Справа № 756/1063/14-а
Суддя: Богдан О. О.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

04.03.2014 Справа № 756/1063/14-а
Унікальний номер: 756/1063/14-а
Справа № 2а/756/98/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого
судді - Богдан О.О.

при
секретарі - Пождемі В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні залі суду в м. Києві справу за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного Фонду України в
Оболонському районі м. Києва про
визнання дій об"єкта владних
повноважень протиправними,
зобов"язання здійснити перерахунок
пенсії та виплати, відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

у січні 2014 року позивачка звернулась до
суду з даним позовом. В обґрунтування
позовних вимог зазначила, що згідно п. 2
ст. 1 Закону України № 2195-ІV «Про
соціальний захист дітей війни»
позивачка має статус дитини війни, як
особа, яка є громадянином України та
якій на час закінчення другої світової
війни виповнилось менше 18 років.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Закону України №
2195-ІV «Про соціальний захист дітей
війни» дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання,
чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищується на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Перерахунок пенсії позивачки не
здійснювався.

ОСОБА_1 звернулась до УПФ України в
Оболонському районі м. Києва заявою, в
якій просила здійснити перерахунок
пенсії відповідно до п. 1 ст. 6 Закону
України № 2195-ІV «Про соціальний
захист дітей війни» з урахуванням її
підвищення на 30 % мінімальної пенсії за
віком з 01.01.2013 року.

Листом від 25.12.2013 року УПФ України в
Оболонському районі в м. Києві
відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії
відповідно до п. 1 ст. 6 Закону України
№ 2195-ІV «Про соціальний захист
дітей війни» у зв'язку із відсутністю
підстав здійснення такого перерахунку.

ОСОБА_1 вважає відмову їй у здійсненні
перерахунку незаконною у зв'язку із чим
просить суд визнати дії УПФ України в
Оболонському районі м. Києва
протиправними; визнати право
відповідно до п. 1 ст. 6 Закону України №
2195-ІV «Про соціальний захист дітей
війни» на перерахунок пенсії з
урахуванням підвищення її на 30 %
мінімальної пенсії за віком з 01.01.2013
року; зобов'язати УПФ України в
Оболонському районі м. Києва
відповідно до п. 1 ст. 6 Закону України №
2195-ІV «Про соціальний захист дітей
війни» зробити перерахунок пенсії з
урахуванням підвищення її на 30 %
мінімальної пенсії за віком з 01.01.2013
року і виплатити недораховану суму;
стягнути з УПФ України в Оболонському
районі м. Києва нанесену моральну шкоду
у розмірі п'яти мінімальних розмірів
заробітної плати; витрати судового
збору покласти на відповідача.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
заявлені позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник УПФ України в Оболонському
районі м. Києва заперечував проти
позову ОСОБА_1

Суд, вислухавши пояснення позивачки та
представника відповідача, дослідивши
письмові докази у справі, встановив
наступне.

ОСОБА_1 згідно п. 2 ст. 1 Закону України №
2195-ІV «Про соціальний захист дітей
війни» позивачка має статус дитини
війни, як особа, яка є громадянином
України та якій на час закінчення
другої світової війни виповнилось
менше 18 років

Листом УПФ України в Оболонському
районі м. Києва від 25.12.2013 року ОСОБА_1
відмовлено у перерахунку п. 1 ст. 6
Закону України № 2195-ІV «Про соціальний
захист дітей війни» з урахуванням
підвищення її на 30 % мінімальної пенсії
за віком, з 01.01.2013 року (а.с. 5-6).

Згідно п. 1 ст. 6 «Про соціальний захист
дітей війни» дітям війни до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком розмір
якої встановлено ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України №
2195-ІV «Про соціальний захист дітей
війни» державні соціальні гарантії
дітям війни, встановлені цим Законом,
не можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України
передбачено, що моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму
Верховного суду України N 4 від 31.03.1995 р.
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» обов'язковому з'ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності,
прийшов до висновку, що відмова у
здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 є
протиправною, а отже позовні вимоги в
частині визнання права відповідно до п.
1 ст. 6 Закону України № 2195-ІV «Про
соціальний захист дітей війни» на
перерахунок пенсії з урахуванням
підвищення її на 30 % мінімальної пенсії
за віком з 01.01.2013 року; зобов'язання УПФ
України в Оболонському районі м. Києва
відповідно до п. 1 ст. 6 Закону України №
2195-ІV «Про соціальний захист дітей
війни» зробити перерахунок пенсії з
урахуванням підвищення її на 30 %
мінімальної пенсії за віком з 01.01.2013
року і виплати недорахованої суми, а
обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Суд, враховуючи, що позивачем не надано
докази, якими підтверджується факт
заподіяння моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
винними діями (бездіяльністю) вони
заподіяні, в якій грошовій сумі чи
також інші обставини, що мають значення
для вирішення спору, приходить до
висновку про недоведеність позивачкою
вимог про відшкодування моральної
шкоди. У зв'язку із чим позов не
підлягає задоволенню в даній частині.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158, 159, 160, 161, 162 163
КАС України, ст. 1167 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного суду
України N 4 від 31.03.1995 р. «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» ст. 22
Конституції України, Рішення
Конституційного суду України № 6 рп/2007
від 09.07.2007 року, Закон України «Про
соціальний захист дітей війни», ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", суд -

ПОСТАНОВИВ:

позов ОСОБА_1 до управління
Пенсійного Фонду України в
Оболонському районі м. Києва про
визнання дій об"єкта владних
повноважень протиправними,
зобов"язання здійснити перерахунок
пенсії та виплати, відшкодування
моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного Фонду України в
Оболонському районі м. Києва щодо
відмови в перерахунку та виплаті
ОСОБА_1 як дитині війни відповідно до
ст..6 Закону України " Про соціальний
захист дітей війни" пенсії з
урахуванням надбавки у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, розмір
якої встановлено ст.. 28 Закону України
"Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування".

Зобов"язати управління Пенсійного
Фонду України в Оболонському районі м.
Києва здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 як дитині війни
відповідно до ст..6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" пенсії
з урахуванням надбавки у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, розмір
якої встановлено ст.. 28 Закону України
"Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування" починаючи з
01.01.2013 року, з урахуванням раніше
здійснених виплат.

Допустити негайне виконання постанови
в межах суми платежу за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом 10 днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.О. Богдан