Справа № 2а-2678/11/0970
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 березня 2014 року Справа № 2727/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 12.10.2011р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури
України про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання
розглянути скаргу на дії прокурора
області, -

В С Т А Н О В И Л А:

16.08.2011р. позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив зобов'язати Генеральну
прокуратуру України належно
розглянути скаргу від 16.07.2011р. на дії
прокурора Івано-Франківської обл. у
строки, встановлені законодавством
(а.с.4-6).

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
12.10.2011р. у задоволенні заявленого
позову відмовлено (а.с.58-62).

Не погодившись з винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржив
позивач ОСОБА_1, який покликаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та повернути
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції (а.с.66-67).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що розгляд справи в суді першої
інстанції здійснений суддею
одноособово, хоча відповідачем по
справі є Генеральна прокуратура
України, яка належить до центральних
органів виконавчої влади на правах
міністерства, через що справу слід було
розглядати в колегіальному складі.

Окрім цього, відповідно до вимог ч.4 ст.7
Закону України «Про звернення
громадян», ст.12 Закону України «Про
прокуратуру» та Інструкції про
організацію роботи з розгляду та
вирішення звернень та особистому
прийому в органах прокуратури України,
затв. наказом Генеральної прокуратури
України № 9гн від 28.12.2005р., заборонено
направляти скарги тим органам та
посадовим особам, дії яких
оскаржуються. Однак, згідно фактичних
обставин справи подана апелянтом
скарга на дії прокурора області була
скерована відповідачем останньому для
її розгляду, що не відповідає вимогам
закону.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення, з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заявленого
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що у поданій скарзі на дії
прокурора області позивач наводив нові
дані, які він не зазначав у своїх
попередніх зверненнях, а також
наголошував на необхідності прийняття
рішень в порядку ст.97 КПК України.
Оскільки вирішення наведених питань
відноситься до компетенції прокурора
області, тому відповідачем направлено
зазначену скаргу для розгляду до
прокуратури області, про що
повідомлено заявника. Також фактично
оскаржуване рішення не стосується
бездіяльності прокурора області, а
містить дані про порушення вимог
законодавства іншими особами.

Окрім цього, за попередніми
зверненнями позивача прокурором
області рішення не прийняті, через що
рішення Генеральної прокуратури
України про скерування скарги позивача
до прокуратури області є обґрунтованим
та відповідає вимогам закону. Також на
час розгляду справи в суді першої
інстанції позивачу на його скаргу було
надано обґрунтовану відповідь.

Між тим, такі висновки суду першої
інстанції не ґрунтуються на фактичних
обставинах справи і не відповідають
вимогам чинного законодавства, з
огляду на таке.

Як слідує з матеріалів справи,
в.о.прокурора Івано-Франківської обл.
А.Парака надано позивачу відповідь №
06/1-1266-07 від 08.07.2011р. з приводу
неправомірних дій службових осіб
Угринівської сільської ради та з інших
питань (а.с.17).

16.07.2011р. позивач звернувся до
Генерального прокурора України
В.Пшонки із письмовою скаргою, в якій
оскаржував відповідь в.о.прокурора
Івано-Франківської обл. А.Параки №
06/1-1266-07 від 08.07.2011р. на його звернення,
обґрунтовуючи таку численними фактами
неналежного оформлення прокурором
відповіді на звернення, невжиття
відповідних заходів реагування на
виявлені факти порушень закону, у тому
числі злочинів (а.с.9-12).

У відповідь на вказану скаргу
позивачем отримано лист Генеральної
прокуратури України № 05/3-16207-11 від
02.08.2011р., відповідно до якого звернення
ОСОБА_1 направлено прокуратурі
Івано-Франківської обл. для
організації перевірки щодо законності
дій службових осіб Управління
Держкомзему у Тисменицькому районі та
Угринівської сільської ради
Тисменицького району при виготовленні
проектної документації та відведенні
земельної ділянки в оренду ФГ «Нива»,
правомірності позбавлення громадян
права на отримання земельних ділянок,
законності рішень судів та з інших
питань (а.с.8).

Також листом № 05/3-2212-11 від 02.09.2011р.
прокуратура Івано-Франківської обл.
надала відповідь позивачу на його
звернення від 16.07.2011р. (а.с.50-52).

Розглядувані відносини
регулюються приписами Законів України
«Про прокуратуру» та «Про звернення
громадян», а також нормами Інструкції
про порядок розгляду і вирішення
звернень та особистого прийому в
органах прокуратури України, затв.
наказом Генеральної прокуратури
України № 9гн від 21.06.2011р. (в редакції,
чинній на момент виникнення цих
правовідносин).

Зокрема, відповідно до ст.12 Закону
України «Про прокуратуру» прокурор
розглядає заяви і скарги про порушення
прав громадян та юридичних осіб, крім
скарг, розгляд яких віднесено до
компетенції суду. Прокурор здійснює
нагляд за додержанням вимог
законодавства щодо порядку розгляду
скарг всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами. Прокурор проводить
особистий прийом громадян. Прийняте
прокурором рішення може бути оскаржено
вищестоящому прокурору або до суду.

Згідно з ч.4 ст.7 Закону України
«Про звернення громадян»
забороняється направляти скарги
громадян для розгляду тим органам або
посадовим особам, дії чи рішення яких
оскаржуються.

Приписами п.4.4 Інструкції про
порядок розгляду і вирішення звернень
та особистого прийому в органах
прокуратури України, затв. наказом
Генеральної прокуратури України № 9гн
від 21.06.2011р., передбачено, що
направлення звернень прокурорам, що не
мають повноважень на їх розгляд або які
раніше приймали рішення з оскаржуваних
питань, а також прокурорам, дії яких
оскаржуються, забороняється.

Не допускається прийняття рішень по
зверненнях за висновками
підпорядкованих прокурорів, чиї дії
оскаржуються.

Оцінюючи в сукупності
вищевикладене, а також приймаючи до
уваги фактичні обставини справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що Генеральною прокуратурою України не
були дотримані вимоги закону під час
розгляду скарги ОСОБА_1 на дії
прокурора Івано-Франківської обл.,
датованої 16.07.2011р.

Зокрема, у поданій скарзі ОСОБА_1
вказував на протиправні дії виконувача
обов'язків прокурора
Івано-Франківської обл. А.Параки щодо
розгляду його попереднього звернення,
обґрунтовуючи таку численними фактами
неналежного оформлення прокурором
відповіді на звернення, невжиття
відповідних заходів реагування на
виявлені факти порушень закону, у тому
числі злочинів.

Натомість відповідачем було
прийняте рішення про направлення
скарги ОСОБА_1 для організації її
перевірки щодо законності дій
службових осіб Управління Держкомзему
у Тисменицькому районі та Угринівської
сільської ради Тисменицького району
при виготовленні проектної
документації та відведенні земельної
ділянки в оренду ФГ «Нива»,
правомірності позбавлення громадян
права на отримання земельних ділянок,
законності рішень судів та з інших
питань.

Таким чином, фактично скарга
ОСОБА_1 на дії виконувача обов'язків
прокурора Івано-Франківської обл.
А.Параки у порядку ст.12 Закону України
«Про прокуратуру» розглянута не була;
будь-яких вагомих доводів про
неможливість її розгляду суду не
наведено.

В частині доводів відповідача про
те, що за попереднім зверненням
позивача прокурором області не було
прийнято відповідного рішення колегія
суддів враховує, що результатом такого
розгляду була відповідь виконувача
обов'язків прокурора
Івано-Франківської обл. А.Параки (№
06/1-1266-07 від 08.07.2011р. - а.с.17), яка за своїм
змістом є відмовою у задоволенні
скарги позивача, тобто, рішенням
прокурора в порядку ст.12 Закону України
«Про прокуратуру».

Також у розглядуваному випадку
закон не визначає форму та зміст
рішення, яке повинен прийняти прокурор
за результатами розгляду звернення
громадянина.

Окрім цього, Інструкція про
порядок розгляду і вирішення звернень
та особистого прийому в органах
прокуратури України, затв. наказом
Генеральної прокуратури України № 9гн
від 21.06.2011р., зазначає й про випадки
оскарження власне дій прокурора.

Вищенаведені обставини у своїй
сукупності є визначальними при
вирішенні наведеного спору, через що
решта доводів сторін не носить
принципового характеру.

У частині покликання апелянта про
розгляд справи неналежним складом суду
колегія суддів враховує, що відповідно
до ст.24 КАС України адміністративні
справи, предметом оскарження в яких є
рішення, дії чи бездіяльність Кабінету
Міністрів України, міністерства чи
іншого центрального органу виконавчої
влади, Національного банку України,
їхньої посадової чи службової особи,
виборчої комісії (комісії з
референдуму), члена цієї комісії
розглядаються і вирішуються в
окружному адміністративному суді
колегією у складі трьох суддів.

Оскільки чинним законодавства
Генеральна прокуратура України не
віднесена до центральних органів
виконавчої влади, тому правових
підстав для розгляду цієї справи в суді
першої інстанції в колегіальному
складі не було.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішенням, дією або
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд визнає такі дії
незаконними і зобов'язує відповідача
вчинити певні дії відповідно до закону.

Таким чином, заявлений позов підлягає
до часткового задоволення, при цьому,
виходячи із передбачених ст.162 КАС
України повноважень суду при вирішенні
адміністративної справи, та обираючи
правильний спосіб захисту прав та
інтересів позивача у розглядуваних
правовідносинах в порядку ст.11 КАС
України, слід визнати бездіяльність
Генеральної прокуратури України щодо
відсутності розгляду скарги ОСОБА_1 від
16.07.2011р. про оскарження рішення
виконувача обов'язків прокурора
Івано-Франківської обл. А.Параки,
викладене у листі прокуратури
Івано-Франківської обл. № 06/1-1266-07 від
08.07.2011р.; зобов'язати Генеральну
прокуратуру України розглянути в
порядку ст.12 Закону України «Про
прокуратуру» скаргу ОСОБА_1 від 16.07.2011р.
щодо оскарження рішення виконувача
обов'язків прокурора
Івано-Франківської обл. А.Параки,
викладене у листі прокуратури
Івано-Франківської обл. № 06/1-1266-07 від
08.07.2011р.; решта позовних вимог
задоволенню не підлягає.

Також в порядку ст.94 КАС України
підлягають відшкодуванню з Державного
бюджету України на користь позивача
понесені судові витрати у розмірі 01
грн. 70 коп. сплаченого судового збору.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню
з прийняттям нової постанови про
часткове задоволення позову, з
вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198,
п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити
частково.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
12.10.2011р. скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов ОСОБА_1
задоволити частково.

Визнати бездіяльність Генеральної
прокуратури України щодо відсутності
розгляду скарги ОСОБА_1 від 16.07.2011р. про
оскарження рішення виконувача
обов'язків прокурора
Івано-Франківської обл. А.Параки,
викладене у листі прокуратури
Івано-Франківської обл. № 06/1-1266-07 від
08.07.2011р.

Зобов'язати Генеральну прокуратуру
України розглянути в порядку ст.12
Закону України «Про прокуратуру»
скаргу ОСОБА_1 від 16.07.2011р. щодо
оскарження рішення виконувача
обов'язків прокурора
Івано-Франківської обл. А.Параки,
викладене у листі прокуратури
Івано-Франківської обл. № 06/1-1266-07 від
08.07.2011р.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Зобов'язати орган Державної
казначейської служби України стягнути
на користь ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 01 (один) грн. 70 коп. сплаченого
судового збору із Державного бюджету
України шляхом їх безспірного списання
із рахунку Генеральної прокуратури
України.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька