Справа № 2а-3079/10/1670
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

11 березня 2014 року м.
Київ В/800/850/14

Вищий адміністративний суду України в
складі колегії суддів:

судді-доповідача
Ланченко Л.В.

суддів Бившевої Л.І.

Лосєва
А.М.

Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши заяву Державної
податкової інспекції у м.Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
26.11.2013

у справі № 2а-3079/10/1670 (К/9991/47711/11)

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_5

до Державної податкової інспекції у
м.Полтаві та Державної податкової
адміністрації у Полтавській області

про визнання дій неправомірними та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у м.Полтаві ГУ Міндоходів у
Полтавській області подано заяву
№104/10/16-31-10-03-09 від 17.02.2014 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
26.11.2013, посилаючись на неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції норм матеріального права:
ст.11-2 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» в ухвалі
щодо якої подана заява про перегляд, та
ухвалах Вищого адміністративного суду
України від 15.07.2010 у справі №К-22877/07, від
24.11.2011 у справі №К-36903/10 та від 12.11.2012 у
справі №К-18094/10.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У відповідності до п. 4 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 13.12.2010 № 2 «Про судову
практику застосування статей 235-240
Кодексу адміністративного судочинства
України» подібність правовідносин
означає, зокрема, тотожність
суб'єктного складу учасників відносин,
об'єкта та предмета правового
регулювання, а також умов застосування
правових норм (зокрема, часу, місця,
підстав виникнення, припинення та
зміни відповідних правовідносин).
Зміст правовідносин з метою з'ясування
їх подібності в різних рішеннях суду
(судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Питання про допуск справи до
провадження у Верховному Суді України
вирішується Вищим адміністративним
судом України лише в межах аналізу тих
судових рішень, на які посилається
заявник.

Колегія суддів не вбачає підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, з огляду на
таке.

Зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України від
24.11.2011 та 12.11.2012, які додані заявником до
заяви як приклад неоднакового
застосування судами норм
матеріального права, вбачається, що
зміст правовідносин, які у них
розглядалися, відмінний від тих, які є у
даній справі. Підставою для прийняття
наведених рішень стало підтвердження
факту вчинення суб?єктом
господарювання порушень встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності, у
зв?язку з чим допущені контролюючим
органом процедурні порушення при
проведенні перевірок, не є підставою
для звільнення такого суб?єкта від
відповідальності.

У той час як підставою для прийняття
рішення, про перегляд якого ставиться
питання, стало не підтвердження факту
допуску посадових осіб до перевірки, а
також відсутності документального
підтвердження виявлених податковим
органом у межах спірних правовідносин
порушень.

Щодо ухвали Вищого адміністративного
суду України від 15.07.2010, яка додана
заявником до заяви як приклад
неоднакового застосування судами норм
матеріального права, то направлення
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції свідчить про неповноту
встановлення судами попередніх
інстанцій обставин справи для
правильного вирішення спору та про не
дослідження всіх доказів.

Відсутність повно встановлених
обставин у певній справі та ухвалення
судового рішення в іншій справі,
виходячи з конкретних встановлених
обставин у справі, виключає висновок
про ухвалення судових рішень у таких
справах з неоднаковим застосуванням
норм матеріального права саме у
подібних правовідносинах.

Таким чином, аналіз наведених судових
рішень суду касаційної інстанції не
дає підстав вважати, що ним було
неоднаково застосовано норми
матеріального права у подібних
правовідносинах, оскільки
правовідносини між сторонами у
справах, за якими ухвалені вказані вище
судові рішення, виникли з різних,
відмінних між собою обставин, яким
надавалася правова оцінка, тобто такі
правовідносини не є подібними, в яких
ухвалено різні судові рішення з
неоднаковим застосуванням норм
матеріального права, що виключає
підстави для допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

З огляду на викладене, підстави для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України відсутні.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній податковій
інспекції у м.Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області у допуску справи до
провадження для перегляду Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
26.11.2013.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
Л.В. Ланченко

Л.І.Бившева

А.М.Лосєв

Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун