Справа № 124/3279/13-а
Суддя: Воробйова Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 124/3279/13-а

24.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Воробйової С.О.,

суддів Кобаля М.І. ,

Курапової З.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим на постанову Центрального
районного суду м. Сімферополя (суддя
Малухін В.В.) від 04.10.2013 року у справі №
124/3279/13-а

за позовом ОСОБА_3 (АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України
в Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим (вул. Дм. Ульянова, 10, м.
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим, 95013)

про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Центрального районного
суду м. Сімферополя АР Крим від 04.10.2013
року позовні вимоги ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії
задоволені повністю.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Сімферополя щодо нарахування пенсії
ОСОБА_3 протиправними.

Скасовано Розпорядження 161009
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя від
20.03.2013 року щодо нарахування пенсії
ОСОБА_3

Зобов`язано Управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Сімферополя провести перерахунок
пенсії ОСОБА_3 з 01.04.2013 року з
урахуванням довідок №953 від 19.12.2008 року,
№190 від 19.12.2008 року, №89 від 06.07.2009 року,
та довідку без номеру від 06.07.2009 року,
яки маються в пенсійній справі ОСОБА_3

Сплачені судові витрати залишені за
позивачкою.

Не погодившись із вищевказаною
постановою суду, відповідач -
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим звернувся з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати постанову
Центрального районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 04.10.2013 року та
винести нову постанову, якою відмовити
позивачу у задоволенні позову у
повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

У судове засідання 24.02.2014 року позивач
не з'явилась, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином та своєчасно, про причину неявки
суд не повідомила, раніше надала до
суду письмові заперечення, згідно яких
просила апеляційну скаргу відповідача
залишити без задоволення, постанову
Центрального районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 04.10.2013 року -
залишити без змін.

Представник відповідача у судове
засідання 24.02.2014 року не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та
своєчасно, про причини неявки суд не
повідомив.

Згідно з частиною 4 статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини 1 статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Судова колегія, розглянувши справу в
порядку статей 195, 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку (частина 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3
звернулась до Центрального районного
суду м. Сімферополя АР Крим з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим, уточнивши позовні вимоги у
порядку статі 51 Кодексу
адміністративного судочинства
України, про визнання протиправним та
скасування Розпорядження 161009
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя від
20.03.2013 року, яким були виключені з 01.04.2013
року із розрахунку пенсії позивача
суми заробітної плати за період роботи
за сумісництвом в АТ «Кувасайцемент» з
03.01.1985 року по 06.06.1990 року на посаді
чергового лікаря-терапевта на 0,5 ставки
у вечірньому профілакторії Цементного
комбінату м. Кувасая та суми заробітної
плати за період роботи за сумісництвом
з 16.02.1982 року по 06.06.1990 року у
медсанчастині цементного комбінату м.
Кувасая на посаді цехового лікаря на 0,25
ставки; зобов'язання відповідача
провести перерахунок пенсії позивача з
01.04.2013 року з урахуванням довідок:
архівної довідки №953 від 19.12.2008 року,
№190 від 19.12.2008 року, архівної довідки
без номеру від 06.07.2009 року, №89 від 06.07.2009
року. Позовні вимоги мотивовані тим, що
ОСОБА_3 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим як отримувач пенсії за віком з
12.06.2006 року, до цього часу позивач була
отримувачем пенсії по інвалідності 3
групи. Перерахунок пенсії позивача
проводився на підставі особистих заяв
від 11.09.2008 року, 09.04.2009 року, 17.08.2009 року,
02.09.2010 року, 10.09.2012 року. Трудова книжка
ОСОБА_3 містить відомості про роботу у
період з 01.08.1974 року по 03.08.1990 року в
Кувасайському гірмедоб'єднанні на
посаді лікаря. Згідно листа Головного
управління Пенсійного фонду України в
АР Крим від 14.03.2013 року №498/С-11
повідомлено ОСОБА_3 про те, що
відповідачем приведена у
відповідність виплата пенсії позивача
без урахування довідок про заробітну
плату за період роботи за сумісництвом
в АТ «Кувасайцемент». Проте, позивач
зазначає, що рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим, викладене у розпорядженні 161009 від
20.03.2013 року, про виключення із
розрахунку її пенсії суми заробітної
плати за сумісництвом, є неправомірним.
З наведених підстав позивач просила
задовольнити позов.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходи в з того, що при
перерахунку пенсії позивача з 01.04.2013
року Управлінням Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Сімферополя АР Крим були безпідставно
виключені довідки №953 від 19.12.2008 року,
№190 від 19.12.2008 року, №89 від 06.07.2009 року та
довідка без номеру від 06.07.2009 року про
роботу за сумісництвом, оскільки
Законом України «Про пенсійне
забезпечення» та Законом України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» не передбачене обмеження
при виборі заробітної плати для
нарахування пенсії, як заробіток
тільки з одного місця роботи. До
заробітної плати з якої нараховується
пенсія включається заробітна плата за
сумісництво за умови надання
документів, які підтверджують цей факт.
Позивачем для перерахунку пенсії були
надані відповідні архівні довідки про
роботу за сумісництвом, при цьому
підстави для неврахування
відповідачем періодів роботи позивача
за сумісництвом відсутні.

Колегія суддів погоджується з
наведеними висновками суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Матеріали справи містять відомості про
те, що ОСОБА_3 є пенсіонером, що
підтверджується пенсійним
посвідченням №НОМЕР_1 від 31.10.2007 року
(а.с.6).

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим як отримувач пенсії за віком з
12.06.2006 року, до цього часу позивач
отримувала пенсію по інвалідності 3
групи.

Перерахунки пенсії проводились
Управлінням Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим на підставі особистих заяв
позивача від 11.09.2008 року, 09.04.2009 року,
17.08.2009 року, 02.09.2010 року, 10.09.2012 року (а.с.45,
46, 47).

У період з 01.08.1974 року по 03.08.1990 року
позивач працювала в Кувасайському
гірмедоб'єднанні на посаді лікаря.

Згідно архівної довідка без номеру від
06.07.2009 року ОСОБА_3 дійсно працювала в
медсанчастині Цементного комбінату м.
Кувасая на посаді цехового лікаря за
сумісництвом на 0,25 ставки. Позивач
прийнята на посаду 16.02.1982 року на
підставі наказу №26 від 16.02.1982 року,
звільнена 06.06.1990 року наказом №58 від
06.06.1990 року (а.с.7-8).

Довідкою Акціонерного товариства
«Кувасайцемент» №89 від 06.07.2009 року
підтверджені виплати та розміри
заробітної плати за період з лютого 1982
року по червень 1990 року включно на
підставі картки-довідки про заробітну
плату (а.с.9-10).

Згідно архівної довідки №953 від 19.12.2008
року, ОСОБА_3 дійсно працювала у
вечірньому профілакторії Цементного
комбінату м. Кувасая на посаді
чергового лікаря-терапевта за
сумісництвом на 0,5 ставки. Позивач
прийнята на посаду 03.01.1985 року на
підставі наказу №10 від 03.01.1985 року,
звільнена 06.06.1990 року наказом №58 від
06.06.1990 року (а.с.11-12).

Довідкою Акціонерного товариства
«Кувасайцемент» №190 від 19.12.2008 року
підтверджені виплати та розміри
заробітної плати за період з січня 1985
року по червень 1990 року включно на
підставі карки-довідки про заробітну
плату (а.с.13-14).

Листом Головного управління
Пенсійного фонду України в АР Крим
№498/С11 від 14.03.2013 року повідомлено
позивача про перевірку її пенсійної
справи, за наслідками якої зроблено
висновок про те, що відсутні підстави
для зарахування заробітної плати за
сумісництвом, оскільки за роботу на
одному підприємстві видається єдина
довідка про заробітну плату, а не за
посадами. Крім того, у довідках про
заробітну плату, виданих Акціонерним
товариством «Кувасайцемент» зазначена
загальна сума заробітної плати. Таким
чином, з 23.02.2012 року розмір пенсії
позивача приведений до відповідності з
діючим законодавством, пенсія
розрахована з урахуванням середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України за 2007 рік у
розмірі 1197,91 грн. Також, Управлінню
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим надано доручення виключити із
розрахунку пенсії суми заробітної
плати за сумісництвом (а.с.15-16).

Листом Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Сімферополя АР Крим №2888/05-5 від 21.05.2013
року повідомлено ОСОБА_3 про те, що
відповідачем згідно листа Головного
управління Пенсійного фонду України в
АР Крим №498/С11 від 14.03.2013 року приведена
до відповідності виплата пенсії без
урахування довідок про заробітну плату
за період роботи за сумісництвом в
Акціонерному товаристві
«Кувасайцемент» (а.с.17).

20.03.2013 року відповідачем видано
розпорядження №161009 про перерахунок
пенсії через зміну надбавки (а.с.48).

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» №1058-IV
від 09.07.2003 року розроблений відповідно
до Конституції України та Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 статті 24 зазначеного Закону
визначено. що страховий стаж - період
(строк), протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування»
періоди трудової діяльності та інші
періоди, що враховувалися до стажу
роботи для призначення пенсії до
набрання чинності цим Законом,
зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло раніше, крім
випадків, передбачених цим Законом.

Порядок визначення заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
встановлений статтею 40 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування».

Так, частиною 1 зазначеної статі
визначено, що для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
весь період страхового стажу починаючи
з 1 липня 2000 року. За бажанням
пенсіонера та за умови підтвердження
довідки про заробітну плату первинними
документами у період до 1 січня 2016 року
або в разі, якщо страховий стаж
починаючи з 1 липня 2000 року становить
менше 60 місяців, для обчислення пенсії
також враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період
страхового стажу до 1 липня 2000 року
враховується для обчислення пенсії на
підставі документів про нараховану
заробітну плату (дохід), виданих у
порядку, встановленому законодавством,
а за період страхового стажу починаючи
з 1 липня 2000 року - за даними, що
містяться в системі персоніфікованого
обліку.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 41
Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

Закон України «Про пенсійне
забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року
відповідно до Конституції України
гарантує всім непрацездатним
громадянам України право на
матеріальне забезпечення за рахунок
суспільних фондів споживання шляхом
надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше
враховувалася суспільно корисна праця
як джерело зростання добробуту народу
і кожної людини, встановлює єдність
умов і норм пенсійного забезпечення
робітників, членів колгоспів та інших
категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність
пенсіонерів шляхом встановлення
пенсій на рівні, орієнтованому на
прожитковий мінімум, а також
регулярного перегляду їх розмірів у
зв'язку із збільшенням розміру
мінімального споживчого бюджету і
підвищенням ефективності економіки
республіки.

Частиною 1 статті 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» визначено, що
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Аналіз наведених правових норм дає
судовій колегії підстави для висновку
про те, що відповідачем при проведенні
перерахунку пенсії ОСОБА_3
безпідставно виключені суми
заробітної плати за роботу за
сумісництвом в Акціонерному
товаристві «Кувасайцемент».

Враховуючи усе вищевикладене у
сукупності, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_3

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не
суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх порушенням
є необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим та не може бути
скасовано з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Все вищенаведене дає судовій колегії
право для висновку, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись частиною 3 статті 24, статтями
160, 167, частиною 1 статті 195, статтею 197,
пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200,
пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями
206, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим на постанову Центрального
районного суду м. Сімферополя АР Крим
від 04.10.2013 року у справі № 124/3279/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду
м. Сімферополя АР Крим від 04.10.2013 року у
справі № 124/3279/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий суддя підпис
С.О. Воробйова

Судді підпис М.І.
Кобаль

підпис З.І.Курапова

З оригіналом згідно

Суддя
С.О. Воробйова