Справа № 2а-9957/11/1207
Суддя: Жаботинська С.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Сергєєв В.М.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
справа №2а-9957/11/1207
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Жаботинської С.В., Лях О.П.,
Нікуліна О.А., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Управління пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Луганська на постанову Жовтневого
районного суду м. Луганська від 17
листопада 2011 року у справі
№ 2а-9957/11/1207 за позовом
ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Луганська третя особа Головне
управління Державного казначейства
України в Луганській області про
визнання бездіяльності неправомірною,
зобов'язання нарахувати та виплатити
недоплачену щомісячну соціальну
допомогу до пенсії, як "дитині війни",-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, 06.09.2011 року звернувся до суду з
позовом про визнання бездіяльності
неправомірною, зобов'язання нарахувати
та виплатити недоплачену щомісячну
соціальну допомогу до пенсії, як
"Дитині війни".

Постановою Жовтневого районного суду
м. Луганська від 17 листопада 2011 року у
справі № 2а-9957/11/1207 позовні вимоги
задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного Фонду України у Жовтневому
районі м. Луганська, які виразилися у
виплаті на користь ОСОБА_2 у період з
06.03.2011 року по 18.06.2011 року підвищення до
пенсії у розмірі 10 відсотків
мінімальної пенсії за віком, як дитині
війни.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районної м.
Луганська здійснити донарахування та
стягнути на користь ОСОБА_2 підвищення
до пенсії у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, як дитині
війни за період з 06.03.2011 року по 18.06.2011
року з урахуванням здійснених виплат.

Відповідач з постановою суду
першої інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій послався на
порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права. Просив скасувати постанову суду
першої інстанції, у задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2012 року
апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська на постанову
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 17 листопада 2011 року у справі №
2а-9957/11/1207 відмовлено у відкритті
апеляційного провадження по справі у
зв'язку з пропуском строку на звернення
до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 30.01.2014 року касаційну
скаргу Управління пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Луганська задоволено частково, ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2012 року
скасовано справу направлено до суду
апеляційної інстанції для вирішення
питання про прийняття апеляційної
скарги.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Судове рішення першої інстанції
переглядається в межах апеляційної
скарги.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач належить до
соціальної групи "діти війни", що
підтверджується посвідченням та
користується правами і пільгами,
встановленими Законом України "Про
соціальний захист дітей війни".

Статтею 1 вказаного закону
передбачено, що дитина війни це особа,
яка є громадянином України та якій на
час закінчення (2 вересня 1945 року)
Другої світової війни було менше 18
років.

Рішеннями Конституційного Суду
України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, від
22.05.2008 року № 10/рп/2008 було визнано
неконституційними зміни до Закону №
2195-IV внесеними Законом України "Про
Державний бюджет на 2007 рік", Законом
України "Про Державний бюджет на 2008
рік", чим було відновлено дію ст. 6 Закон
№ 2195-IV у попередній редакції.

Статтею 6 Закону № 2195-IV встановлено, що
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30%
мінімальної пенсії за віком.

Статтею 58 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" на Пенсійний фонд
покладене керівництво та управління
солідарною системою, збір, акумуляція
та облік страхових внесків,
призначення пенсії та підготовка
документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення
питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Колегія судів зазначає, що
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлений абзацом 1 частини 1 статті
28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", застосовується не тільки
для визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, з
огляду на те, що положення частини 3 ст.
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого частиною 1 цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком..

Відповідно до частини першої
статті 2 Закону України "Про
прожитковий мінімум" від 15 липня 1999
року № 966-ХІV прожитковий мінімум
застосовується для встановлення
розмірів мінімальної заробітної плати
та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином колегія суддів
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог, що відповідає положенням ст. 6
Закону № 2195-IV в редакції яка є чинною на
даний час, адже попередні зміни, як було
зазначено вище, визнані
неконституційними, тому
застосовується саме та редакція, яка
була до внесення відповідних змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200,
п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська -
залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Луганська від 17 листопада 2011 року у
справі № 2а-9957/11/1207 за позовом ОСОБА_2
до Управління пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Луганська про визнання бездіяльності
неправомірною, зобов'язання нарахувати
та виплатити недоплаченої щомісячної
соціальної допомоги до пенсії, як
"Дитині війни"- залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Колегія суддів
С.В.
Жаботинська

О. П. Лях

О.А.
Нікулін