Справа № 810/1070/13-а
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/1070/13-а ( у 6-ти томах) Головуючий у
1-й інстанції: Василенко Г.Ю.
Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі:
Алдановій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Обухівському районі Київської області
Державної податкової служби на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 24.05.2013 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Аерок» до
Державної податкової інспекції у
Обухівському районі Київської області
Державної податкової служби про
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Аерок» звернулося до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Обухівському районі
Київської області Державної
податкової служби про скасування
податкових повідомлень-рішень.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 24.05.2013 року
позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, ДПІ у Обухівському
районі Київської області ДПС подала
апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційну інстанцію скасувати
незаконне, на її думку, судове рішення
та постановити нове про відмову у
задоволенні позову.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, в період з 25.01.2013 по 07.02.2013 на
підставі наказу №56 від 24.01.2013, виданого
ДПІ в Обухівському районі Київської
області ДПС, та відповідно до п.п.20.1.4. п.
20.1. ст.20, п.п.75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п. 78.1
ст.78 ПК України відповідачем проведено
позапланову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аерок" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ФОП ОСОБА_2, МПП "Футура", ТОВ "Палет Ком",
ТОВ "ПБІ" за весь період взаємовідносин,
за результатами якої складено Акт від
11.02.2013 №225/220/34840150.

За результатами проведеної перевірки
податковий орган дійшов висновку про
порушення позивачем вимог:

- п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 №2756-VІ, в результаті
чого позивачем занижено податок на
прибуток на загальну суму 941209 грн., в
тому числі за півріччя 2012 на суму 941209
грн.;

- п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187, п.
198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.6,
п. 201.7, п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 № 2756-VІ, в результаті
чого позивачем занижено податок на
додану вартість на загальну суму 943152,04
грн., в т.ч. за вересень 2011 року на суму
326250 грн., за травень 2012 року на суму 528459
грн., за червень 2012 року на суму 88443 грн.

На підставі висновків Акту перевірки
від 11.02.2013 №225/220/34840150 ДПІ в Обухівському
районі Київської області ДПС прийняті
податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № /205 від 18.02.2013, згідно з яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем "податок на
прибуток приватних підприємств" у
розмірі 1411813,50 грн., з яких: 941209 грн. - за
основним платежем; 470604,50 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями;

- № /206 від 18.02.2013, згідно з яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем "податок на
додану вартість" у розмірі 1414728 грн., з
яких: 943152 грн. - за основним платежем;
471576 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції прийшов до висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між ТОВ "Аерок" в
період з 2011 року по 2012 рік були
господарські взаємовідносини з ФОП
ОСОБА_2, МПП "Футура", ТОВ "Палет Ком", ТОВ
"ПБІ".

Між позивачем та ТОВ "Палет Ком" було
укладено договір від 12.01.2012 №АБ-0010/12 про
поставку товарів - піддонів.

Між позивачем (Замовник) та ФОП ОСОБА_2
(Виконавець) було укладено договір від
01.08.2011 №25 про надання послуг по
організації перевезення автомобільним
транспортом, відповідно до якого
Виконавець бере на себе зобов'язання
організувати перевезення
автомобільним транспортом довірений
йому вантаж (блоки пористі) з місця
відправлення до пункту призначення, що
вказані у заявці Замовника.

Між позивачем та ТОВ "ПБІ" було укладено
договір від 01.03.2011 № 9/01-1 про постачання
піску.

Між позивачем та МПП "Футура" було
укладено договір від 14.11.2011 №141111 про
надання послуг по перевезенню готової
продукції

Як вбачається з документів, що
містяться в матеріалах справи, факт
поставки товару та надання послуг по
перевезенню оформлювався податковими
та видатковими накладними, що
підписувались уповноваженими особами
ФОП ОСОБА_2, МПП "Футура", ТОВ "Палет Ком",
ТОВ "ПБІ" та позивача. Крім податкових
та видаткових накладних сторонами
оформлені належним чином акти
виконаних робіт та акти по виконанню
транспортно-експедиційних послуг

Вказаний товар поставлявся позивачу
вантажним транспортом, на
підтвердження чого позивачем надано
суду товарно-транспортні накладні.

Оплата за послуги здійснювалась
позивачем у безготівковій формі шляхом
перерахування коштів на рахунки
контрагентів - ФОП ОСОБА_2, МПП "Футура",
ТОВ "Палет Ком", ТОВ "ПБІ", що
підтверджується банківськими
виписками, які були надані податковому
органу на перевірку.

Суми податку на додану вартість, які
зазначені в податкових накладних за
період 2011-2012 років включено до
податкового кредиту відповідних
періодів 2011-2012 років, відображені в
реєстрі отриманих податкових
накладних та включені до декларацій
відповідних періодів 2011-2012 років.

Судом першої інстанції досліджені
первинні документи, що містяться в
матеріалах справи, укладені між ТОВ
"Аерок" та ФОП ОСОБА_2, МПП "Футура", ТОВ
"Палет Ком", ТОВ "ПБІ" договори та
зроблено висновок, що останні складені
сторонами з додержанням вимог чинного
законодавства України, містять всі
необхідні реквізити, тобто, являють
собою первинні бухгалтерські
документи, та відповідно є підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій.

Отже, при розгляді цієї справи суд
першої інстанції правомірно дійшов
висновку про реальність укладених
договорів, а механізм постачання
товару на базу позивача цілком
узгоджується із наданими
представником позивача первинними
документами.

Статтею 204 Цивільного кодексу України
закріплена презумпція правомірності
правочину, згідно якої правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи вищезазначені обставини,
укладені між позивачем та ФОП ОСОБА_2,
МПП "Футура", ТОВ "Палет Ком", ТОВ "ПБІ"
правочини відповідають вимогам
чинного законодавства України, мають
своїм наслідком зміну у майновому
стані учасників правочину, є
економічно виправданими, а факт
виконання господарських зобов'язань
сторін підтверджується документами.

Посилання ж відповідача на відсутність
мети у позивача та його контрагентів
щодо реального настання правових
наслідків, з метою заниження об'єкту
оподаткування та несплати податків не
приймається судом до уваги з таких
підстав.

Відповідно до роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України, яке викладене
у постанові від 6 листопада 2009 року № 9
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" нікчемними є
правочини, що посягають на суспільні,
економічні та соціальні основи
держави, зокрема: правочини, спрямовані
на використання всупереч закону
комунальної, державної або приватної
власності; правочини, спрямовані на
незаконне відчуження або незаконне
володіння, користування, розпорядження
об'єктами права власності українського
народу - землею, як основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави, її
надрами, іншими природними ресурсами
(стаття 14 Конституції України);
правочини щодо відчуження викраденого
майна; правочини, що порушують правовий
режим вилучених з обігу або обмежених в
обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на
порушення інших об'єктів права,
передбачені іншими нормами публічного
права, не є такими, що порушують
публічний порядок.

Крім того, в Актах перевірок ДПІ у м.
Славутичі від 02.11.2012 року,
Рокитнянської МДПІ від 15.12.2011 року,
Броварської ОДПІ від 26.04.2012 року та
Ленінської МДПІ в м. Луганську від
15.03.2012 року немає посилань на те, що
установчі документи, свідоцтво про
державну реєстрацію та свідоцтво
платника податку на додану вартість
ФОП ОСОБА_2, МПП "Футура", ТОВ "Палет Ком",
ТОВ "ПБІ" були скасовані чи визнані
недійсними за рішенням суду на момент
укладання чи виконання договорів, та
суду не надано доказів того, що на
момент складання податкових накладних
контрагенти позивача не були
зареєстровані, як платники податку на
додану вартість, у встановленому
законодавством порядку, а тому не мали
права видавати податкові накладні на
кожну повну або часткову поставку
товарів (робіт, послуг).

Відповідачем також не надано суду
доказів визнання правочинів, укладених
між позивачем та контрагентами - ФОП
ОСОБА_2, МПП "Футура", ТОВ "Палет Ком", ТОВ
"ПБІ", у судовому порядку протиправними,
а також визнання недійними первинних
бухгалтерських документів, що
підтверджують їх виконання.

В матеріалах справи містяться
податкові накладні, які були виписані
ФОП ОСОБА_2, МПП "Футура", ТОВ "Палет Ком",
ТОВ "ПБІ" для позивача. Таким чином, при
отриманні податкових накладних від ФОП
ОСОБА_2, МПП "Футура", ТОВ "Палет Ком", ТОВ
"ПБІ", які засвідчують отримання товару
(послуг), у позивача виникло право на
податковий кредит з ПДВ.

До складу податкового кредиту позивач
включив суми податку на додану
вартість, сплачені ним у складі ціни
придбання товарів (робіт, послуг),
підтверджені податковими накладними.

Податкові накладні, які надавались для
проведення перевірки, є документами, що
засвідчують факт придбання платником
податків товару, з дати отримання яких,
згідно із приписами статті 201 ПК
України, у платника виникає право на
податковий кредит та які,
підтверджують право платника податку
на включення до податкового кредиту
будь-яких витрат по сплаті податку на
додану вартість.

Підсумовуючи наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Доводи апеляційної скарги та
представника відповідача в судовому
засіданні не спростовують висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги
Державної податкової інспекції у
Обухівському районі Київської області
Державної податкової служби -
відмовити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 24.05.2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Н.І.Горбань

Судді:
Г.В. Земляна

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 21.02.2014
року.

.

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.