Справа № 820/12753/13-а
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р.
№ 820/12753/13-а

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В.,

при секретарі судового засідання
Тайцеві А.Л.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Фатій Н.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Харківського окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Іваницького Євгена
Анатолійовича Реєстраційної служби
Нововодолазького районного управління
юстиції Харківської області, третя
особа: Державний кадастровий
реєстратор Харченко Оксана Миколаївна
Відділу Державного земельного
агентства в Нововодолазькому районі
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Іваницького Євгена
Анатолійовича Реєстраційної служби
Нововодолазтького районного
управління юстиції Харківської
області, третя особа: Державний
кадастровий реєстратор Харченко
Оксана Миколаївна Відділу Державного
земельного агентства в
Нововодолазькому районі, у якому з
урахуванням уточнень позовних вимог
просив суд: скасувати рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Нововодолазького районного управління
юстиції Харківської області
Іваницького Євгена Анатолійовича про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень №7294653 від 28.10.2013 року щодо
заяви ОСОБА_1, прийняту 08.10.2013 року за
реєстраційним номером 3273894 ;
зобов'язати державного реєстратора
прав на нерухоме майно Рєєстраційної
служби Нововодолазького районного
управління юстиції Харківської
області Іваницького Євгена
Анатолійовича розглянути питання про
державну реєстрацію права власності
форма власності: приватна , розмір
частки 1 на земельну ділянку, що
розташована за адресою: Харківська
область, Нововодолазький район, с/рада
Старовірівська, кадастровий номер
земельної ділянки :05:000:0941 за
суб"єктом ОСОБА_1, податковий номер
НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 01.08.2013 року ОСОБА_1
звернувся до Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Іваницького Є.А.
з заявою, в якій просив провести
державну реєстрацію права власності:
приватна, розмір частки 1, на земельну
ділянку, що розташована за адресою:
Харківська область, Нововодолазький
район, с/рада Старовірівська,
кадастровий номер земельної ділянки
:05:000:0941 за суб"єктом ОСОБА_1,
податковий номер НОМЕР_1. Державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Іваницьким Є.А. 17.10.2013 року було
прийнято рішення про зупинення заяви
про державну реєстрацію, з посиланням
на відсутність у повному обсязі
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав. 28.10.2013 року
Державним реєстратором було прийнято
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень у
зв"язку з ненаданням витягу з
державного земельного кадастру та
документа про затвердження технічної
документації. Позивача вважає дії
державного реєстратора по відмові у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень такими що суперечать нормам
Земельного кодексу України, Закону
України "Про державну реєстрацію прав
на нерухоме майно та їх обтяжень", а
також Постанови КМУ від 22.06.2011 року №703
"Про затвердження порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

Відповідач, Державний реєстратор прав
на нерухоме майно Іваницький Євген
Анатолійович Реєстраційної служби
Нововодолазького районного управління
юстиції Харківської області, в
письмових поясненнях наданих до суду
зазначив, що за результатами розгляду
заяви гр. ОСОБА_1 від 01.08.2013 р. Державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Іваницьким Є.А. було прийнято рішення
від 17.10.2013 року про зупинення заяви про
державну реєстрацію, у зв"язку з
відсутністю у повному обсязі
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав. 28.10.2013 року
Державним реєстратором було прийнято
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень у
зв"язку з тим, що після завершення
п"ятиденного строку з дня отримання
заявником письмового повідомлення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав не усунено обставин, що
були підставою для прийняття такого
рішення. Відповідач вважає, що
державний реєстратор прав на нерухоме
майно не мав права видавати свідоцтво
про право власності на земельну
ділянку та проводити державну
реєстрацію права власності при
наявності документів, які не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документами, що їх
посвідчують.

Позивач в судове засідання прибув,
позовні вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання прибув, просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи в судове
засідання не прибув, про час, дату та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином. На дав до суду заяву про
розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_1
звернувся до Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Іваницького Є.А.
з заявою, в якій просив провести
державну реєстрацію права власності:
приватна, розмір частки 1 на земельну
ділянку, що розташована за адресою:
Харківська область, Нововодолазький
район, с/рада Старовірівська,
кадастровий номер земельної ділянки
:05:000:0941 за суб"єктом ОСОБА_1,
податковий номер НОМЕР_1.

На підставі заяви та поданих
документів Реєстраційною службою
Нововодолазького районного управління
юстиції Харківської області була
видана картка прийому заяви № 6520681 та
зареєстрована у базі даних про
реєстрацію заяв і запитів Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
08.10.2013 р. о 13:12:19, за реєстраційним
номером 3273894.

Відповідно до картки прийому заяви,
позивачем були надані наступні
документи: паспорт громадянина
України, копія ідентифікаційного коду,
державне мито, витяг з державного
земельного кадастру, розпорядження
Нововодолазької районної державної
адміністрації, копія технічної
документації.

За результатами розгляду заяви гр.
ОСОБА_1 Державним реєстратором прав на
нерухоме майно Іваницьким Є.А. 17.10.2013
року було прийнято рішення про
зупинення заяви про державну
реєстрацію, з посиланням на
відсутність у повному обсязі
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав а саме:
надати розпорядження Нововодолазької
районної державної адміністрації
Харківської області про затвердження
технічної документації; витяг з
державного земельного кадастру (в
зв"язку з тим, що згідно листа №06-14/903
від 08.10.2013 р. відділу Держземагенства у
Нововодолазькому районі виявлено
помилкову реєстрацію ділянки
:05:000:094).

Вказане рішення було отримано особисто
гр. ОСОБА_1 22.10.2013 року, що
підтверджується особистим підписом
позивача у картці прийому заяви №6520681
(а.с. 109).

28.10.2013 року гр. ОСОБА_1 було подано заяву
на рішення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень №6914443 від 17.10.2013 року, в якій
позивач просив відновити розгляд
заяви, прийнятої 08.10.2013 року за
реєстраційним номером 3273894 та провести
державну реєстрацію права власності на
земельну ділянку, зазначивши, що дії
державного реєстратора по зупиненню
розгляду заяви та необхідності надання
додаткових документів суперечить
нормам Земельного Кодексу України,
Закону України "Про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" а також, Постанові КМУ від
22.06.2011 року №703 "Про затвердження
порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" (а.с. 113).

Натомість, Державним реєстратором прав
на нерухоме майно Іваницьким Є.А. було
прийнято рішення №7294653 від 28.10.2013 року
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень (а.с. 15).

Як свідчать матеріали справи,
приймаючи оскаржуване рішення,
відповідач керувався ст. 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", п. п. 16 та 23 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, а фактичною підставою для
винесення спірного рішення є
твердження суб'єкта владних
повноважень про не надання документу
про затвердження технічної
документації (так як розпорядженням
Нововодолазької районної державної
адміністрації Харківської області №91
від 30.04.2002 р. в п.3 зазначено "3. технічну
документацію подати на розгляд та
затвердити до райдержадміністрації")
та витягу з державного земельного
кадастру.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами,
суд виходить з наступних мотивів та
положень діючого законодавства.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень врегульовані Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

У відповідності до положень ст.2 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав є публічною,
проводиться органом державної
реєстрації прав, який зобов'язаний
надавати інформацію про зареєстровані
права та їх обтяження в порядку,
встановленому цим Законом. Державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в порядку черговості
надходження заяв (ч.5 ст.3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень").

Процедуру проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна,
визначає Порядок державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно п. 12 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року № 703, під час розгляду
заяви про державну реєстрацію і
документів, що додаються до неї,
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо:
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках); повноважень заявника;
відомостей про нерухоме майно, речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
наявних у Державному реєстрі прав та
поданих документах; наявності обтяжень
прав на нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону; наявності факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Відповідно до п.2 ст.9 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
державний реєстратор прав на нерухоме
майно приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав.

Державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації. Втручання
будь-яких органів, посадових і
службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.
(ч.4.ст.9 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень")

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; із заявою
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа;
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; заявником подано ті
самі документи, на підставі яких
заявлене право та обтяження такого
права вже зареєстровано у Державному
реєстрі прав.

Зі змісту оскарженого рішення
відповідача встановлено, що підставою
для відмови у державній реєстрації
прав слугувало те, що позивачем на
вимогу державного реєстратора не було
надано документ про затвердження
технічної документації (так як
розпорядженням Нововодолазької
районної державної адміністрації
Харківської області №91 від 30.04.2002 р. в
п.3 зазначено "3. технічну документацію
подати на розгляд та затвердити до
райдержадміністрації") та витяг з
державного земельного кадастру.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивачем разом із заявою про державну
реєстрацію було подано витяг з
державного земельного кадастру №НВ-
2013 від 01.08.2013 року на земельну
ділянку, яка розташована за адресою:
Харківська область, Нововодолазький
район, Старовірівська сільська рада,
якій присвоєний кадастровий номер
:05:000:0941.

Також, разом із заявою позивачем було
надано розпорядження РДА №91 від 30.04.2002
року, яким ОСОБА_1 було передано
безоплатно у приватну власність
земельну ділянку, в розмірі середньої
земельної частки (паю) на території
Старовірської сільської ради. (а.с.19)

Пунктами 1-5 ст.16 Закону України "Про
Державний земельний кадастр"
передбачено, що земельній ділянці,
відомості про яку внесені до
Державного земельного кадастру,
присвоюється кадастровий номер.
Кадастровий номер земельної ділянки є
її ідентифікатором у Державному
земельному кадастрі. Система
кадастрової нумерації земельних
ділянок є єдиною на всій території
України. Структура кадастрових номерів
земельної ділянки визначається
Кабінетом Міністрів України.
Кадастрові номери земельних ділянок
зазначаються у рішеннях органів
державної влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування про передачу
цих ділянок у власність чи
користування, зміну їх цільового
призначення, визначення їх грошової
оцінки, про затвердження документації
із землеустрою та оцінки земель щодо
конкретних земельних ділянок.

Суд зазначає, що Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
визначено вичерпний перелік
документів, які подаються державному
реєстратору для здійснення державної
реєстрації речового права.

Об'єкт, право власності на який просив
зареєструвати позивач, не є
реконструйованим або новоствореним,
тому відсутні підстави вимагати від
позивача надати технічну документацію.

Враховуючи те, позивачем для державної
реєстрації було подано усі
передбачені законодавством документи,
що необхідні для проведення державної
реєстрації речового права, а саме витяг
з державного земельного кадастру №НВ-
2013 від 01.08.2013 року на земельну
ділянку, яка розташована за адресою:
Харківська область, Нововодолазький
район, Старовірівська сільська рада
якій присвоєний кадастровий номер
:05:000:0941 та розпорядження РДА №91
від 30.04.2002 року, яким ОСОБА_1 було
передано безоплатно у приватну
власність земельну ділянку, в розмірі
середньої земельної частки (паю) на
території старовірської сільської
ради, суд приходить до висновку, що
виникнення права власності та інших
речових прав у ОСОБА_1 на вказану
земельну ділянку, повністю
підтверджено.

Суд вважає, що державний реєстратор при
прийнятті рішення №7294653 від 28.10.2013 року
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень, діяв без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення та без
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення, що привело до порушення
прав, свобод та інтересів позивача,
оскільки позивач надав до державного
органу всі документи, отримані у
встановленому законом порядку, для
здійснення державної реєстрації прав
та їх обтяжень.

Крім того, посилання представника
відповідача, як на підставу для
прийняття рішення про зупинення заяви
про державну реєстрацію, про
відсутність у повному обсязі
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, зокрема
надання розпорядження Нововодолазької
районної державної адміністрації
Харківської області про затвердження
технічної документації, суд вважає
безпідставним, оскільки на даний час
питання про погодження технічної
документації земельної ділянки
вирішується центральним органом
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів у галузі земельних відносин, а
не Нововодолазькою РДА.

Щодо посилання представника
відповідача на лист відділу
Держземагентва у Нововодолазькому
районі Харківської області №06-14/9033 від
08.10.2013 року в якому зазначено, що при
проведенні державної реєстрації
земельних ділянок, в тому числі
відносно якої позивач звернувся до
Реєстраційної служби, державним
кадастровим реєстратором помилково
здійснена реєстрація земельних
ділянок, як на підставу для відмови
позивачу в проведенні державної
реєстрації права власності суд
зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
Державний земельний кадастр",
державний земельний кадастр - єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах державного кордону України, їх
цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

Внесення відомостей до Державного
земельного кадастру і надання таких
відомостей здійснюється державними
кадастровими реєстраторами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин (ч.1 ст.5 зазначеного
Закону).

Згідно ч.1 статті 16 Закону України "Про
Державний земельний кадастр" земельній
ділянці, відомості про яку внесені до
Державного земельного кадастру,
присвоюється кадастровий номер.

Відповідно до статті 21 Закону України
"Про Державний земельний кадастр"
відомості про межі земельної ділянки
вносяться до Державного земельного
кадастру: на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) - у разі встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки за
її фактичним використанням
відповідно до статті 107 Земельного
кодексу України.

Згідно статті 23 Закону України "Про
Державний земельний кадастр"
документація із землеустрою та оцінки
земель, яка є підставою для внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру, подається органу, що здійснює
внесення таких відомостей, також у
формі електронного документа. Вимоги
до змісту, структури і технічних
характеристик електронного документа
визначаються Порядком ведення
Державного земельного кадастру.
Електронний документ подається
Державному кадастровому реєстратору,
який здійснює внесення відповідних
відомостей до Державного земельного
кадастру, разом із документацією, яка є
підставою для такого внесення, у
паперовому вигляді.

Перевірка відповідності наданого
електронного документа наявним даним
Державного земельного кадастру та
встановленим вимогам до змісту,
структури і технічних характеристик
щодо розроблення такого документа
здійснюється Державним кадастровим
реєстратором, уповноваженим
здійснювати внесення відповідних
відомостей до Державного земельного
кадастру, протягом строку,
встановленого статтею 21 цього Закону
для їх внесення.

Відповідно до частини 5 статті 24 Закону
України "Про Державний земельний
кадастр" державний кадастровий
реєстратор, який здійснює державну
реєстрацію земельних ділянок, протягом
чотирнадцяти днів з дня реєстрації
заяви: перевіряє відповідність
документів вимогам законодавства; за
результатами перевірки здійснює
державну реєстрацію земельної ділянки
або надає заявнику мотивовану відмову
у державній реєстрації.

Підставами для відмови у
здійсненні державної реєстрації
земельної ділянки відповідно до
частини 6 статті 24 Закону України «Про
Державний земельний кадастр» є:
розташування земельної ділянки на
території дії повноважень іншого
Державного кадастрового реєстратора;
подання заявником документів,
передбачених частиною четвертою цієї
статті, не в повному обсязі;
невідповідність поданих документів
вимогам законодавства; знаходження в
межах земельної ділянки, яку
передбачається зареєструвати, іншої
земельної ділянки або її частини.

Аналогічні приписи містяться і у
Порядку ведення Державного земельного
кадастру.

Відтак, внесення відомостей (змін до
них) до Державного земельного кадастру
здійснюється виключно на підставі та у
відповідності до Закону України "Про
Державний земельний кадастр" та
Порядку ведення Державного земельного
кадастру.

За приписами пункту 111 цього Порядку
державний кадастровий реєстратор для
здійснення державної реєстрації
земельної ділянки протягом 14
календарних днів з дня реєстрації
відповідної заяви перевіряє:
відповідність поданих документів
вимогам, передбаченим пунктом 67 цього
Порядку; електронний документ
відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний
кадастровий реєстратор виконує одну з
таких дій: здійснює державну
реєстрацію земельної ділянки: за
допомогою програмного забезпечення
Державного земельного кадастру
присвоює кадастровий номер земельній
ділянці; відкриває Поземельну книгу та
вносить відомості до неї (крім
відомостей про затвердження
документації із землеустрою, на
підставі якої здійснена державна
реєстрація земельної ділянки, а також
про власників, користувачів земельної
ділянки), робить позначку про
проведення перевірки електронного
документа та внесення відомостей до
Державного земельного кадастру
відповідно до підпункту 2 пункту 75
цього Порядку; надає за допомогою
програмного забезпечення Державного
земельного кадастру відомості,
зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього
Порядку, відповідним органам державної
влади, органам місцевого
самоврядування; приймає рішення про
відмову у державній реєстрації
земельної ділянки відповідно до
пунктів 70, 73, 77 - 85 цього Порядку в разі:
невідповідності поданих документів,
зазначених у пункті 110 цього Порядку,
вимогам законодавства; розташування в
межах земельної ділянки, яку
передбачається зареєструвати, іншої
земельної ділянки або її частини;
розташування земельної ділянки на
території дії повноважень іншого
Державного кадастрового реєстратора;
подання заявником документів,
зазначених у пункті 110 цього Порядку, не
в повному обсязі.

Так, відповідно до пунктів 77, 79 Порядку
ведення Державного земельного
кадастру у разі невідповідності
електронного документа вимогам,
зазначеним у пункті 74 цього Порядку,
Державний кадастровий реєстратор:
складає за допомогою програмного
забезпечення Державного земельного
кадастру протокол проведення
перевірки електронного документа за
формою згідно з додатком 16; повертає
заявникові документацію із
землеустрою та оцінки земель без
позначки, зазначеної у пункті 75 цього
Порядку, разом з електронним
документом, протоколом його перевірки
та іншими документами, крім документа,
що підтверджує оплату послуг з
внесення відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру, для
виправлення зазначених у протоколі
проведення перевірки електронного
документа помилок та подання
документів разом з цим протоколом для
проведення повторної перевірки.
Розгляд доопрацьованого електронного
документа, що містить відомості про
результати робіт із землеустрою та
оцінка земель, здійснюється у разі
повторного звернення заявника до
пунктів 66-78 цього Порядку.

На підставі Закону України "Про
Державний земельний кадастр" записи до
Державного земельного кадастру прав
вносяться на підставі прийнятого
рішення кадастрового реєстратора про
державну реєстрацію.

Статтею 37 Закону України "Про Державний
земельний кадастр" передбачено
можливість виправлення лише технічних
помилок, допущених при веденні
державного земельного кадастру
(описку, друкарська, граматична,
арифметична чи інша помилка) та в разі
виявлення технічної помилки, допущеної
в записах Державного земельного
кадастру органом, що здійснює його
ведення, зазначений орган у п"ятиденний
термін зобов"язаний письмово
повідомити про це заінтересовану
особу.

Судом встановлено, що за результатами
розгляду заяви гр. ОСОБА_1 Державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Іваницьким Є.А. 17.10.2013 року було
прийнято рішення про зупинення заяви
про державну реєстрацію, з посиланням
на відсутність у повному обсязі
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав зокрема
надати витяг з державного земельного
кадастру (в зв"язку з тим, що згідно
листа №06-14/903 від 08.10.2013 р. відділу
Держземагенства у Нововодолазькому
районі виявлено помилкову реєстрацію
ділянки :05:000:094).

Суд зазначає, що положеннями Закону
України "Про Державний земельний
кадастр" не передбачено право
державного реєстратора самостійно
видаляти право власності щодо
земельної ділянки як помилково
зареєстрованого у Державному
земельному кадастрі, а лише є
можливість виправляти технічні
помилки.

Крім того, статтею ст. 24 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" не
передбачено відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень у разі
виявлення помилки в Державному
земельному кадастрі.

У зв"язку з наведеним, суд вважає
посилання представника відповідача на
лист відділу Держземагентва у
Нововодолазькому районі Харківської
області №06-14/9033 від 08.10.2013 року в якому
зазначено, що при проведенні державної
реєстрації земельних ділянок, в тому
числі відносно якої позивач звернувся
до Реєстраційної служби, державним
кадастровим реєстратором помилково
здійснена реєстрація земельних
ділянок, як на підставу для відмови
позивачу в проведенні державної
реєстрації права власності
безпідставним та необґрунтованим.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, який в розумінні ст.3 КАС
України та Закону України «Про
Державний земельний кадастр» є
суб'єктом владних повноважень, не надав
до суду жодних доказів на
підтвердження обґрунтованості та
правомірності мотивів прийняття
спірного рішення №7294653 від 28.10.2013 року

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

З врахуванням наведеного, суд дійшов
висновку про задоволення
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Іваницького Євгена
Анатолійовича Реєстраційної служби
Нововодолазького районного управління
юстиції Харківської області, третя
особа :Державний кадастровий
реєстратор Харченко Оксана Миколаївна
Відділу Державного земельного
агентства в Нововодолазькому районі
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 94, 160- 163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т
А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Іваницького Євгена
Анатолійовича Реєстраційної служби
Нововодолазького районного управління
юстиції Харківської області, третя
особа :Державний кадастровий
реєстратор Харченко Оксана Миколаївна
Відділу Державного земельного
агентства в Нововодолазькому районі
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії-
задовольнити.

Скасувати рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Нововодолазького
районного управління юстиції
Харківської області Іваницького
Євгена Анатолійовича про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №7294653 від 28.10.2013 року щодо
заяви ОСОБА_1, прийняту 08.10.2013 року за
реєстраційним номером 3273894.

Зобов'язати державного реєстратора
прав на нерухоме майно Рєєстраційної
служби Нововодолазького районного
управління юстиції Харківської
області Іваницького Євгена
Анатолійовича розглянути питання про
державну реєстрацію права власності
форма власності: приватна , розмір
частки 1 на земельну ділянку, що
розташована за адресою: Харківська
область, Нововодолазький район, с/рада
Старовірівська, кадастровий номер
земельної ділянки :05:000:0941 за
суб"єктом ОСОБА_1, податковий номер
НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України
(р/р 4011, отримувач: УДКСУ у
Червонозаводському районі м. Харкова
Харківської області, код 37999628, МФО 851011,
банк ГУДКСУ у Харківській області) на
користь ОСОБА_1 ( код НОМЕР_1) судовий
збір у розмірі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
на постанову суду протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Суддя
Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений
11.03.2014 року.