Справа № 804/804/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 р. Справа № 804/804/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Юркова Е.О., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративний позов Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 з вимогою:

- стягнути податковий борг з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 в сумі 1 834,61
грн. (ІПН НОМЕР_1).

В обгрунтування позову позивач
зазначив, що у зв'язку з нарощуванням
податкового боргу та відсутністю
погашення самостійно задекларованих
податкових зобов'язань, утворився
зазначений податковий борг. Сума боргу
не сплачується відповідачем
добровільно, а тому підлягає
примусовому стягненню.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав до суду
письмове клопотання з проханням
розглянути справу в порядку письмового
провадження, позовні вимоги підтримав
у повному обсязі та просив позов
задовольнити.

Відповідач до суду не з'явився. Судом
було направлено на адресу відповідача
копію ухвали про відкриття провадження
у справі, судову повістку, проте
конверт повернувся до суду з відміткою
поштового відділення «за закінченням
терміну зберігання».

Відповідно до п.11 ст. 35 КАС України
розписку про одержання повістки
(повістку у разі неможливості вручити
її адресату чи відмови адресата її
одержати) належить негайно повернути
до адміністративного суду. У разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Згідно Спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 04.02.2014р.
за № 18083336, юридична адреса відповідача
не змінена. З урахуванням викладеного
суд доходить висновку про належне
повідомлення відповідача про дату, час
та місце судового розгляду справи.

Суд, дослідивши наявні в справі докази
та оцінивши їх у сукупності вважає
необхідним задовольнити позов
повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі за
текстом - ФОП ОСОБА_1 або відповідач)
зареєстрована в якості суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи, що підтверджується корінцем
свідоцтва про державну реєстрацію
Серія НОМЕР_2, яке одержане
відповідачем 13.02.2013р.

Судом встановлено, що податковий борг
виник в наслідок:

- несплати узгоджених податкових
зобов'язань, згідно з заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування № 7996 від 12.12.12 по терміну
сплати 20.02.2013 в сумі 228,81 грн. (з
урахуванням переплати станом на 20.02.13 в
сумі 0,59 грн.);

- несплати узгоджених податкових
зобов'язань згідно з заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування № 7996 від 12.12.12 по терміну
сплати 20.03.2013 в сумі 229,40 грн.;

- несплати узгоджених податкових
зобов'язань згідно з заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування № 7996 від 12.12.12 по терміну
сплати 20.04.2013 в сумі 229,40 грн.;

- несплати узгоджених податкових
зобов'язань згідно з заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування № 7996 від 12.12.12 по терміну
сплати 20.05.2013 в сумі 229,40 грн.;

- несплати узгоджених податкових
зобов'язань згідно з заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування № 7996 від 12.12.12 по терміну
сплати 20.06.2013 в сумі 229,40 грн.;

- несплати узгоджених податкових
зобов'язань згідно з заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування № 7996 від 12.12.12 по терміну
сплати 20.07.2013 в сумі 229,40 грн.;

- несплати узгоджених податкових
зобов'язань згідно з заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування № 7996 від 12.12.12 по терміну
сплати 20.08.2013 в сумі 229,40 грн.;

- несплати узгоджених податкових
зобов'язань згідно з заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування № 7996 від 12.12.12 по терміну
сплати 20.09.2013 в сумі 229,40 грн.

На виконання ст. 59 Податкового кодексу
України, відповідачу надіслано
податкову вимогу №223 від 21.03.2013 року на
суму 458,21 грн. з доказами про
відправлення та вручення.

Згідно з пп. 293.1, 293.2. ст. 293 Податкового
кодексу України, ставки єдиного
податку встановлюються у відсотках
(фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року та у
відсотках до доходу (відсоткові
ставки). Фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб - підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць.

Пунктами 294.1, 294.2 ст. 294 Податкового
кодексу України передбачено, що
податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку першої групи
є календарний рік. Податковим (звітним)
періодом для платників єдиного податку
другої - шостої груп є календарний
квартал. Податковий (звітний) період
починається з першого числа першого
місяця податкового (звітного) періоду і
закінчується останнім календарним
днем останнього місяця податкового
(звітного) періоду.

Відповідно до п. 295.1. Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця. Такі
платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року. У разі якщо сільська, селищна або
міська рада приймає рішення щодо зміни
раніше встановлених ставок єдиного
податку, єдиний податок сплачується за
такими ставками у порядку та строки,
визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3
статті 12 цього Кодексу.

Пунктами 298.1.1, 298.1.2. Податкового
кодексу України передбачено, що для
обрання або переходу на спрощену
систему оподаткування суб'єкт
господарювання подає до контролюючого
органу заяву.

Заява подається за вибором платника
податків, якщо інше не передбачено цим
Кодексом, в один з таких способів:

1) особисто платником податків або
уповноваженою на це особою;

2) надсилається поштою з повідомленням
про вручення та з описом вкладення;

3) засобами електронного зв'язку в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
законодавством;

4) державному реєстратору як додаток до
реєстраційної картки, що подається для
проведення державної реєстрації
юридичної особи або фізичної особи -
підприємця з урахуванням вимог пункту
291.5 статті 291 цього Кодексу. Електронна
копія заяви, виготовлена шляхом
сканування, передається державним
реєстратором до контролюючого органу
одночасно з відомостями з
реєстраційної картки на проведення
державної реєстрації юридичної особи
або фізичної особи - підприємця згідно
із Законом України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» .

Зареєстровані в установленому порядку
фізичні особи - підприємці, які до
закінчення місяця, в якому відбулася
державна реєстрація, подали заяву щодо
обрання спрощеної системи
оподаткування та ставки єдиного
податку, встановленої для першої або
другої групи, вважаються платниками
єдиного податку з першого числа місяця,
наступного за місяцем, у якому
відбулася державна реєстрація.

Зареєстровані в установленому законом
порядку суб'єкти господарювання
(новостворені), які протягом 10 днів з
дня державної реєстрації подали заяву
щодо обрання спрощеної системи
оподаткування та ставки єдиного
податку, встановленої для третьої -
шостої груп, вважаються платниками
єдиного податку з дня їх державної
реєстрації.

Судом встановлено, що 12.12.2012 року
фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 подано заяву про застосування
спрощеної системи оподаткування
другої группи зі ставкою 20 відсотків
зозміру мінімальної заробітної плати.

У вказані Податковим кодексом України
строки зазначена сума не була сплачена
і в силу пп.14.1.175 п. 14.1 ст.14 Податкового
кодексу України набула статусу
податкового боргу.

Таким чином станом на 26.11.2013 року ФОП
ОСОБА_1в. має податковий борг в сумі 1
834,61 грн.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України встановлено обов'язок
платника податків сплачувати податки
та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п.36.1 - 36.3 ст.36
Податкового кодексу України,
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором. Податковий
обов'язок є безумовним і першочерговим
стосовно інших неподаткових обов'язків
платника податків, крім випадків,
передбачених законом.

Згідно вимог ст. 59 Податкового кодексу
України У разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку , визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не
вручається), якщо загальна сума
податкового боргу платника податків не
перевищує двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. У разі
збільшення загальної суми податкового
боргу до розміру, що перевищує двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, контролюючий орган надсилає
(вручає) податкову вимогу такому
платнику податків.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до п.87.1 ст.87 Податкового
кодексу України (далі - ПКУ) джерел
самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу плата податків є будь-які власні
кошти, у тому числі ті, що отримані від
продажу товарів (робіт, послуг), майна,
випуску цінних паперів, зокрема
корпоративних прав, отримані як позика
(кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків відповідного платежу може
бути здійснена також за рахунок
надміру сплачених такого платежу (без
заяви платника) або за рахунок
помилково та/або надміру сплаче сум з
інших платежів (на підставі
відповідної заяви платника) до
відповідних бюджетів.

Згідно п.87.2 ст.87 ПКУ джерелами
погашення податкового боргу платника
податків є будь-яке майно такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених і Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

При несплаті зобов'язання у
встановлений строк виникає податковий
борг, який згідно пп.14.1.175 ст. 14
Податкового кодексу України, становить
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання. (Грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію (п. 14.1.39). Податкове зобов'язання
- сума коштів, яку платник податків, у
тому числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (пп.14.156)).

Згідно з п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, податковий борг - сума
грошового зобов`язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов`язання.

Згідно з п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України - грошове зобов'язання
платника податків - сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до вимог п.п. 20.1.4 та п.п.20.1.19
п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України -
контролюючі органи мають право:
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
податкового чи іншого законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України;

проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення.

Підпунктом 20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України
визначено, що контролюючі органи мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Відповідно до положень, закріплених ст.
11 КАС України, розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості, а згідно з ч. 1 ст. 71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Таким чином, позов Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 14, 16, 20, 36, 87, 293-295, 298 Податкового
кодексу України, ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 128,
160-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути податковий борг з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 в сумі 1 834,61
грн. (ІПН НОМЕР_1).

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Е.О. Юрков