Справа № 2а-5999/11/1270
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/1110/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Ленінської
міжрайонної державної податкової
інспекції у місті Луганську на ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2011 року
та постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 10.08.2011 року
по справі № 2а-5999/11/1270 за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Інвестхолдінг» до Ленінської
міжрайонної державної податкової
інспекції у місті Луганську про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Інвестхолдінг» звернулося до суду
з позовом до Ленінської міжрайонної
державної податкової інспекції у м.
Луганську про визнання дій
протиправними щодо неприйняття
податкової декларації з податку на
додану вартість за травень 2011 року з
додатками та реєстром накладних,
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за січень 2011 року та
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок з податку
на прибуток за 1 квартал 2011 року та
зобов'язання прийняти вказані
документи і перенести показники
поданих декларацій до електронної бази
податкової звітності.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 10.08.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11.10.2011 року у даній справі позов
задоволено з огляду на правомірність
заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що разом із супровідним
листом від 20.06.2011 року за вих. №312
позивачем спецзв'язком до відповідача
було направлено документи: декларацію
з податку на додану вартість за травень
2011 року з додатками, уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за січень 2011
року, уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок з податку
на прибуток за 1 квартал 2011 року.
Зазначений пакет документів отримано
відповідачем 20.06.2011 року, що
підтверджується повідомленням
спецзв'язку про вручення.

Листом від 21.06.2011 року за №26006/28-517
Ленінською МДШ у м. Луганську
повідомлено про не визнання поданої
декларації як податкової звітності із
зазначенням порушення: відсутність
номеру свідоцтва, відсутність
податкової адреси та ксерокопії
звітного документу.

Супровідним листом від 01.07.2011 року за
№333 з описом вкладення ПАТ
«Інвестхолдінг» повторно надіслано до
Ленінської МДПІ в м. Луганську другий
примірник усієї направленої раніше
звітності.

Листом №27448/28-517 від 06.07.2011 року
відповідачем повідомлено про
невизнання як податкової звітності
декларації з податку на додану
вартість за травень 2011 року з
додатками, уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за січень 2011 року,
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок з податку
на прибуток за 1 квартал 2011 року із
зазначенням порушення: подана
ксерокопія звітного документу.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 46 Податкового кодексу
України податкова декларація
(розрахунок) - документ, що подається
платником податків ( у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначеним Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.
Митні декларації прирівнюються до
податкових декларацій для цілей
нарахування та /або сплати податкових
зобов'язань. Додатки до декларації є її
невід'ємною частиною.

Згідно із ст. 48 ПК України податкова
декларація складається за формою,
затвердженою в порядку, визначеному
положеннями п.46.5 ст. 46 цього Кодексу та
чинному на час її подання. Форма
декларації повинна містити необхідні
обов'язкові реквізити і відповідати
нормам та змісту відповідних податку
та збору. Податкова звітність, складена
з порушенням норм ст. 48 ПК України, не
вважається податковою декларацією.

З огляду на вказане, колегія суддів
вважає, що вірним є висновок судів про
те, що дії відповідача щодо неприйняття
податкової декларації не відповідають
вимогам закону.

Надана позивачем декларація разом з
іншими документами, які були надіслані
позивачем на адресу відповідача,
складенні відповідно до вимог
Податкового Кодексу України, містять
всі необхідні реквізити, прошиті,
скріплені печаткою підприємства, тобто
позивачем додержані всі необхідні
вимоги, визначені Податковим кодексом
України.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Ленінської
міжрайонної державної податкової
інспекції у місті Луганську відхилити.

Ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2011 року
та постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 10.08.2011 року
по справі №2а-5999/11/1270 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.