Справа № 816/424/14
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/424/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Петренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Комсомольськ
до Публічного акціонерного товариства
"Комсомольське автотранспортне
підприємство № 15347" про стягнення
коштів, -

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2014 року Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Комсомольськ
звернулось до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Комсомольське автотранспортне
підприємство № 15347" про стягнення
коштів у розмірі 195893,23 грн.

Представники сторін у судове засідання
явку свого представника не
забезпечили, хоча повідомлялись про
час та місце судового розгляду
належним чином. Відповідач надав до
суду заперечення, відповідно до яких
зауважував на неправомірності
застосування до нього законодавства
щодо стягнення капіталізованих
платежів, оскільки останній не
проводить ліквідацію в порядку
проведення процедури санації та
визнання підприємства банкрутом. Крім
того, звертав увагу на втрату чинності
інструкції про порядок перерахування,
обліку та витрачання страхових коштів
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
затвердженого постановою правління
Фонду № 36 від 12 липня 2007 року.

Згідно з частиною 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача -
суб'єкта владних повноважень, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин або без повідомлення ним про
причини неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Ці ж наслідки застосовуються у
разі повторного неприбуття за таких
самих умов відповідача, який не є
суб'єктом владних повноважень.

Тому суд вважає за можливе розглянути
справу за даної явки та за наявними в
справі матеріалами.

Судом встановлено, що Публічне
акціонерне товариство "Комсомольське
автотранспортне підприємство № 15347"
() зареєстроване як
юридична особа рішенням № 855-Р
виконавчого комітету Комсомольської
міської ради 15.12.1995 року.

Публічне акціонерне товариство
"Комсомольське автотранспортне
підприємство № 15347" перебуває на обліку
у відділенні виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України м. Комсомольськ
Полтавської області як платник
страхових внесків з 26.04.2001 року.

Крім того, на обліку у Відділенні, як
потерпілий на виробництві, з 11.07.2007 року
перебуває гр. ОСОБА_1

Факт нещасного випадку на виробництві,
що стався з даною особою
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією акта №1 від 19.02.1992 року
про нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом (форми Н-1).

На даний час Публічне акціонерне
товариство "Комсомольське
автотранспортне підприємство № 15347"
знаходиться у стані припинення
підприємницької діяльності, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців станом на
25.02.2014 року.

30.12.2013 року позивач звернувся до
позивача із претензією про визнання
кредиторських вимог в зв'язку з
ліквідацією підприємства відповідача
без правонаступника та перерахуванням
суми платежів які підлягають
капіталізації для розрахунку з
потерпілим на виробництві гр. ОСОБА_1

Разом з тим, відповідачем в
добровільному порядку вимогу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м. Комсомольську
Полтавської області не виконано.

Оцінюючи матеріали справи та доводи
сторін, суд виходить з наступного.

Правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві,
визначено Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року №
1105-XIV.

Основними принципами страхування від
нещасного випадку, зокрема, є:
своєчасне та повне відшкодування шкоди
страховиком; обов'язковість
страхування від нещасного випадку
осіб, які працюють на умовах трудового
договору (контракту) та інших
підставах, передбачених
законодавством про працю, а також
добровільність такого страхування для
осіб, які забезпечують себе роботою
самостійно, та громадян-суб'єктів
підприємницької діяльності.

За змістом статей 15, 46 цього Закону Фонд
- це некомерційна самоврядна
організація, яка провадить
акумулювання страхових внесків.

Згідно з положеннями статті 46 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
фінансування Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві здійснюється за рахунок,
зокрема, капіталізованих платежів, що
надійшли у випадках ліквідації
страхувальників у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 06 травня 2000 року № 765
затверджено Порядок капіталізації
платежів для задоволення вимог, що
виникли із зобов'язань
підприємства-банкрута перед
громадянами внаслідок заподіяння
шкоди їх життю і здоров'ю (далі -
Порядок), відповідно до пункту 1 якої,
капіталізація платежів здійснюється
щодо кожної особи з урахуванням
заборгованості за попередні роки та
необхідності виплати майбутніх
платежів. Пункт 2 Порядку визначає
порядок розрахунку щодо кожного
платежу, що підлягає капіталізації.

Іншого нормативно-правового акту,
який визначав би порядок капіталізації
платежів, Кабінетом Міністрів України
на даний час не існує.

Відповідно до положень статті 36
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців" для проведення
державної реєстрації припинення
юридичної особи в результаті її
ліквідації голова ліквідаційної
комісії, уповноважена ним особа або
ліквідатор після закінчення процедури
ліквідації, передбаченої законом, але
не раніше закінчення строку заявлення
вимог кредиторами повинен подати
(надіслати рекомендованим листом з
описом вкладення) державному
реєстраторові певні документи, в тому
числі, зокрема, довідку відповідного
органу про відсутність заборгованості
із сплати страхових коштів фондів
соціального страхування.

Статтею 46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" законодавець
зобов'язав страхувальника проводити
капіталізацію страхових виплат у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, у всіх випадках
ліквідації страхувальника не залежно
від підстави такої ліквідації.

Відповідно до статті 1205
Цивільного кодексу України у разі
ліквідації юридичної особи платежі,
належні потерпілому або особам,
визначеним статтею 1200 Цивільного
кодексу України, мають бути
капіталізовані для виплати їх
потерпілому або цим особам у порядку,
встановленому законом або іншим
нормативно-правовим актом.

Отже, зазначеними нормами
законодавець зобов'язує
страхувальника проводити
капіталізацію страхових виплат у всіх
випадках ліквідації, а не лише у
випадках ліквідації за процедурою
банкрутства.

Вказана думка, висвітлена
постановою Верховного суду України від
26 червня 2012 року у справі № 21-156а12 "Про
стягнення капіталізованих платежів"

Таким чином, посилання
відповідача про безпідставність
застосування до нього вказаних вище
норм не знаходить свого підтвердження.

Згідно абзацу 5 частини 7
Прикінцевих положень Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку
стягнення та обліку заборгованості зі
сплати страхових внесків до Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України затвердженого
постановою Правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України № 31 від 30
листопада 2010 року, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 17 грудня
2010 року за N 1286/18581 стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, сум штрафних
санкцій, нарахованих та/або не
сплачених до 1 січня 2011 року, в тому
числі страхових внесків, строк сплати
яких на 1 січня 2011 року не настав, і
контроль за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій на
період до повного стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд) та
надання страхувальниками за
підсумками 2010 року розрахункової
відомості про нарахування і
перерахування страхових внесків та
витрачання коштів Фонду і відомості
розподілу чисельності працівників,
річного фактичного обсягу
реалізованої продукції (робіт, послуг)
за видами економічної діяльності
здійснюються відповідно до Інструкції
про порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, затвердженої
постановою правління Фонду від 12 липня
2007 року N 36, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 1 серпня
2007 року за N 867/14134 (далі -Інструкція).

Пунктом 5.9 Інструкції визначено,
що для покриття витрат Фонду
потерпілим на виробництві, які
працювали на підприємствах, що
ліквідовані (якщо вони не мають
правонаступника), кошти до Фонду
сплачуються страхувальником згідно з
Порядком капіталізації платежів для
задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань підприємства-банкрута
перед громадянами внаслідок
заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 6 травня 2000 року
№ 765.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що капіталізація платежів
платоспроможної юридичної особи, яка
ліквідується, здійснюється на підставі
Порядку.

При цьому, суд, на підставі частини
другої статті 161 Кодексу
адміністративного судочинства
України, враховує висновки Верховного
Суду України, викладені у постанові від
26 червня 2012 року у справі №21-156а12.

Відповідно до пункту 3 зазначеного
Порядку капіталізація платежів
розраховується на період, що
визначається як різниця між середньою
тривалістю життя для чоловіків і жінок
у країні та їх віком на момент
здійснення капіталізації.

Відповідно положень пункту 2
частини першої статті 45 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
другу чергу задовольняються вимоги, що
виникли внаслідок заподіяння шкоди
життю та здоров'ю громадянина, шляхом
капіталізації відповідних платежів у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Вимоги щодо капіталізації
платежів здійснюються в межах
ліквідаційної процедури.

Пунктом 4.17 Інструкції
передбачено, що при ліквідації
страхувальник зобов'язаний провести
повний розрахунок з Фондом на день
закінчення процедури банкрутства
(ліквідації).

Отже, чинним законодавством
України передбачено, що підприємства у
разі їх ліквідації не звільняються від
фінансування Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
шляхом внесення капіталізованих
платежів.

Судом встановлено, що позивачем
здійснено розрахунок платежів, що
підлягають капіталізації, для
задоволення вимог, які виникли із
зобов'язань Публічного акціонерного
товариства "Комсомольське
автотранспортне підприємство № 15347", що
ліквідується, перед потерпілим
(ОСОБА_1), яким отримано травму та/або
професійне захворювання на цьому
підприємстві. Дана сума складає 195893,23
грн.

Факт заподіяння шкоди здоров'ю
громадянину ОСОБА_1 саме на
підприємстві відповідача
підтверджується документами наявними
в матеріалах справи, а тому обов'язок
Публічного акціонерного товариства
"Комсомольське автотранспортне
підприємство № 15347" щодо відшкодування
капіталізованих платежів суд вважає
доведеним.

Оскільки на момент звернення
Фонду з вказаними вимогами
капіталізовані платежі відповідачем
не сплачені, підприємство відповідача
не виключено з Єдиного державного
реєстру, то вимоги щодо капіталізації
платежів здійснюються в межах
ліквідаційної процедури, тому вони
підлягають стягненню з відповідача в
судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ґрунтуються на положеннях
чинного законодавства, обґрунтовані,
підтверджуються матеріалами справи, а
тому підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Комсомольськ
Полтавської області до Публічного
акціонерного товариства
"Комсомольське автотранспортне
підприємство № 15347" про стягнення
коштів - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Комсомольське
автотранспортне підприємство № 15347"
() на користь Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Комсомольськ
Полтавської області капіталізовані
платежі в сумі 195893,23 грн (сто дев'яносто
п'ять тисяч вісімсот дев'яносто три
гривні двадцять три копійки).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 11
березня 2014 року.

Суддя
І.Г. Ясиновський