Справа № 2а-1389/10/2570
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/3207/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ічнянському
районі Чернігівської області на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.02.2011 року
по справі № 2а-1389/10/2570 за позовом
Державної податкової інспекції у
Ічнянському районі Чернігівської
області до Закритого
сільськогосподарського акціонерного
товариства «Імені О.М. Агеєва» про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Ічнянському районі Чернігівської
області звернулась до суду з позовною
заявою до Закритого
сільськогосподарського акціонерного
товариства «Імені О.М. Агеєва» про
стягнення заборгованості по податку з
доходів фізичних осіб у розмірі 326662,82
грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 15.04.2010 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
Закритого сільськогосподарського
акціонерного товариства «Імені О.М.
Агеєва» 933,07 грн. заборгованості по
податку з доходів фізичних осіб. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.02.2011 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
відмову в задоволенні позову повністю
з мотивів необґрунтованості позовних
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю задовольнити позовні
вимоги, оскільки вважає, що рішення
були прийняті з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що співробітниками
позивача була проведена виїзна планова
перевірка відповідача з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2006 року по
30.09.2009 року.

В ході проведення перевірки було
встановлено, що відповідач у період з
жовтня 2006 року і по вересень 2009 року
виплачував своїм працівникам
заробітну плату в повному обсязі,
утримував з них податок з доходів
фізичних осіб, однак, до місцевого
бюджету його не перераховував,
внаслідок чого виникла заборгованість
в сумі 326662,82 грн.

Не перераховуючи утриманий з
працівників податок, відповідач
відображав відповідну заборгованість
у щоквартальних звітах, які
направлялись на адресу позивача.

Відмовляючи в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив з наступних
мотивів, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону
України від 21.12.2000 року №2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (далі -
Закон №2181-III) податковий борг (недоїмка)
- податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому
порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Таким чином, для набуття статусу
податкового боргу, сума податкового
зобов'язання платника податків має
бути самостійно узгодженою або
узгодженою в адміністративному або
судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
податкове повідомлення-рішення, яким
би позивачу було визначено суму
податкового зобов'язання по сплаті
податку з доходів фізичних осіб,
податковим органом не приймалось.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України,
апеляційний суд дійшов обґрунтованого
висновку щодо відсутності підстав для
задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ічнянському
районі Чернігівської області
відхилити.

Постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17.02.2011 року по справі № 2а-1389/10/2570
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.