Справа № 1423/5924/2011
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1423/5924/2011

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1
інстанції: Гуденко О.А.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Романішина В.Л.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка
О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду в м.Одесі
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва на
постанову Центрального районного суду
м.Миколаєва від 15 серпня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі
м.Миколаєва про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Центрального районного
суду м.Миколаєва від 15.08.2012р. задоволено
частково позов ОСОБА_1. Визнано
протиправними дії УПФУ в Центральному
районі м.Миколаєва щодо виплати у
неповному обсязі ОСОБА_1 підвищення до
пенсії як дитині війни. Зобов'язано
УПФУ в Центральному районі м.Миколаєва
здійснити перерахунок пенсії позивачу
за період з 11.10.2010р. по 22.07.2011р.,
обчисливши її у ці періоди з
урахуванням підвищення в розмірі 30%,
визначеної відповідно до ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
мінімальної пенсії за віком, та
виплатити визначену різницю. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просить скасувати
оскаржуване судове рішення та прийняти
нову постанову про відмову у
задоволенні позову.

На виконання вимог ч.1 ст.195 КАС України
суд апеляційної інстанції переглядає
судове рішення суду першої інстанції в
межах вимог апеляційної скарги, тобто,
в частині вимог, які задоволено
оскаржуваною постановою суду.

Перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що позивач є
пенсіонером та має статус дитини війни,
що підтверджується відповідним
посвідченням №108335 від 16.06.1994р. (а.с.5)

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», в
редакції від 19.12.2006р., дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30% мінімальної
пенсії за віком.

У період з 11.10.2010р. по 22.07.2011р. зміни до
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» не вносились та її
дія не зупинялась, тому нарахування та
виплата дітям війни підвищення до
пенсії або щомісячного грошового
довічного утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Відсутність бюджетного фінансування
передбачених Законом України «Про
соціальний захист дітей війни» доплат
до пенсії не може бути причиною
невиконання покладених на УПФУ
зобов'язань, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується, на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Апеляційний суд вважає, що положення ч.3
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якого мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений
абзацом першим частини першої цієї
статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, не
може бути підставою для відмови в
реалізації позивачем конституційної
гарантії та права на отримання
щомісячного підвищення пенсії
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, як це встановлено ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», оскільки чинним законодавством
іншого визначення розміру мінімальної
пенсії за віком не передбачено.

Колегія суддів приходить до висновку,
що при розгляді справи судом першої
інстанції правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
що відповідно до ч.1 ст.200 КАС України є
підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а судового
рішення - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 197 ч.1, 198 ч.1 п.1, 200, 206, 254
ч.5 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва
залишити без задоволення, а постанову
Центрального районного суду
м.Миколаєва від 15 серпня 2012 року - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Романішин В.Л.

Судді
Димерлій О.О.

Єщенко О.В.