Справа № 821/104/13-а
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/104/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Морська Г.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду, у складі:

головуючого судді - Запорожана
Д.В.,

судді - Яковлева
Ю.В,

судді - Жука С.І.

при секретарі: Синявській
І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року у справі за позовом Херсонського
державного заводу "Палада" до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Херсонській області
про скасування податкових
повідомлень-рішень, стягнення суми
бюджетного відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

Херсонський державний завод
"Палада" звернувся до суду з позовом до
ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у
Херсонській області, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Херсонській області
про скасування податкових
повідомлень-рішень від 31.08.2012 р. №,
№ та від 06.09.2012 р. №, №
та стягнення з державного бюджету
України, на користь позивача, суму
бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі
299386,00 грн.

Свої позовні вимоги Херсонський
державний завод "Палада" обґрунтувало
незаконністю спірних рішень.

Постановою Херсонського
окружного адміністративного суду від 15
січня 2014 року вищенаведений позов було
задоволено. Скасовано податкові
повідомлення-рішення від 31.08.2012р. №
, № , від 06.09.2012р. № ,
. Стягнуто із державного бюджету
на користь Херсонського державного
заводу "Палада" (ід. код 24961253) бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість у сумі 299386,0 грн.

В апеляційній скарзі ДПІ у м. Херсоні ГУ
Міндоходів у Херсонській області
просить скасувати вищенаведену
постанову, як таку, що прийнята з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні даного позову
у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
доводи апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену постанову суд
першої інстанції виходив з
обґрунтованості даного позову та
наявності підстав для його
задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що
Херсонський державний завод "Палада"
подав до ДПІ у м. Херсоні податкові
декларації з податку на додану
вартість за березень - травень 2012 року
без відмітки у полі " 08" "ознака
підприємства суднобудування".

Відповідачем, у період з 18.07.2012 р. по
20.07.2012 р., проведено позапланову виїзну
документальну перевірку Херсонського
державного заводу "Палада" з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за травень 2012 року,
заявленої до відшкодування на
розрахунковий рахунок.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено акт від 31.07.2012 р.
№ 1506/15-4/24961253.

З вищенаведеного акта вбачається, що
перевіркою встановлено порушення п.198.2
ст.198, п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. №2755-VI(із змінами і
доповненнями)у результаті чого ХДЗ
"Палада" завищено суму податкового
кредиту за квітень 2012 р. на суму 533,33грн.
Також, встановлено порушення п. 200.1, 200.2,
200.3, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу
України ХДЗ "Палада", що призвело до
завищення суми бюджетного
відшкодування з ПДВ по декларації за
травень 2012 року у сумі 108431,00 грн. Крім
цього, встановлено порушення п. 200.1, 200.2,
200.3, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу
України ХДЗ "Палада" в результаті чого,
занижено суму бюджетного
відшкодування з ПДВ за квітень 2012 року
у сумі 107898,00 грн.

На підставі висновків даного акту
перевірки ДПІ у м. Херсоні складено
податкові повідомлення-рішення від
31.08.2012 р. № , яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за травень 2012 року на 108431,00
грн. та застосовано штрафні санкції у
розмірі 54251,50 грн.; № , яким
позивачу збільшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за квітень 2012 року на 107898,00
грн.

Також, у період з 13.08.2012 р. по 15.08.2012 р.
відповідачем проведено позапланову
виїзну документальну перевірку
Херсонського державного заводу
"Палада" з питань достовірності
нарахування сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за червень 2012 року, заявленої
до відшкодування на розрахунковий
рахунок.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено акт від 22.08.2012 р.
№ 1664/15-4/.

З наведено вище акта вбачається, що
перевіркою встановлено порушення п.
200.1, 200.2, 200.3, 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України, що призвело до
завищення суми бюджетного
відшкодування з ПДВ по декларації за
червень 2012 року у сумі 190955,00 грн. Крім
цього, встановлено порушення п. 200.1, 200.2,
200.3, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу
України в результаті чого, занижено
суму бюджетного відшкодування з ПДВ за
травень 2012 року у сумі 190955,00 грн.

На підставі висновків даного акту
перевірки ДПІ у м. Херсоні складено
податкові повідомлення-рішення від
06.09.2012 р. № , яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за червень 2012 року на 190955,00
грн. та застосовано штрафні санкції у
розмірі 95477,50 грн.; № , яким
позивачу збільшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за травень 2012 року на 190955,00
грн.

Суд вважає, що податкові
повідомлення-рішення від 31.08.2012 р. №
, № та від 06.09.2012 р. №,
№ підлягають скасуванню з
наступних підстав.

Херсонським державним заводом "Палада"
21.05.2012 р. до ДПІ у м. Херсоні подано
податкову декларацію з податку на
додану вартість за квітень 2012 року та
додатки до неї, в якій у рядку 19
зазначено від'ємне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду у
розмірі 108431,00 грн. Залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду становить 423528,00 грн. (рядок 21
декларації). Відповідно до додатку 2 до
декларації залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, за вирахуванням суми податку,
яка підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду
становить 423528,00 грн., з яких сума, що
виникла у березні 2012 року - 423528,00 грн.

20.06.2012 р. до ДПІ у м. Херсоні позивачем
подано податкову декларацію з податку
на додану вартість за травень 2012 року
та додатки до неї, в яких у рядку 19
зазначено від'ємне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду у
розмірі 216899,00 грн. Залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду становить 108431,00 грн. (рядок 21
декларації). За додатком № 3 до
декларації з ПДВ за травень 2012 року
"Розрахунок суми бюджетного
відшкодування" розмір бюджетного
відшкодування в сумі 108431,00 грн.
визначений виходячи із від'ємного
значення попереднього податкового
періоду.

19.07.2012 р. до ДПІ у м. Херсоні позивачем
подано податкову декларацію з податку
на додану вартість за червень 2012 року
та додатки до неї, в яких у рядку 19
зазначено від'ємне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду у
розмірі 400343,00 грн. Залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду становить 216899,00 грн. (рядок 21
декларації). За додатком № 3 до
декларації з ПДВ за червень 2012 року
"Розрахунок суми бюджетного
відшкодування" розмір бюджетного
відшкодування в сумі 190955,00 грн.
визначений виходячи із від'ємного
значення попереднього податкового
періоду. Також, в даному додатку
зазначено, що частина залишку
від'ємного значення, фактично сплачена
отримувачем товарів/ послуг
постачальникам товарів/послуг
становить 190955,00 грн.

За визначенням, наведеним у підпункту
14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового
кодексу України (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), бюджетне відшкодування
- відшкодування від'ємного значення
податку на додану вартість на підставі
підтвердження правомірності сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за результатами
перевірки платника, у тому числі
автоматичне бюджетне відшкодування у
порядку та за критеріями, визначеними у
розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
врегульовано статтею 200 Податкового
кодексу України, в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200
Податкового кодексу України ( сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

За загальним правилом, встановленим
пунктом 200.3 статті 200 Податкового
кодексу України (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), при від'ємному значенні
суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1
цієї статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до положень пункту 14
підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні
положення" Податкового кодексу України
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин), при
від'ємному значенні сум податку на
додану вартість, обрахованого в
порядку, передбаченому в пункті 200.1
статті 200 цього Кодексу, по
підприємствах суднобудування і
літакобудування відшкодування з
бюджету здійснюється у податковому
періоді, наступному за звітним
періодом, у якому виникло від'ємне
сальдо податку в порядку і строки,
передбачені статтею 200 цього Кодексу.

Положеннями пунктів 2, 3 розділу ХІ
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
ДПА України від 25 січня 2011 року № 41 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), визначено, що
при від'ємному значенні сум податку на
додану вартість, обрахованого у
передбаченому пунктом 200.1 статті 200
розділу V Кодексу порядку,
підприємствам суднобудування і
літакобудування бюджетне
відшкодування здійснюється у звітному
(податковому) періоді, наступному за
звітним (податковим) періодом, у якому
виникло від'ємне значення податку на
додану вартість, у порядку і строки,
передбачені статтею 200 розділу V
Кодексу. При цьому сума, відображена в
рядку 20.2 податкової декларації
поточного звітного (податкового)
періоду зазначених підприємств,
переноситься до рядка 21.1 податкової
декларації цього самого звітного
(податкового) періоду. Розрахунок суми
бюджетного відшкодування здійснюється
у загальновстановленому порядку.

За приписами пунктів 200.7, 200.8 статті 200
Податкового кодексу України (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), платник
податку, який має право на отримання
бюджетного відшкодування та прийняв
рішення про повернення суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
органу державної податкової служби
податкову декларацію та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації. До декларації
додаються розрахунок суми бюджетного
відшкодування, а також оригінали
митних декларацій (примірників
декларанта), що підтверджують
вивезення товарів (супутніх послуг) за
межі митної території України.

З огляду на викладене, суд вважає, що
діючим законодавством України не
обмежено право платників податків, які
відносяться до галузі суднобудування,
користуватися загальним порядком
отримання бюджетного відшкодування
податку на додану вартість, визначеним
статтею 200 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що перенесення від'ємного
значення із рядка 20.2 до рядку 21
декларації з ПДВ не є прямим свідченням
обов'язків позивача задекларувати
бюджетне відшкодування з ПДВ у цьому
періоді. У акті перевірки № 1364/15-4/24961253
відповідач не досліджує дату сплати
постачальникам від'ємного значення з
ПДВ позивачем, що включене до
розрахунку бюджетного відшкодування
за травень, червень 2012 року, тому суд
вважає, що позивач дотримався
встановленого порядку декларування
бюджетного відшкодування у травні,
червні 2012 року.

Щодо встановлення контролюючим
органом порушення п.198.2 ст.198, п.198.3 ст. 198
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. №2755-VI (із змінами і доповненнями)у
результаті чого ХДЗ "Палада" завищено
суму податкового кредиту за квітень 2012
р. на суму 533,33грн. суд зазначає
наступне.

ДПІ у м. Херсоні у період з 18.07.2012 р. по
20.07.2012 р. проведено позапланову виїзну
документальну перевірку Херсонського
державного заводу "Палада" з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за травень 2012 року,
заявленої до відшкодування на
розрахунковий рахунок.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено акт від 31.07.2012 р.
№ 1506/15-4/24961253.

На підставі зазначеного акта ДПІ у м.
Херсоні прийняла податкове
повідомлення - рішення № , яким
позивачу визначено зобов'язання у тому
числі із податку на додану вартість за
основним платежем на 533,33 грн.

Підставами для таких висновків
відповідачем в описовій частині акту
перевірки № 1506/15-4/24961253 від 31.07.2013 р.
вказано ту обставину, що відповідно до
Акту перевірки ПП "Праймпостачсервіс"
№272/22-4/35568742 від 01.06.2012р. "Про результати
перевірки дотримання вимог
податкового та валютного
законодавства) на суму 2666,67 грн., крім
того ПДВ 533,33 грн. згідно якого операції
щодо придбання та продажу товарів
(послуг) за квітень 2012 р., в тому числі
реалізація на адресу ХДЗ "Палада"
визнані недійсними (нікчемними).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити
Цивільному кодексу України, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчиняться у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Підставою для недійсності правочину
відповідно до ст.215 ЦК України є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Згідно ст.228 ЦК України правочин, який
порушує публічний порядок, є нікчемним.
Правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Відповідно до пункту 18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
06.11.2009р. №9 "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" (далі -
Постанова Пленуму ВСУ) при
кваліфікації правочину за статтею 228
Цивільного кодексу України має
враховуватися вина, яка виражається в
намірі порушити публічний порядок
сторонами правочину або однією зі
сторін. Доказом вини може бути вирок
суду, постановлений у кримінальній
справі, щодо знищення, пошкодження
майна чи незаконного заволодіння ним
тощо.

Частиною 4 статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не надано доказів про
умисність укладення угоди між
позивачем та ПП "Праймпостачсервіс" з
метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства.

ДПІ у м. Херсоні також не надано до
справи рішення суду у цивільній чи
господарській справі, вироку суду у
кримінальній справі або іншого
належного доказу на підтвердження
"безтоварності" здійснених позивачем
господарських операцій, тому висновок
відповідача про "безтоварність"
господарської операції носить
характер припущення, яке не
підтверджено належними доказами.

У Постанові Пленуму ВСУ також
зазначено, що вимога про встановлення
нікчемності правочину підлягає
розгляду у разі наявності відповідної
суперечки. Такий позов може
пред'являтися окремо, без застосування
наслідків недійсності нікчемного
правочину. В цьому випадку в
резолютивній частині судового рішення
суд вказує про нікчемність правочину
або відмову в цьому. Вимога про
застосування наслідків недійсності
правочину може бути заявлена як
одночасно з вимогою про визнання
оспорюваного правочину недійсним, так
і у вигляді самостійної вимоги у разі
нікчемності правочину і наявності
рішення суду про визнання правочину
недійсним. Наслідком визнання
правочину (договору) недійсним не може
бути його розірвання, оскільки це
взаємовиключні вимоги. Якщо позивач
посилається на нікчемність правочину
для обґрунтування іншої заявленої
вимоги, суд не має права посилатися на
відсутність судового рішення про
встановлення нікчемності правочину, а
повинен дати оцінку таким аргументам
позивача. Відповідно до статей 215 і 216 ЦК
України вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним і про
застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину можуть бути
заявлені як однією із сторін правочину,
так і іншою зацікавленою особою, права
і законні інтереси якої порушені
здійсненням правочину".

Таким чином, навіть за наявності ознак
нікчемності правочину податкові
органи мають право лише звертатися до
судів з позовами про стягнення в доход
держави коштів, отриманих по
правочинах, здійснених з метою, що
свідомо суперечить інтересам держави і
суспільства, посилаючись на їх
нікчемність.

У зв'язку з цим слід зазначити, що одним
з основних завдань органів державної
податкової служби є здійснення
контролю дотримання податкового
законодавства і надання роз'яснень
законодавства з питань оподаткування
платникам податків. Жодним законом не
передбачено право органу державної
податкової служби самостійно, в
позасудовому порядку, визнавати
нікчемними правочини і дані, вказані
платником податків в податкових
деклараціях.

Зазначені висновки підтверджуються і
ст. 20 Податкового кодексу України,
відповідно до якої органам державної
податкової служби України не надано
повноважень щодо визнання тих чи інших
угод (правочинів) недійсними та/або
нікчемними.

Таким чином суд приходить до висновку,
що нікчемність правочину має бути
встановлена виключно законом, а не
актом перевірки, незважаючи на те, які
факти в цьому акті відображені.
Висновки акту перевірки, у будь-якому
разі, є суто суб'єктивною думкою
державного податкового
ревізора-інспектора, оскільки були
зроблені за відсутності інформації,
яка надається в передбаченому
законодавством порядку.

Дана правова позиція також викладена в
рішеннях Вищого адміністративного
суду України, зокрема від 16.05.2012р.
(К/9991/6340/12) та від 14.11.2012р. (К/9991/50772/12).

Досліджуючи право позивача на
віднесення до складу податкового
кредиту квітня 2011р. сум за
господарськими операціями із ПП
"Праймпостачсервіс", суд встановив
наступні обставини.

У квітні 2012 року між ХДЗ "Палада" та ПП
"Праймпостачсервіс" укладено договір
купівлі - продажу елементу фільтра
"ДАСФО-1" у кількості 20 шт. на загальну
суму 3200,00 грн. ( утому числі ПДВ - 533,33
грн.).

На підтвердження виконання умов даного
договору суду були надані наступні
докази: податкова накладна №8 від 05.04.2012
р. на загальну суму 3200,00 грн. (у тому
числі ПДВ 533,33 грн.); видаткова накладна
№РН-0000066 від 09.04.2012 р. на загальну суму
3200,00 грн. (у тому числі ПДВ 533,33 грн.);
картки виробу; рахунок - фактура №СФ-0104
від 04.04.2012 р. на загальну суму 3200,00 грн. (у
тому числі ПДВ 533,33 грн.); Приходний
ордер від 09.04.2012 року на загальну суму
3200,00 грн. (у тому числі ПДВ 533,33 грн.);
подорожній лист №72 від 09.04.2012 р.

Таким чином судом встановлено та
підтверджено первинними
бухгалтерськими документами, що між
позивачем та ПП "Праймпостачсервіс"
було реально виконано угоду про
купівлю елементу фільтра "ДАСФО-1" та
використано у власній господарській
діяльності.

Враховуючи, те що позивачем, як доказ
здійснення господарської операції,
були надані суду належним чином
засвідчені копії первинних документів,
які відповідно до вимог статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність" фіксують факт
здійснення господарської операції, суд
вважає висновок відповідача щодо
порушень податкового законодавства п.
198.2 ст. 198, п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, безпідставним.

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновку про те, що податкові
повідомлення-рішення від 31.08.2012 р.
№, № та від 06.09.2012 р. №,
№ прийняті відповідачем
безпідставно, а тому підлягають
скасуванню.

Оскільки інших підстав для відмови
позивачу у бюджетному відшкодуванні
ПДВ немає, суд приходить до висновку
про стягнення із державного бюджету
сум ПДВ, що підлягають відшкодуванню на
розрахунковий рахунок позивача за
травень 2012 року 108431,0 грн., за червень 2012
року 190955,0 грн., разом 299386,0 грн.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
обґрунтованість даного позову та
наявність підстав для його
задоволення.

Частиною 1 ст. 200 КАС України
передбачено, що суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно ухвалив судове рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,
вважає не суттєвими та такими, що не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 94, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у м. Херсоні
головного управління Міндоходів у
Херсонській області - залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року у справі за позовом Херсонського
державного заводу "Палада" до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Херсонській області
про скасування податкових
повідомлень-рішень від 31.08.2012 р. №,
№ та від 06.09.2012 р. №, №
та стягнення з державного бюджету
України, на користь позивача, суму
бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі
299386,00 гривень - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Ухвала у повному обсязі виготовлена 11
березня 2014 року

Головуючий
/Д.В.
Запорожан/

Судді
/Ю.В.
Яковлев/

/С.І. Жук/