Справа № 22-а-33484/08
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
інстанції Ганечко О М
Суддя - доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого
-судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження заяву Головного
управління Державної казначейської
служби України в м. Києві про
роз'яснення додаткової постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2011
року у справі за апеляційною скаргою
Шевченківської районної у м.Києві
державної адміністрації на постанову
Шевченківського районного суду м.Києва
від 08 травня 2008 року за позовом ОСОБА_2
до Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації, 3-я особа:
Комунальне підприємство
"Житлово-експлуатаційна контора
"Шулявка"Шевченківської районної в м.
Києві ради про визнання протиправним
та скасування рішення та закриття
адміністративної справи, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 грудня 2009
року апеляційну скаргу Шевченківської
районної у м. Києві державної
адміністрації задоволено частково.
Постанову Шевченківського районного
суду м.Києва від 08 травня 2008 року
скасовано, провадження у
адміністративній справі закрито.

Додатковою постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 26 січня 2011 року доповнено
резолютивну частину постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 грудня 2009
року у справі за апеляційною скаргою
Шевченківської районної у м.Києві
державної адміністрації на постанову
Шевченківського районного суду м.Києва
від 08 травня 2008 року за позовом ОСОБА_2
до Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації, 3-я особа:
Комунальне підприємство
"Житлово-експлуатаційна контора
"Шулявка"Шевченківської районної в м.
Києві ради про визнання протиправним
та скасування рішення та закриття
адміністративної справи вказавши
наступне: "Стягнути з місцевого бюджету
Шевченківського району у м. Києві на
користь ОСОБА_2 судові витрати по
справі в сумі 503 (п'ятьсот три) гривні 40
копійок". В іншій частині постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 грудня 2009
року залишено без змін.

На адресу суду від Головного
управління Державної казначейської
служби України в м. Києві надійшло
клопотання про роз'яснення додаткової
постанови.

В своїй заяві про роз'яснення постанови
суду відповідач просить роз'яснити з
якого рахунку, якого бюджету повинно
відбуватись стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.197 КАС України
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Перевіривши доводи заяви про
роз'яснення судового рішення, колегія
суддів вважає, що заява не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КАС України,
якщо судове рішення є незрозумілим,
суд, який його ухвалив, за заявою осіб,
які беруть участь у справі, або
державного виконавця ухвалою роз'яснює
своє рішення, не змінюючи при цьому
його змісту.

Дана норма передбачає підстави для
роз'яснення судового рішення.

Отже, роз'яснення судового рішення є за
своєю суттю одним із способів усунення
його недоліків, але без виправлення і
постановлення додаткового рішення цим
же судом.

Також роз'яснення судового рішення
зумовлено його нечіткістю за змістом,
коли воно є неясним та незрозумілим для
осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і
для тих, що будуть здійснювати його
виконання. Тобто, це стосується
випадків, коли судом недотримані
вимоги ясності, визначеності рішення.
Невизначеність судового рішення
означає, що таке рішення містить
положення, які викликають суперечки
щодо його розуміння та під час
виконання.

Тобто, роз'яснено може бути постанову
чи ухвалу суду у разі, якщо без такого
роз'яснення її важко виконати, оскільки
високою є ймовірність неправильного
виконання внаслідок неясності
резолютивної частини рішення.

Конкретного і вичерпного переліку
критеріїв для визначення рішення
незрозумілим правова норма не містить,
а зі змісту закону вбачається, що їх
має навести особа, яка звертається із
заявою про роз'яснення судового
рішення.

Вказана стаття КАС України передбачає
можливість роз'яснення судом
ухваленого ним рішення з метою
усунення такого недоліку як
незрозумілість судового рішення
(наприклад, можливість неоднакового
тлумачення висновків суду), що
перешкоджає його належному виконанню.

Однак, з поданої заяви вбачається, що
відповідач посилається на відсутність
на сьогоднішній день місцевого
бюджету, однак це не є підставою для
роз'яснення судового рішення, так як
резолютивна частина постанови
зрозуміла для виконання, а зміни, які
відбулись не є перешкодою для
виконання судового рішення. І не
роблять його незрозумілим.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про
виконавче провадження" № 606 від 21.04.1999
(далі - Закон № 606) у випадках,
передбачених законом, рішення судів та
інших органів щодо стягнення коштів
виконуються податковими органами,
банками та іншими фінансовими
установами. Рішення зазначених органів
можуть виконуватися відповідно до
закону також іншими органами,
установами, організаціями, посадовими
особами та громадянами.

Рішення про стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ виконуються
органами Державного казначейства
України в установленому Кабінетом
Міністрів України порядку (ч. 2 ст. 3
Закону №606).

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників (далі -
рішення про стягнення коштів),
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення, на
даний час визначений Порядком
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, що затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011
№845 (надалі Порядок №845 в редакції
Постанови Кабінету Міністрів України
від 30.01.2013 №45).

Згідно п. 3 Порядку №845 в редакції
Постанови Кабінету Міністрів України
від 30.01.2013 №45 рішення про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів (про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів - з
попереднім інформуванням Мінфіну, про
стягнення коштів боржників - у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань (залишків
коштів на рахунках підприємств,
установ, організацій).

Згідно п. 6 Порядку №845 у разі прийняття
рішення про стягнення коштів стягувач
подає органові Казначейства в
установлений зазначеним органом
спосіб: заяву про виконання такого
рішення із зазначенням реквізитів
банківського рахунка, на який слід
перерахувати кошти, або даних про
перерахування коштів у готівковій
формі через банки або підприємства
поштового зв'язку, якщо зазначений
рахунок відсутній; оригінал
виконавчого документа; судові рішення
про стягнення коштів (у разі наявності);
оригінал або копію розрахункового
документа (платіжного доручення,
квитанції тощо), який підтверджує
перерахування коштів до відповідного
бюджету. До заяви можуть додаватися
інші документи, які містять відомості,
що сприятимуть виконанню рішення про
стягнення коштів (довідки та листи
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету, або органів
місцевого самоврядування, рішення
органів досудового розслідування та
прокуратури тощо).

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
станом на час прийняття додаткової
постанови існував рахунок місцевого
бюджету, на який було сплачено
позивачем судовий збір.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів приходить до
однозначного висновку, що заява про
роз'яснення додаткової постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2011
року задоволенню не підлягає, оскільки
наведені заявником обставини не є
підставою для роз'яснення судового
рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. ст. ст. 160, 165, 170, 197, 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні заяви Головного
управління Державної казначейської
служби України в м. Києві про
роз'яснення додаткової постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2011
року у справі за апеляційною скаргою
Шевченківської районної у м.Києві
державної адміністрації на постанову
Шевченківського районного суду м.Києва
від 08 травня 2008 року за позовом ОСОБА_2
до Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації, 3-я особа:
Комунальне підприємство
"Житлово-експлуатаційна контора
"Шулявка"Шевченківської районної в м.
Києві ради про визнання протиправним
та скасування рішення та закриття
адміністративної справи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС
України). Касаційна скарга на судові
рішення подається безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, крім випадків, передбачених
цим Кодексом.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.