Справа № 2а-2996/10/2470
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-2996/10/2470
Головуючий у 1-й інстанції: Огородник
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Заставнівському районі Чернівецької
області на постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 13
січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в
Заставнівському районі Чернівецької
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Заставнівському
районі Чернівецької області про
включення в акти щомісячної звірки
витрат,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2010 року управління
Пенсійного фонду України в
Заставнівському районі Чернівецької
області звернулось до Чернівецького
окружного адміністративного суду з
позовом до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Заставнівському
районі Чернівецької області про
зобов'язання включити в акти
помісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за липень місяць в сумі
16453,41 грн., в тому числі витрат на
виплату адресної допомоги в розмірі
16370,01 грн. та витрат на доставку
адресної допомоги в розмірі 83,40 грн.

Чернівецький окружний
адміністративний суд постановою від 13
січня 2014 року в задоволенні позову
відмовив.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду та винести
нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Сторони повноважних представників в
судове засідання не направили, хоча
повідомлялися про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Так, Чернівецьким окружним
адміністративним судом встановлено, що
позивачем у липні 2010 року направлявся
акт щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які відповідачем
підписувались без врахування витрат на
виплату державної адресної допомоги.
Акти щомісячної звірки витрат, які
прийняті відповідачем, підписані та
відшкодовані на централізованому
рівні. Загальна сума невідшкодованих
відділенням Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань витрат складає 16453,41 грн., в
тому числі: витрат на виплату адресної
допомоги в розмірі 16370,01 грн. та витрат
на доставку адресної допомоги в
розмірі 83,40 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
адресна допомога як окремий вид
соціальної допомоги не входить до
складу розміру пенсії по інвалідності
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції по
суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України №265 від 26.03.2008 р. "Про
деякі питання пенсійного забезпечення"
встановлено, що у разі, коли
щомісячний розмір пенсійних виплат (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат до пенсій, встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною та
щомісячної доплати до пенсії у зв'язку
з втратою годувальника членам сімей
шахтарів, смерть яких настала
внаслідок нещасного випадку на
виробництві) не досягає в осіб, яким
призначено пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, на одного
непрацездатного члена сім'ї 100
відсотків, на двох - 120 відсотків, на
трьох і більше - 150 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, таким особам
надається щомісячна державна адресна
допомога до пенсії у сумі, що не
вистачає до зазначених розмірів.

Згідно з п. 4 вищезазначеної постанови
виплата щомісячної державної адресної
допомоги, передбаченої цією
постановою, здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога.

Статтею 6 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що
непрацездатні громадяни крім
пенсійних виплат із системи пенсійного
забезпечення мають право отримувати
доплати, надбавки та підвищення до
зазначених виплат, додаткову пенсію в
порядку та за рахунок коштів,
визначених законодавством.

У разі якщо сукупність виплат,
зазначених у частині першій цієї
статті, разом з пенсійними виплатами із
системи пенсійного забезпечення та
іншими доходами не досягають розміру
прожиткового мінімуму, визначеного
законом для непрацездатних громадян,
такі громадяни мають право на
отримання державної соціальної
допомоги в порядку, розмірах та за
рахунок коштів, визначених законом (ч. 2
ст. 6 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування").

Підстави відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України видатків
Пенсійного фонду України на виплату
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання встановлені
у Законі України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (ст. 24 цього Закону).

Порядок відшкодування визначений
спільною постановою Правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 р. №5-4/4.

Згідно з п. 4 цього Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" та
інших нормативно-правових актів, а
саме: сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо
така надавалася пенсіонеру, який
одержував вищезазначену пенсію;
допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію; сума витрат Пенсійного фонду
з виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Таким чином, п. 4 Порядку визначений
виключений перелік сум, які
приймаються до заліку для
відшкодування видатків Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Крім того, форма акту щомісячної звірки
витрат по особовим справам потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання затверджена постановою
Правління Пенсійного фонду України та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 р. №5-4/4
(Додаток 3 до Порядку), і не передбачає
включення до актів сум виплаченої
щомісячної державної адресної
допомоги.

Одночасно слід взяти до уваги і те, що
відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві зобов'язаний
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальним послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Виплати адресної допомоги введені з 1
квітня 2008 р. Станом на час підписання
актів звірки спільні рішення щодо
відшкодування коштів на виплату
адресної допомоги Пенсійним фондом
України та Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві не приймалися, відповідні
зміни до Порядку №5-4/4 не вносилися.

У зв'язку з вищенаведеним у відповідача
- відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Заставнівському
районі Чернівецької області - відсутні
повноваження щодо самостійного
врегулювання включення витрат на
виплату і доставку адресної допомоги
до щомісячних актів звірки з
управлінням Пенсійного фонду України в
Заставнівському районі Чернівецької
області.

Порядком №5-4/4 також не передбачено
способу врегулювання спірних відносин,
які виникли у цьому випадку, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірки витрат розраховано на
відсутність спору.

Таким чином, у разі незгоди на
підписання актів зі сторони Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України спірні суми
підлягають відшкодуванню за
додатковим погодженням на
централізованому рівні між
страховиками або в судовому порядку
шляхом зобов'язання до відшкодування
та стягнення спірних коштів з Фонду.

Разом з тим, питання відшкодування
адресної допомоги між двома
страховиками - Пенсійним фондом
України та Фондом соціального
страхування від нещасних випадків - у
передбаченому Законом порядку не
врегульовано, тому і законних підстав
проводити відповідні відшкодування
(включення до актів звірки витрат,
стягнення коштів) немає.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позовних вимог з цих підстав.

З підстав вищенаведеного колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції при ухваленні оскаржуваної
постанови правильно встановив
фактичні обставини справи, дослідив
наявні докази, надав їм належну оцінку
та прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстави для його скасування
відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції, суд апеляційної
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду -без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Заставнівському районі Чернівецької
області залишити без задоволення, а
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року - без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбаченим цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.