнання
позову в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, третю особу
1та її представника, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, заперечення на
скаргу, дійшла висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час
апеляційного провадження встановлено,
що рішенням виконавчого комітету
Артемівської міської ради №632 від
06.08.51997 року «Про передачу в приватну
власність земельних ділянок
громадянам м. Артемівська» у приватну
власність ОСОБА_6 за його заявою було
передано земельну ділянку для ведення
особистого підсобного господарства
площею 0,1257 га, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивач - ОСОБА_5 та третя особа -
ОСОБА_3 є рідними братами, батьками яких
є ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які померли
відповідно ІНФОРМАЦІЯ_1 року та
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

За життя ОСОБА_7 за договором
купівлі-продажу від 03.08.1970 року
придбала у власність Ѕ частину
одноповерхового будинку з надвірними
будівлями в АДРЕСА_1, яку позивач -
ОСОБА_5 успадкував за свідоцтвом про
право на спадщину за законом від 15.03.2013
року.

У свою чергу, іншу Ѕ частину
одноповерхового будинку з надвірними
будівлями в АДРЕСА_1, третя особа -
ОСОБА_3 придбав у власність, уклавши з
ОСОБА_6, якому належала ця частина
будинку на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
Другою Артемівською державною
нотаріальною конторою 20.07.1970 року №767,
договір дарування від 11.04.2008 року. За
цим договором ОСОБА_3 також придбав у
власність земельну ділянку розміром 1257
кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1.

Статтею 30 Земельного кодексу
України (чинного на дату прийняття
спірного рішення) встановлено, що при
переході права власності на будівлю і
споруду разом з цими об'єктами
переходить у розмірах, передбачених
статтею 67 цього Кодексу, і право
власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її
цільового призначення і, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження -
будівлі та споруди.

При переході права власності
громадян на жилий будинок і
господарські будівлі та споруди до
кількох власників, а також при переході
права власності на частину будинку в
разі неможливості поділу земельної
ділянки між власниками без шкоди для її
раціонального використання земельна
ділянка переходить у спільне
користування власників цих об'єктів.

Як вбачається з матеріалів справи
на час прийняття відповідачем спірного
рішення щодо передачі у приватну
власність згаданої земельної ділянки
ОСОБА_6 домоволодіння, яке розташоване
на даній земельній ділянці, належало на
праві власності подружжям ОСОБА_6 та
ОСОБА_7. Порівну, в рівних долях. ОСОБА_7
зверталася до відповідача з заявою від
21.07.1997р. про передачу безоплатно у
приватну власність земельної ділянки
на якій розташоване домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1. При цьому за рішенням
виконавчого комітету Артемівської
міської ради №632 від 06.08.1997 року
земельна ділянка, на якій розташоване
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, була
передана у повну приватну власність
лише одному з подружжя - ОСОБА_6.

З урахуванням викладеного, суд
апеляційної інстанції погоджує
висновок суду першої інстанції про те,
що спірне рішення було прийнято з
порушенням вимог діючого
законодавства, а тому правомірно
задоволено позов.

Колегія суддів вважає
правомірним висновок суду першої
інстанції про те, що спірним рішенням
порушені права позивача як власника
частини жилого будинку, який
позбавлений можливості користування
земельною ділянкою, на якій
розташована дана частина цього
будинку.

Згідно до частини 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Наслідки пропущення строків
звернення до адміністративного суду
визначені у ст.100 цього Кодексу за
приписами частини 1 якої
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

В обґрунтування наявності
поважних причин для поновлення строку
звернення до адміністративного суду
позивач у позові зазначив, що про
існування спірного рішення він
дізнався лише у судовому засіданні
28.02.2013р. під час розгляду цивільної
справи №0503/4958/2012.

Колегія суддів вважає поважними
наведені причини пропуску позивачем
строку звернення до суду, а тому
поновлює строк звернення до суду.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
було допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку
про те, що підстави для скасування
рішення суду першої інстанції
відсутні, а тому відхиляє апеляційну
скаргу і залишає судове рішення без
змін.

Керуючись статтями 24, 99-100, 160, 167, 184,
195, 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 27 грудня 2013 р. у
справі № 219/4624/2013-а - залишити без
задоволення.

Постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 грудня 2013 р. у справі № 219/4624/2013-а -
залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини
ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та
проголошені у судовому засіданні 05
березня 2014 року. Ухвала у повному
обсязі складена у нарадчій кімнаті 11
березня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:
Т.Г. Гаврищук

Судді

І.В.Сіваченко

О.О.Шишов