Справа № 2а-362/2011
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
Справа №
9104/52055/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Рибачука А.І., Клюби В.В.

за участю секретаря судового засідання
Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: не з'явився

відповідач по справі: не з'явився

третьої особи: представник Плекан С.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради на постанову
Галицького районного суду м. Львова від
18 квітня 2011 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до Департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради, за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Львівського
міського центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради, Франківського відділу
соціального захисту Управління
соціального захисту Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С
Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, в січні 2011 року
звернулася в суд з позовом до
Департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради, за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Львівського
міського центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради, Франківського відділу
соціального захисту Управління
соціального захисту Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради та просила визнати
протиправними дії відповідача
стосовно невизнання сім'ї позивача
багатодітною та зобов'язати
відповідача видати посвідчення членів
багатодітної сім'ї (батькам та дітям) з
включенням інформації про багатодітну
сім'ю позивача до Єдиного державного
автоматизованого реєстру осіб.

В обґрунтування своїх вимог, позивач
вказує на те, що 25.01.2010 року
Франківським відділом соціального
захисту Управління соціального
захисту Департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради
позивачці видано довідку про включення
інформації до Єдиного державного
автоматизованого реєстру осіб
відповідно до Закону України «Про
охорону дитинства». 15.08.2010 року
позивачка звернувшись до Львівського
міського центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради для видачі посвідчення
членам багатодітної сім'ї отримала
відмову, так як сім'я позивачки тепер
не визнається багатодітною сім'єю,
обґрунтовуючи свою позицію
листом-роз'ясненням Міністерства
юстиції України від 05.05.2010 року
№4554-0-26-10-11.

Постановою Галицького районного суду
м. Львова від 18 квітня 2011 року в справі
№2а-409/11/0970 адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії відповідача про
відмову у визнанні сім'ї ОСОБА_3
багатодітною та зобов'язано
відповідача видати позивачці, дітям
позивачки посвідчення багатодітної
сім'ї з включенням до Єдиного
державного автоматизованого реєстру
осіб.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням Департаментом гуманітарної
політики Львівської міської ради
подано апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Галицького районного суду м. Львова від
18 квітня 2011 року в справі №2а-409/11/0970 та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, апелянт посилається на
роз'яснення Міністерства юстиції
України від 05.05.2010 року №4554-0-26-10-11
згідно якого сім'ї, які утворені шляхом
повторного шлюбу батьків та спільного
виховання трьох та більше дітей від
попередніх шлюбів без їх усиновлення
не є багатодітною.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін. При цьому колегія суддів
виходить з наступних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції
23.01.2001 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було
укладено шлюб. На вихованні та
утриманні сім'ї перебувають четверо
дітей: найстарша дочка - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - є дочкою ОСОБА_4 (чоловіка
позивачки) від першого шлюбу, яка
навчається на стаціонарній формі
навчання у Вищому навчальному закладі,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - діти від першого
шлюбу, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 спільна
дитина подружжя.

Пунктом 6 статті 92 Конституції України
передбачено, що виключно законами
України визначаються основи
соціального захисту, форми і види
пенсійного забезпечення; засади
регулювання праці і зайнятості, шлюбу,
сім'ї, охорони дитинства, материнства,
батьківства; виховання, освіти,
культури і охорони здоров'я,
екологічної безпеки.

Законами, які містять визначення сім'ї
з дітьми є два: Закон України «Про
охорону дитинства» та Закон України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Станом на час виникнення спірних
правовідносин стаття 1 Закону України
«Про охорону дитинства» мала
визначення багатодітної сім'ї як сім'ї,
що складається з батьків (або одного з
батьків) і трьох та більше дітей.

Тобто вказане визначення поняття вже
на той момент не допускало іншого
тлумачення, оскільки було в певній мірі
досить чітким.

Однак Міністерство юстиції України
05.05.2010 року роз'ясненням №4554-0-26-10-11
роз'яснило, що сім'ї, які утворені
шляхом повторного шлюбу батьків та
спільного виховання трьох та більше
дітей від попередніх шлюбів без їх
усиновлення не є багатодітними, що
внесло інше тлумачення поняття ніж це
було раніше та порушило усталену
практику тлумачення поняття
«багатодітна сім'я».

Як вже зазначалось вище питання шлюбу,
сім'ї, охорони дитинства, материнства,
батьківства визначаються виключно
законами України, а отже керуватись
роз'ясненнями Міністерства юстиції
України, які за своєю суттю трактують
зміст поняття «багатодітна сім'я»
інакше ніж це викладено в Законі є
помилковим. Між тим слід зазначити, що
роз'яснення Міністерства юстиції
України носять рекомендаційний
характер, не є нормативним актом та не
мають юридичної сили.

Крім вказаного вище слід зазначити, що
16 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України за
№3525-VI «Про внесення зміни до статті 1
Закону України «Про охорону
дитинства», яким внесено відповідні
зміни у частині визначення термінів.

Так, багатодітна сім'я - сім'я в якій
подружжя (чоловік та жінка) перебуває у
зареєстрованому шлюбі, разом проживає
та виховує трьох і більше дітей, у тому
числі кожного з подружжя, або один
батько (одна мати), який (яка) проживає
разом з трьома і більше дітьми та
самостійно їх виховує. До складу
багатодітної сім'ї включаються також
діти, які навчаються за денною формою
навчання у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах, - до закінчення
навчальних закладів, але не довше ніж
до досягнення ними 23 років.

Отже по суті після внесення цих змін
поняття «багатодітна сім'я» було
більше деталізовано.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 2 закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» сім'я з дітьми - це поєднане
родинними зв'язками та зобов'язаннями
щодо утримання коло осіб, у якому
виховуються рідні, усиновлені діти, а
також діти, над якими встановлено опіку
чи піклування.

Згідно ч.2, 4 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Дитина належить до сім'ї своїх батьків
і тоді, коли спільно з ними не проживає.
Сім'я створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.

Отже враховуючи фактичні обставини
справи з урахуванням аналізу наведених
вище норм законодавства України,
колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що суд першої інстанції у
своєму рішенні дійшов правильного
висновку, оскільки позивачка перебуває
у зареєстрованому шлюбі, разом
проживає та виховує 4-ох дітей.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене апеляційні вимоги
Департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради є
неаргументованими та в їх задоволенні
слід відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В
А Л И В:

Апеляційну скаргу Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Галицького районного суду
м. Львова від 18 квітня 2011 року в справі
№2а-409/11/0970 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі, відповідно до
ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
А.І. Рибачук

В.В. Клюба