Справа № 694/1392/13-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 694/1392/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області на ухвалу Звенигородського
районного суду Черкаської області від
03 жовтня 2013 року за заявою відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області про встановлення чи
зміну способу та порядку виконання
рішення суду у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області звернувся до суду
із заявою про встановлення чи зміну
способу і порядку виконання рішення
суду. Заявник просив змінити спосіб
виконання постанови Звенигородського
районного суду Черкаської області від
10.11.2011 року у справі № 2-а-7512/11 шляхом
винесення рішення про стягнення 34021,92
грн. з управління Пенсійного фонду
України в Звенигородському районі
Черкаської області на користь
стягувача.

Ухвалою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 03 жовтня 2013
року заяву задоволено. Суд виходив з
того, що оскільки, на виконання
постанови Звенигородського районного
суду Черкаської області від 10.11.2011 року
ОСОБА_3 було проведено перерахунок
пенсії, доплата за період з 26.01.2011 року
по 22.07.2011 року становить 34021,92 грн., тобто
покладені судом зобов'язання вчинити
дії щодо нарахування вказаних коштів
виконані, проте в частині їх виплати
судове рішення залишається
невиконаним, то наявні підстави для
задоволення заяви відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області про зміну способу і порядку
виконання рішення суду у справі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції, Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області подало апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, просило
його скасувати та постановити нову
ухвалу про відмову у задоволенні заяви.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, ухвала суду - скасуванню з
таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 10
листопада 2011 року позов ОСОБА_3
задоволено - визнано неправомірною
бездіяльність управління пенсійного
Фонду України в Звенигородському
районі щодо відмови ОСОБА_3 провести
перерахунок основної та додаткової
пенсії по інвалідності в розмірі
встановленому ст.ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
26.01.2011 року по 22.07.2011 року включно та
зобов'язано відповідача провести
позивачу перерахунок та виплату
державної пенсії, як інваліду II групи,
захворювання якого пов'язано з
наслідками аварії на Чорнобильській
АЕС відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 8
(восьми) мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру,
встановленого ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та визначеного
законом прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, з 26.01.2011 року по
22.07.2011 року включно з урахуванням
фактично виплаченої доплати до пенсії.

Вказане рішення набрало законної сили
20 грудня 2012 року.

15 березня 2013 року Звенигородським
районним судом Черкаської області
видано виконавчий лист.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
Черкаській області від 11.06.2013 року
відкрито виконавче провадження ВП №
37298618.

Листом Управління пенсійного фонду
України в Звенигородському районі
Черкаської області від 04.09.2013 року №
3014/07 повідомлено відділ примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
Черкаській області, що ОСОБА_3
проведено перерахунок пенсії, доплата
за період з 26.01.2011 року по 22.07.2011 року
становить 34021,92 грн. Разом з тим
зазначено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету, виплата буде
здійснена при надходженні коштів до
державного бюджету на ці витрати.

На підставі зазначеного, відділ
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Черкаській
області звернувся до суду із заявою про
встановлення чи зміну способу і
порядку виконання рішення суду, в якій
просив змінити спосіб виконання
постанови Звенигородського районного
суду Черкаської області від 03 жовтня 2013
року у справі № 2а-7512/11 шляхом винесення
рішення про стягнення 34021,92 грн. з
боржника на користь стягувача.

Суд дійшов висновку про наявність
правових підстав для задоволення
зазначеної заяви.

Колегія суддів вважає вказаний
висновок помилковим з огляду на
наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

На думку колегії суддів, заявником не
наведено обставин, які б свідчили про
неможливість виконання судового
рішення, оскільки виконання постанови
суду в даному випадку фактично можливе,
хоча й за певних умов, тому відсутні
правові підстави для зміни способу
виконання постанови Звенигородського
районного суду Черкаської області від
03 жовтня 2013 року у справі № 2а-7512/11
шляхом винесення рішення про стягнення
34021,92 грн. з боржника на користь
стягувача.

Крім того, колегія акцентує увагу на
тому, що в силу положень ч. 4 ст. 105 КАС
України, адміністративний позов може
містити вимоги про: 1) скасування або
визнання нечинним рішення відповідача
- суб'єкта владних повноважень повністю
чи окремих його положень; 2)
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень утриматися від вчинення
певних дій; 4) стягнення з відповідача -
суб'єкта владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю; 5) виконання зупиненої
чи невчиненої дії; 6) встановлення
наявності чи відсутності компетенції
(повноважень) суб'єкта владних
повноважень; 7) примусове відчуження
земельної ділянки, інших об'єктів
нерухомого майна, що на ній розміщені, з
мотивів суспільної необхідності.

З наведеного вбачається, що
адміністративний позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності
відповідача, зобов'язання його вчинити
певні дії, відшкодувати шкоду,
заподіяну незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю.

Разом з тим, можливість заявлення вимог
про стягнення сум коштів з відповідача
- суб'єкта владних повноважень, якщо
вимоги при цьому не стосуються
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю, з диспозиції наведеної
норми не вбачається.

Крім того, згідно п.2 ч. 2 ст. 162 КАС
України, у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

Так, постановою Звенигородського
районного суду Черкаської області від
10 листопада 2011 року, зокрема,
зобов'язано відповідача провести
позивачу перерахунок та виплату
державної пенсії, як інваліду II групи,
захворювання якого пов'язано з
наслідками аварії на Чорнобильській
АЕС відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 8
(восьми) мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру,
встановленого ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та визначеного
законом прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, з 26.01.2011 року по
22.07.2011 року включно з урахуванням
фактично виплаченої доплати до пенсії.

При цьому колегією враховується, що
суд, задовольняючи позовні вимоги
фактично виходив з обраного виду
захисту порушених прав позивача.

Колегія суддів наголошує, що "захист
порушеного права у судовому рішенні" і
"спосіб виконання судового рішення" не
є тотожними поняттями.

Відтак, заявлена вимога, яку
задовольнив суд, фактично стосується
вирішення додаткової позовної вимоги
про стягнення коштів, яка не була
предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Крім того, змінюючи спосіб виконання
судового рішення із зобов'язання
відповідача вчинити дії на стягнення
відповідних сум коштів, суд першої
інстанції фактично змінив зміст
постанови суду що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Таким чином, враховуючи викладене,
судом першої інстанції оскаржувану
ухвалу постановлено з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права, то колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а ухвала
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 199, 202, 205, 206, 212, 254, 267 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області на ухвалу Звенигородського
районного суду Черкаської області від
03 жовтня 2013 року за заявою відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області про встановлення чи
зміну способу та порядку виконання
рішення суду у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про зобов'язання вчинити дії -
задовольнити.

Ухвалу Звенигородського районного
суду Черкаської області від 03 жовтня 2013
року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в
задоволенні заяви заявою відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області про встановлення чи
зміну способу та порядку виконання
рішення суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.