Справа № 826/1662/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1ПОСТАНОВА
07 березня 2014 року 08:05
№826/1662/14
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі головуючого судді Саніна Б. В.
при секретарі судового засідання
Борисовій Т. М. розглянувши у письмову
провадженні адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «АД Шина»до1.
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів 2. Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києвіпровизнання
бездіяльності протиправною та
стягнення коштівВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду м.
Києва надійшов адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АД Шина» (надалі -
Позивач/ТОВ «АД Шина») до Київської
регіональної митниці Міндоходів
(надалі - Відповідач-1) та Головного
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві (надалі -
Відповідач-2), в якому просить суд:
1. Визнати протиправною
бездіяльність Відповідача-1 щодо не
розгляду заяви ТОВ «АД Шина» від 25.12.2013
р. №104.
2. Стягнути з Державного бюджету
України через Відповідача-2 на користь
ТОВ «АД Шина» суму надмірно сплачених
митних платежів за скасованими в
судовому порядку рішеннями
відповідача-1, а саме: №100270000/2013/700319/2 від
15.05.2013 р., №100270000/2013/700366/2 від 23.05.2013 р. та
№100270000/2013/700404/2 від 01.06.2013 р., в розмірі 282
3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ТОВ «АД Шина»
Закревського, буд.16, ідентифікаційний
код 35974863) 73 грн. 08 коп. судового збору.
Після усунення недоліків
адміністративного позову Позивачем,
ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24.02.2014 р. провадження
по справі було відкрито та призначено
справу до судового розгляду.
В судове засідання з'явився
представник Позивача, який
адміністративний позов підтримує в
повному обсязі, просить позовні вимоги
задовольнити, зокрема зазначає про
порушення Відповідачами положень
Податкового кодексу України (надалі -
ПК України), Порядку повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
затверджений наказом Державної митної
служби України №618 від 20.07.2007 р. (далі -
Порядок № 618), а саме не повернення
надміру сплачених митних платежів за
скасованими рішеннями Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів.
Представники Відповідачів в судові
засідання не з'являлись, були належним
чином повідомлені про дати, час і місце
судових засідань, клопотань про
розгляд справи за їх відсутності не
Відповідно до положень п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Більше того, відповідно
до рішень Європейського суду з прав
людини, що набули статусу остаточного,
зокрема «Іззетов проти України»,
«Пискал проти України», «Майстер проти
України», «Крюков проти України», «Крат
проти України», «Сокор проти України»,
«Кобченко проти України», «Шульга
проти України», «Лагун проти України»,
«Буряк проти України», «ТОВ «ФПК
«ГРОСС» проти України» «Гержик проти
України» суду потрібно дотримуватись
розумного строку для судового
Зважаючи відсутність в судовому
засіданні представників Відповідачів
та приймаючи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
на підставі ст.3 та ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України), суд дійшов
висновку про можливість перейти до
розгляду справи у порядку письмового
провадження за наявними в матеріалах
справи доказами.
Розглянувши наявні в матеріалах
докази, заслухавши в судовому
засіданні пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, в
межах заявлених позовних вимог, суд
дійшов висновку про наступне.
Київською регіональною митницею було
прийняті рішення №100270000/2013/700319/2 від
15.05.2013 р., №100270000/2013/700366/2 від 23.05.2013 р. та
№100270000/2013/700404/2 від 01.06.2013 р. про
коригування митної вартості товарів
Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05.12.2013 р., рішення Київської
регіональної митниці №100270000/2013/700319/2
від 15.05.2013 р., №100270000/2013/700366/2 від 23.05.2013 р.
та №100270000/2013/700404/2 від 01.06.2013 р. були
25.12.2013 р. Позивач звернувся до
Відповідача-1 із заявою щодо повернення
з бюджету помилково та/або надмірно
сплачених коштів (вх. №104), в якій просив
повернути кошти на банківські рахунки
Листом №90/1/26-70-52-00-02 від 08.01.2014 р.
Київська міжрегіональна митниця
Міністерства доходів і зборів України
повідомила про неможливість
перерахування коштів, оскільки в
позовних вимогах щодо повернення з
Державного бюджету грошових коштів та
щодо визнання їх надмірно сплаченими
при здійсненому митному оформлені не
заявлялось, тому це не відображено в
судових рішеннях. Додатково
Відповідачем-2 повідомлено Позивача, що
дія Порядку взаємодії митних органів з
органами Державного казначейства
України в процесі повернення з
Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, затвердженого наказом Держаної
митної служби України №611/147 від 20.07.2007
р. не поширюється на виконання судових
рішень, натомість діє Порядок
виконання рішень про стягнення коштів
державного сюжету та місцевих бюджетів
або боржників, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№845 від 03.08.2011 р.
Вважаючи протиправною відповідь
Відповідача-1, Позивач звернувся до
адміністративного суду з позовом для
захисту своїх прав та інтересів.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.
Постановою Кабінету Міністрів №1093 від
16.11.2005р. «Про переведення митних та
інших платежів, які вносяться до/або
під час митного оформлення, на
розрахунково-касове обслуговування
через органи Державного казначейства»
встановлено, що митні та інші платежі,
які вносяться до/або під час митного
оформлення, переводяться на
розрахунково-касове обслуговування
через органи Державного казначейства.
В п.3.4 Порядку розрахунково-касового
обслуговування через органи
Державного казначейства України
митних та інших платежів, які вносяться
до/або під час митного оформлення,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України, Державної митної
служби України №25/44 від 24.01.2006 р.
передбачено, що повернення платникам
помилково та/або надмірно сплачених
митних та інших платежів, що зараховані
на депозитні рахунки митних органів 3734,
здійснюється відповідно до Порядку
№618. ГУДК України у м. Києві на підставі
платіжних доручень митних органів
забезпечує перерахування коштів на:
банківські рахунки платників, відкриті
в банках; банківські рахунки 2603,
відкриті митним органам у відповідних
відокремлених підрозділах
уповноваженого банку за
місцезнаходженням митного органу для
виплати коштів платникам готівкою,
якщо такі кошти вносилися готівкою.
Підзаконним нормативно-правовим актом,
який визначає процедуру повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами, у тому
числі у випадках, зазначених у ст.264, ч.4
ст.284 Митного кодексу України та в
міжнародних договорах України є
Порядок №618.
В п.1 р.3 Порядку №618 зафіксовано, що для
повернення з Державного бюджету
України митних та інших платежів,
помилково та/або надмірно сплачених до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами, для
повернення з Державного бюджету
України митних та інших платежів,
помилково та/або надмірно сплачених до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.
У заяві зазначаються причини
повернення коштів, реквізити банку,
найменування та код за ЄДРПОУ платника
податків - юридичної особи, або
прізвище, ім'я та по батькові,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків, або серія та номер
паспорта (для фізичних осіб, які через
свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний орган державної
податкової служби і мають відмітку у
паспорті) та напрям перерахування
коштів: для повернення платнику
податків - на поточний рахунок платника
податків в установі банку; для
подальших розрахунків як передоплата
або грошова застава: на депозитний
рахунок 3734; на банківський рахунок 2603;
для повернення фізичній особі в
готівковій формі, якщо такі кошти
вносилися готівкою, - на банківський
рахунок 2603; для погашення грошового
зобов'язання (податкового боргу) з
інших платежів, контроль за
справлянням яких покладено на митні
органи, незалежно від виду бюджету.
ь аркуші з позначенням « 3/8»
комплектів бланків митних декларацій
форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх
оформлення) або другий аркуш
оформленої посадовою особою митного
органу уніфікованої митної квитанції
МД-1, за якою помилково та/або надмірно
сплачено митні та інші платежі;
ь документи, що підтверджують суму
помилково та/або надмірно сплачених
митних та інших платежів;
ь документи, що підтверджують
право на перенесення граничних строків
для подання заяв про повернення
надмірно сплачених митних та інших
платежів, у випадках, передбачених в
абз.3 - 8 цього пункту.
При цьому, п.2 та п.3 р.3 Порядку №618
передбачається, що заява,
зареєстрована в загальному відділі,
після розгляду керівником (заступником
керівника) митного органу разом з
пакетом документів передається до
Відділу для перевірки обґрунтованості
повернення заявлених сум. Відділ
перевіряє факт перерахування митних та
інших платежів з відповідного рахунку
до Державного бюджету України та
наявність переплати.
В п.4 р.3 Порядку №618 визначено, що для
підготовки висновку про повернення з
Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, форма якого наведена в додатку 1
до Порядку взаємодії митних органів з
органами Державного казначейства
України в процесі повернення з
Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, затвердженого наказом
Державної митної служби України та
Державного казначейства України №611/147
від 20.07.2007р., керівництвом Відділу за
потреби ініціюється проведення
перевірки в митному органі щодо
правильності митного оформлення із
залученням відповідних підрозділів
митного органу. Порядок і форма
складання документа, у якому
відображатимуться результати
перевірки, визначаються наказом
Державної митної служби України.
В п.6 р.3 Порядку №618 передбачено, що
керівник (заступник керівника) митного
органу на підставі результатів
перевірки (у разі її проведення)
підписує Висновок про повернення,
Реєстр висновків про повернення та
супровідний лист, адресований органу
Державного казначейства України. Пакет
документів на повернення коштів
передається до Загального відділу для
реєстрації та відправки до органу
Державного казначейства України.
Приписами п.7 р.3 Порядку №618
встановлено, що висновок про
повернення платникам податків
помилково та/або надмірно сплачених
митних та інших платежів повинен бути
прийнятий митним органом не пізніше
ніж за п'ять робочих днів до закінчення
20-денного строку з дня подання
платниками податків заяви.
В той же час, в п.11 р.3 Порядку №618
передбачено, що за відсутності підстав
для повернення коштів у встановленому
порядку готується та надсилається
заявнику письмова обґрунтована
Наявними матеріалами справи
підтверджується подання Позивачем до
митного органу в межах встановлених
строків та за встановленою формою
письмової заяви про повернення
надмірно сплаченого податку на додану
Натомість Відповідачем-1 за
результатами отримання такої
письмової заяви Позивача не було вжито
дій, визначених Порядком №618, зокрема:
проведення перевірки, встановлення
факту відсутності надмірної сплати
податку, встановлення факту оформлення
заяви не за встановленими порядком і
Водночас, суд дійшов висновку, що
позовна вимога про визнання
протиправною бездіяльність
Відповідача-1, щодо не розгляду заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АД Шина» щодо
повернення з бюджету помилково та/або
надмірно сплачених коштів від 25.12.2013 р.,
задоволенню не підлягають, оскільки, як
вбачається із матеріалів справи,
Позивач отримав лист №90/1/26-70-52-00-02 від
08.01.2014 р., в якому надано пояснення
причин відмови для повернення коштів.
В ст.10 КАС України, визначено, що усі
учасники адміністративного процесу є
рівними перед законом і судом. Не може
бути привілеїв чи обмежень прав
учасників адміністративного процесу
за ознаками раси, кольору шкіри,
політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог.
Як наслідок, суд розглядає справу
виключно в межах позовних вимог
В той же час, суд критично ставиться до
посилання Відповідача-1 викладено в
листі №90/1/26-70-52-00-02 від 08.01.2014 р. щодо
касаційного оскарження рішень по
заяви щодо повернення з бюджету
помилково та/або надмірно сплачених
коштів від 25.12.2013 р. за помилковим
порядком, з огляду на наступне.
Так, суд акцентує увагу, що постанова
Оружного адміністративного суду м.
на момент подання ТОВ «Ад Шина» заяви
щодо повернення з бюджету помилково
та/або надмірно сплачених коштів від
25.12.2013 р., набрала законної сили та є
обов'язковою для її виконання.
Крім того, Відповідач-1 в листі
№90/1/26-70-52-00-02 від 08.01.2014 р. посилається що
Позивач мав подати документи
відповідно до Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №845 від 03.08.2011 р.
(надалі - Порядок №845).
Так, як вбачаться із п.1 та п.3 Порядку
№845 цей Порядок визначає механізм
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, прийнятих судами, а також
іншими державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.
Рішення про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів (про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів - з
попереднім інформуванням Мінфіну, про
стягнення коштів боржників - у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань (залишків
коштів на рахунках підприємств,
установ, організацій).

Таким чином, суд акцентує увагу, що
Порядок №845 має застосовуватись, що
підтверджує Відповідач-1, саме у
випадку коли стягував має відповідне
рішення та виконавчий документ.

Крім того, суд додатково акцентує
увагу, що Порядок затвердження
взаємодії митних органів з органами
Державного казначейства України в
процесі повернення з Державного
бюджету України помилково та/або
надмірно зарахованих до бюджету митних
та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, що затверджений наказом
Державної митної служби України,
Державного казначейства України №611/147
від 20.07.2007 р., на який посилається
Відповідач-1, втратив чинність на
підставі наказу Міністерства доходів і
зборів України та Міністерства
фінансів України №882/1188 від 30.12.2014 р.
«Про затвердження Порядку взаємодії
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів України, місцевих
фінансових органів та територіальних
органів Державної казначейської
служби України у процесі повернення
платникам податків помилково та/або
надміру сплачених сум грошових
зобов'язань».

Щодо позовних вимог Позивача про
стягнення з Державного бюджету України
через Відповідача-2 на користь ТОВ «АД
Шина» суму надмірно сплачених митних
платежів за скасованими в судовому
порядку рішеннями відповідача-1, а саме:
№100270000/2013/700319/2 від 15.05.2013 р.,
№100270000/2013/700366/2 від 23.05.2013 р. та
№100270000/2013/700404/2 від 01.06.2013 р., в розмірі 282
172 грн. 69 коп., суд зазначає наступне.

Як вбачається із змісту Порядку №618,
стягнення коштів із Державного бюджету
відбувається після виготовлення
Відповідачем-1 відповідного висновку
про повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів.

Більше того, зі змісту Рекомендації
Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2
стосовно здійснення адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень, прийнятої Комітетом
Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду - тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим ч.3 ст.2 КАС України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання прав та вимог
законодавства, інакше було б порушено
принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно дискреційних
повноважень - ключовим завданням якого
є здійснення правосуддя, від так
завданням адміністративного суду є
контроль за легітимністю прийняття
рішення.

Таким чином, вказана вимога Позивача є
формою втручання в дискреційні
повноваження Відповідача-1 і
Відповідача-2, та виходить за межі
завдань адміністративного
судочинства, а тому задоволенню не
підлягає.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
Відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на вищевказане суд дійшов
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позовних вимог
Позивача. Крім того, відповідно до ст.94
КАС України, судовий збір підлягає
відшкодуванню Позивачу пропорційно їх
задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 2, 11, 69, 71, 86, 158-163, 167, 171, 254
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АД Шина» до
Київської регіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
та Головного управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
задовольнити частково.

2. Зобов'язати Київську
міжрегіональну митницю Міністерства
доходів і зборів України повторно
розглянути заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю «АД Шина»
щодо повернення з бюджету помилково
та/або надмірно сплачених коштів від
25.12.2013 р. в порядку та строки визначені
Порядком повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затверджений наказом
Державної митної служби України №618
від 20.07.2007 р.

3. В задоволенні інших позовних
вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «АД Шина» відмовити.

4. Присудити на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю «АД Шина»
понесені судові витрати в розмірі 5
(п'ять) грн. 30 коп. із видатків
Державного бюджету направлених на
асигнування діяльності Київської
регіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.185 - ст.187
КАС України відповідно.

Суддя
Б. В. Санін