Справа № 711/10525/13-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Казидуб Олена Григорівна
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Черкаси на
ухвалу Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 26 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Черкаси до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Публічне
акціонерне товариство "Державний
ощадний банк України" в особі філії
Черкаського обласного управління
Публічного акціонерного товариства
"Ощадний банк України" про зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Черкаси,
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа Публічне
акціонерне товариство "Державний
ощадний банк України" в особі філії
Черкаського обласного управління
Публічного акціонерного товариства
"Ощадний банк України" про повернення
коштів в сумі 538,10 грн.

Ухвалою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 26 грудня 2013 року
відмовлено у відкритті провадження по
адміністративній справі на підставі
пункту першого частини 1 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Не погоджуючись з ухвалою суду
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Черкаси подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду та винести нову
з направлення справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду. В
своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а ухвалу суду
слід залишити без змін з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач фактично оскаржує
бездіяльність державної нотаріальної
контори, що проявилась у відмові видати
свідоцтво про право на спадщину.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
відкритті провадження по справі
прийшов до висновку, що справа не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду з огляду на наступне:

Так, відповідно до пункту 1 частини
першої статті 109 КАС України суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі лише, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Завданням адміністративного
судочинства відповідно до частини
першої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) є захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

За змістом статті 3 цього ж Кодексу
справою адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється,
зокрема, на спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених законом.

Справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень
(стаття 3 КАС України).

Пунктом 8 частини першої статті 3 КАС
України передбачено, що позивачем у
адміністративній справі є особа, на
захист прав, свобод та інтересів якої
подано адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Згідно статті 50 КАС України сторонами в
адміністративному процесі є позивач та
відповідач. Позивачем в
адміністративній справі можуть бути
громадяни України, іноземці чи особи
без громадянства, підприємства,
установи, організації (юридичні особи),
суб'єкти владних повноважень.

Громадяни України, іноземці чи особи
без громадянства, їх об'єднання,
юридичні особи, які не є суб'єктами
владних повноважень, можуть бути
відповідачами лише за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень: про тимчасову
заборону (зупинення) окремих видів або
всієї діяльності об'єднання громадян;
про примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; про примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства з України; про обмеження
щодо реалізації права на мирні
зібрання (збори, мітинги, походи,
демонстрації тощо); в інших випадках,
встановлених законом.

Отже, виходячи з приписів наведених
правових норм, суб'єкт владних
повноважень може звернутись з
адміністративним позовом до фізичної
особи виключно у випадках, коли таке
його повноваження прямо встановлено
законом.

Відповідно до частини другої статті 4
КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Стаття 15 Цивільного процесуального
кодексу України встановлює
компетенцію судів щодо розгляду
цивільних справ. Зокрема, суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції, що вимоги про стягнення
неправильно нарахованих чи виплачених
коштів за своєю сутністю є вимогами про
відшкодування шкоди і не відносяться
до компетенції судів адміністративної
юрисдикції.

Оскільки підстави позову випливають зі
спірних відносин, що мають
цивільно-правовий характер, і він не
пов'язаний безпосередньо зі
здійсненням відповідачем владних
управлінських повноважень, цей спір не
відноситься до компетенції судів
адміністративної юрисдикції та не може
ними розглядатися.

Вказана обставина підтверджується
Постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 14
лютого 2014 року «Про внесення змін до
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 20
травня 2013 року № 8 «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»,
відповідно до якої з Постанови від
20.05.2013 року №8 виключено п.16.2, яким було
передбачено, що право на звернення до
суду з позовами про стягнення надміру
виплачених коштів випливає з функцій
контролю за витрачанням коштів цього
фонду, тобто у зв'язку зі здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій. У зв'язку з цим
через публічно-правовий характер
спірних відносин вирішення таких
спорів належало до юрисдикції
адміністративних судів.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі
на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України,
оскільки заяву позивача не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

При цьому апеляційна скарга не містить
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм процесуального права,
а тому, апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 8-11, 197, 199, 204, 205, 206, 211 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Черкаси -
залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 26 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС
України). Касаційна скарга на судові
рішення подається безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.