Справа № 2а-12096/12/0170/22
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/23671/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Феодосійської об'єднаної державної
податкової інспекції Автономної
Республіки Крим Державної податкової
служби

на ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 04.04.2013

та постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 13.12.2012

у справі № 2а-12096/12/0170/22

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Борей-Крим»

до Феодосійської об'єднаної державної
податкової інспекції Автономної
Республіки Крим Державної податкової
служби

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Борей-Крим»
звернулось до суду з позовом про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Феодосійської об'єднаної державної
податкової інспекції Автономної
Республіки Крим Державної податкової
служби № від 09.10.2012.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 13.12.2012, яка залишена
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 04.04.2013, позов задоволено; визнано
протиправним та скасовано спірне
податкове повідомлення-рішення, з
підстав обґрунтованості позовних
вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час і місце
судового засідання були повідомлені
належним чином.

В зв'язку з цим, касаційний розгляд
справи проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної виїзної позапланової
документальної перевірки ТОВ
«Борей-Крим» з питань правових
відносин з ТОВ «Ехнатон» за період:
квітень, травень, серпень, вересень 2010
року, складено акт № 1008/22-03/33373008
від 22.08.2012, в якому зафіксовані
порушення: пп. пп. 7.2.1, 7.2.3 п. 7.2, пп. 7.4.5 п.
7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», що призвело до
заниження суми податку на додану
вартість в розмірі 2 074 796,51 грн., в тому
числі по періодах: квітень 2010 року - 1 330
050 грн., травень 2010 року - 337 819,20 грн.,
серпень 2010 року - 699 885,15 грн., вересень 2010
року - 904 087,16 грн.

На підставі результатів вказаної
перевірки, 09.10.2012 відповідачем прийняте
податкове повідомлення-рішення №
про визначення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 2 593 495,64 грн., в т.ч.: 2
074 796,51 грн. основного платежу та 518 699,13
грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Донараховуючи грошове зобов'язання
спірним податковим
повідомленням-рішенням, податковий
орган виходив з того, що позивачем
сформовано податковий кредит у
спірному періоді за результатами
правовідносин з контрагентом ТОВ
«Ехнатон», яке згідно даних Системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань і податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України не задекларувало
відповідні податкові зобов'язання та
щодо якого згідно акту «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки даних контрагента від 09.03.2011 №
100/236-33359795» неможливо провести
зустрічну звірку через відсутність
посадових осіб ТОВ «Ехнатон» за
юридичною адресою, у зв'язку з чим
направлено запит на встановлення
місцезнаходження.

Матеріалами справи встановлено, що
01.01.2010 між ТОВ «Ехнатон» (продавець) та
ТОВ «Борей-Крим» (покупець) укладено
договір купівлі-продажу № 10/0101 строком
дії до 31.12.2010, за яким, з урахуванням
додатків та додаткових угод, продавець
передає у власність покупця
паливно-мастильні матеріали.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що позивачем правомірно сформовано
податковий кредит з податку на додану
вартість на підставі податкових
накладних, виданих контрагентом ТОВ
«Ехнатон», який, на момент здійснення
господарських операцій та видачі
податкових накладних, був
зареєстрований платником податку на
додану вартість та зареєстрований в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Слід зазначити, що надання податковому
органу належним чином оформлених
документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання податкової вигоди є
підставою для її одержання, якщо
податковий орган не встановив та не
довів, що відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних в яких
установлена судом.

Про необґрунтованість податкової
вигоди можуть також свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема про
наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна або обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності;

- відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності у зв'язку з відсутністю
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
податкової вигоди, якщо для такого виду
діяльності також потрібне здійснення й
облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не
вироблявся або не міг бути вироблений в
обсязі, зазначеному платником податків
у документах обліку;

- відсутність первинних документів
обліку.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій посилались на
докази, які є обов'язковими, але не
вичерпними, оскільки предмет
доказування у справі, що розглядається,
становлять обставини, що підтверджують
або спростовують реальність
здійснення самої господарської
операції (купівлі-продажу товарів), а
відтак і обґрунтованість визначення
податкового кредиту позивача.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 11 КАС України
суд вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Із матеріалів справи вбачається, що на
підтвердження своїх доводів щодо
неправомірності формування
податкового кредиту позивача,
податковий орган вказував, що операції
між позивачем та вищезазначеним
контрагентом були нікчемними.

В даному випадку, судами попередніх
інстанцій не досліджено обставин, що
підтверджують або спростовують
реальність здійснення самої
господарської операції між позивачем
та контрагентом ТОВ «Ехнатон», а саме:
можливостей контрагента позивача щодо
виконання укладеного з позивачем
договору, зокрема, наявності технічних
та технологічних можливостей; питання
щодо фактичної оплати позивачем
податку на додану вартість в ціні
отриманого товару (послуг), не
досліджено руху активів у процесі
здійснення господарських операцій, з
відповідним документальним
підтвердженням.

Однак, встановлення даних обставин має
важливе значення для правильного
вирішення даної справи.

Згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий
адміністративний суд України
приходить до висновку про необхідність
скасування рішень судів попередніх
інстанцій та направлення справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Феодосійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Автономної Республіки Крим
Державної податкової служби
задовольнити частково.

Ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 04.04.2013 та
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
13.12.2012 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний