Справа № 807/133/14
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 рокум. Ужгород№ 807/133/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання -
Шмідзен І.Ю.

за участю представників

позивача: адвокат ОСОБА_1

відповідача: Борсенко О.В. (довіреність
від 16.09.2013 року № 122/10-0)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Мукачівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області про визнання
протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 26 лютого 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини Постанови. Постанова в повному
обсязі складена 6 березня 2014 року.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3
(далі - позивач, ФОП ОСОБА_3) звернувся
до Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою (а.с.3-6) до Мукачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області
(далі - відповідач, Мукачівська ОДПІ),
якою просить визнати протиправними та
скасувати податкове повідомлення -
рішення Мукачівської ОДПІ від 18.12.2013
року № (про збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб у розмірі 18214,01
грн.) та рішення Мукачівської ОДПІ від
18.12.2013 року № (про донарахування
19879,63 грн. єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та застосування
штрафних санкцій у сумі 2981,94 грн.).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
оскаржувані рішення Мукачівської ОДПІ
прийняті всупереч положенням діючого
законодавства, оскільки податковим
законодавством не передбачений
механізм переведення платника податку
зі спрощеної системи оподаткування на
загальну (у зв'язку із здійсненням ним
операцій із юридичними особами, що не є
платниками єдиного податку), в зв'язку
з чим донарахування податку та єдиного
внеску здійснено протиправно та
прийняті рішення підлягають
скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала та
просить суд задовольнити позов,
визнавши протиправними оскаржені
рішення Мукачівської ОДПІ від 18.12.2013
року за №№ та з підстав, що
наведені у позовній заяві.

Відповідач надав суду заперечення
проти позову (лист Мукачівської ОДПІ
від 29.01.2014 року, а.с.56-58) та додаткові
заперечення проти позову (лист
Мукачівської ОДПІ від 07.02.2014 року,
а.с.92-93), згідно яких позов не визнав,
посилаючись на те, що позивачем
порушено вимоги перебування на
спрощеній системі оподаткування,
обліку та звітності (надаючи послуги
юридичній особі - не платнику єдиного
податку), в зв'язку з чим та у
відповідності до пп.298.2.3 п.298.2 ст.298
Податкового кодексу України -
зобов'язаний перейти на загальну
систему оподаткування (з першого числа
місяця, наступного за податковим
(звітним) періодом, у якому
здійснювались такі види діяльності), в
зв'язку з чим встановлено заниження
податку на доходи фізичних осіб та
єдиного внеску на соціальне
страхування, які і донараховані
оскарженими рішеннями.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив з
мотивів, наведених у поданих
запереченнях та додаткових
запереченнях проти позову, просить суд
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про задоволення
адміністративного позову, виходячи з
наступного:

Проведеною Мукачівською ОДПІ
документальною позаплановою виїзною
перевіркою ФОП ОСОБА_3 встановлено
порушення (акт Мукачівської ОДПІ від
06.11.2013 року № 800/1703/НОМЕР_3, а.с.11-41), в
частині яка є предметом спору, а саме:

- п.177.2, п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу
України (чим занижено суму податку на
доходи фізичних осіб на суму 14163,21 грн.);

- ст. 7, ст. 8 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (занижено
єдиний внесок із чистого
оподаткованого доходу в розмірі 19879,63
грн.).

18 грудня 2013 року Мукачівською ОДПІ
прийнято наступні рішення:

- податкове повідомлення - рішення за
№ (а.с.44, про збільшення суми ФОП
ОСОБА_3 грошового зобов'язання по
податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 18214,01 грн. (в тому числі, за
основним платежем - 14163,21 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 4050,80
грн.);

- рішення за № (а.с.45, про
донарахування ФОП ОСОБА_3 19879,63 грн.
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
застосування штрафних санкцій у сумі
2981,94 грн.).

Податкове повідомлення - рішення та
рішення Мукачівської ОДПІ в
адміністративному порядку не
оскаржувалось та ФОП ОСОБА_3 звернувся
до Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовом про
визнання їх протиправними та
скасування в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджено матеріалами справи, ФОП
ОСОБА_3 є фізичною особою - підприємцем
(свідоцтво про державну реєстрацію
серії НОМЕР_6 а.с.7), оподаткування
доходів від провадження діяльності з
01.07.2010 року по 30.06.2013 року здійснював на
спрощеній системі оподаткування,
обліку та звітності (п.1.17.1 акту
перевірки, а.с.14), згідно свідоцтва
платника єдиного податку (а.с.10)
перебуває на другій групі платника
єдиного податку зі ставкою 20 відсотків,
вид діяльності: "49.41. вантажний
автомобільний транспорт", що не
спростовується контролюючим органом
та підтверджується на час проведення
перевірки (п.1.7 акту перевірки, а.с.12).

Згідно акту Мукачівської ОДПІ від
06.11.2013 року № 800/1703/НОМЕР_3, підставою
для донарахування грошового
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування є та обставина,
що ФОП ОСОБА_3, перебуваючи на спрощеній
системі оподаткування, протягом 3
кварталу 2012 року здійснював
господарські операції з суб'єктами
господарювання, які перебувають на
загальній системі оподаткування,
зокрема: ОСОБА_4 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_4), ТОВ "КСТ Груп Україна"
(), ОСОБА_5
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5), ПТЕП
"Автотрансекспедиція" (),
в зв'язку з чим та у відповідності до
пп.298.2.3 п.298.2 ст. 298 Податкового кодексу
України - ФОП ОСОБА_3 повинен перейти на
сплату інших податків та зборів,
визначених цим Кодексом (на загальну
систему оподаткування), починаючи з
наступного звітного періоду (кварталу),
тобто, з 01.10.2012 року. На підставі
наведеного, перевіркою визначено суму
загального оподаткованого доходу у
розмірі 87100,00 грн. (розділ 2.1.2 акту
перевірки, а.с.18-21)., при цьому, виходячи
з визначеної перевіркою суми доходу,
перевіркою також донараховано ФОП
ОСОБА_3 14163,21 грн. податку на доходи
фізичних осіб (розділ 2.1.4 акту
перевірки, а.с.30-31) та 19879,63 грн. єдиного
внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (розділ
2.5.4 акту перевірки, а.с.37-38).

Обґрунтовуючи свою позицію при
викладанні висновків у акті перевірки
(з посиланням на норми Податкового
кодексу України та Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування") щодо заниження
податку на доходи фізичних осіб та
єдиного внеску з чистого
оподаткованого доходу, відповідач
припустився помилки з наступного:

Згідно п.1.1 ст. 1 Податкового кодексу
України від 2 грудня 2010 року № 2755 - VI
(діє з 1 січня 2011 року, далі - ПК України),
ПК України регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 291.1 ст. 291 ПК України, у
цій главі (Глава 1 "Спрощена система
оподаткування, обліку та звітності"
Розділу XIV "Спеціальні податкові
режими") встановлюються правові засади
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності, а також справляння
єдиного податку.

Пунктом 291.4 ст.294 ПК України встановлено
поділ платників єдиного податку на
групи, зокрема, згідно підпункту 2 п.291.4
ст. 294 ПК України, друга група - фізичні
особи - підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень. При цьому, дія цього підпункту
не поширюється на фізичних осіб -
підприємців, які надають посередницькі
послуги з купівлі, продажу, оренди та
оцінювання нерухомого майна (група 70.31
КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють
діяльність з виробництва, постачання,
продажу (реалізації) ювелірних та
побутових виробів з дорогоцінних
металів, дорогоцінного каміння,
дорогоцінного каміння органогенного
утворення та напівдорогоцінного
каміння. Такі фізичні особи -
підприємці належать виключно до
третьої або п'ятої групи платників
єдиного податку, якщо відповідають
вимогам, встановленим для таких груп;

Правовідносини, пов'язані з обранням
або переходом на спрощену систему
оподаткування або відмови від
спрощеної системи оподаткування
врегульовані ст. 298 ПК України.

Згідно пп.298.2.3 п.298.2 цієї статті, у
платника єдиного податку існує
обов'язок щодо переходу на сплату інших
податків і зборів, визначених цим
Кодексом у таких випадках та у строки:

1) у разі перевищення протягом
календарного року встановленого
обсягу доходу платниками єдиного
податку першої - третьої груп та
нездійснення такими платниками
переходу на застосування іншої ставки -
з першого числа місяця, наступного за
податковим (звітним) кварталом, у якому
відбулося таке перевищення;

2) у разі перевищення протягом
календарного року обсягу доходу,
встановленого підпунктом 5 пункту 291.4
статті 291, платниками єдиного податку
першої - третьої груп, які використали
право на застосування інших ставок,
встановлених для п'ятої групи, - з
першого числа місяця, наступного за
податковим (звітним) кварталом, у якому
відбулося таке перевищення;

у разі перевищення протягом
календарного року обсягу доходу,
встановленого підпунктом 4 пункту 291.4
статті 291, платниками єдиного податку
четвертої групи, які використали право
на застосування іншої ставки,
встановленої для шостої групи, - з
першого числа місяця, наступного за
податковим (звітним) кварталом, у якому
відбулося таке перевищення;

3) у разі перевищення протягом
календарного року встановленого
обсягу доходу платниками єдиного
податку п'ятої і шостої груп - з першого
числа місяця, наступного за податковим
(звітним) кварталом, у якому відбулося
таке перевищення;

4) у разі застосування платником
єдиного податку іншого способу
розрахунків, ніж зазначені у пункті 291.6
статті 291 цього Кодексу, - з першого
числа місяця, наступного за податковим
(звітним) періодом, у якому допущено
такий спосіб розрахунків;

5) у разі здійснення видів діяльності,
які не дають права застосовувати
спрощену систему оподаткування, або
невідповідності вимогам
організаційно-правових форм
господарювання - з першого числа
місяця, наступного за податковим
(звітним) періодом, у якому
здійснювалися такі види діяльності або
відбулася зміна
організаційно-правової форми;

6) у разі перевищення чисельності
фізичних осіб, які перебувають у
трудових відносинах з платником
єдиного податку, - з першого числа
місяця, наступного за податковим
(звітним) періодом, у якому допущено
таке перевищення;

7) у разі здійснення видів діяльності,
не зазначених у реєстрі платників
єдиного податку, - з першого числа
місяця, наступного за податковим
(звітним) періодом, у якому
здійснювалися такі види діяльності;

8) у разі наявності податкового боргу на
кожне перше число місяця протягом двох
послідовних кварталів - в останній день
другого із двох послідовних кварталів.

Даний перелік підстав переходу на
сплату інших податків і зборів є
вичерпним та розширеному тлумаченню не
підлягає.

Виходячи з наведеного, відсутнє право
контролюючого органу визначати
додаткові випадки (крім прямо
встановлених нормами ПК України)
обов'язку переходу на сплату інших
податків та зборів, в зв'язку з чим
відсутні правові підстави для
переведення ФОП ОСОБА_3 на загальну
систему оподаткування та, відповідно,
донарахування податку на доходи
фізичних осіб та єдиного соціального
внеску.

Згідно до п. 7.3 ст. 7 ПК України, будь-які
питання щодо оподаткування
регулюються цим Кодексом і не можуть
встановлюватися або змінюватися
іншими законами України, крім законів,
що містять виключно положення щодо
внесення змін до цього Кодексу та/або
положення, які встановлюють
відповідальність за порушення норм
податкового законодавства.

Відповідно до ст. 4 ПК України,
податкове законодавство ґрунтується
на принципах рівності усіх платників
перед законом, недопущення будь-яких
проявів податкової дискримінації,
забезпечення однакового підходу до
всіх платників податків незалежно від
соціальної, расової, національної,
релігійної приналежності, форми
власності юридичної особи,
громадянства фізичної особи, місця
походження капіталу.

При цьому судом відхиляються доводи
відповідача, викладені в запереченнях
проти позову, щодо недотриманням ФОП
ОСОБА_3 встановлених законодавством
умов (критеріїв) перебування на
спрощеній системі оподаткування,
виходячи з наступного: перелік видів
діяльності, які не дають права
перебувати на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності,
встановлений п.291.5 ст.295 ПК України, та
до наведеного переліку не відноситься
вид діяльності, яким займається ФОП
ОСОБА_3, ("49.41. вантажний автомобільний
транспорт"), встановлені п.291.5 ст.295 ПК
України обмеження щодо видів
діяльності що не дають право на
застосування спрощеної системи
оподаткування - є вичерпним та
розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача. Відповідачем не доведено
правомірності переводу суб'єкта
господарювання зі спрощеної системи
оподаткування на загальну та,
відповідно, правомірність визначення
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб та єдиного
соціального внеску, тобто, не
доведено правомірності оскаржених
податкового повідомлення - рішення та
рішення Мукачівської ОДПІ, в зв'язку з
чим вимоги позову щодо визнання їх
протиправним та скасування
відповідають вимогам законодавства та
встановленим в судовому засіданні
обставинам справи, підтвердженими
належними та допустимими доказами та
позов слід задовольнити в повному
обсязі, визнавши протиправним та
скасувавши податкове повідомлення -
рішення Мукачівської ОДПІ від 18
грудня 2013 року № та рішення
Мукачівської ОДПІ від 18 грудня 2013 року
№ повністю.

Згідно ч. 7 ст. 6 Закону України "Про
судовий збір" та у відповідності до ч. 1
ст. 94 КАС України, слід стягнути на
користь позивача суму сплаченого при
зверненні до суду стовідсоткового
розміру судового збору у розмірі 1827,00
грн. (згідно квитанції від 30.12.2013 року №
, а.с.2) та дана сума підлягає
стягненню з бюджету на користь ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 2, 17, 71, 86, 94, 160, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Мукачівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області про визнання
протиправними та скасування рішень -
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області від 18 грудня 2013 року №
про збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб у розмірі 18214,01 грн. (за
основним платежем - 14163,21 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 4050,80
грн.)

3. Визнати протиправним та скасувати
рішення Мукачівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області від 18 грудня 2013
року № про донарахування 19879,63
грн. єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та застосування
штрафних санкцій у сумі 2981,94 грн.

4. Стягнути з Державного (місцевого)
бюджету на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) витрати
зі сплати судового збору у сумі 1827,00
грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім
гривень).

5. Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України, та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, встановлені ст.186 КАС України.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови (копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції).

Суддя С.І. Рейті