Справа № 815/1088/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1088/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2014 року
м.Одеса

10год.00хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян
М.М.

Розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Балтського районного управління
юстиції Одеської області Стерницького
Сергія Федоровича про скасування
рішень, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна
позовна заява ОСОБА_1, в якій позивач
просить суд визнати протиправним та
скасувати рішення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Балтського
районного управління юстиції Одеської
області Стерницького Сергія
Федоровича від 16.08.2013 р. № 5069465; визнати
протиправним та скасувати рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень державного реєстратора
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Балтського районного
управління юстиції Одеської області
Стерницького Сергія Федоровича від
12.09.2013 р. № 581864; зобов'язати державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Балтського
районного управління юстиції Одеської
області Стерницького Сергія
Федоровича розглянути заяву ОСОБА_1 від
30.07.2013 р. про державну реєстрацію права
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1 на
підставі ухвали Балтського районного
суду Одеської області від 13.03.2013 р. по
справі №2/493/40/13 р., починаючи зі стадії
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; стягнути судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на протиправність
оскаржуваних рішень та їх
невідповідність законодавству. В
рішенні про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію права вказано,
що позивач не подав усіх необхідних
документів, а саме: декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
необхідність надання якої виникла у
зв'язку із наявністю у технічному
паспорті на зазначений будинок з
господарськими будівлями,
виготовленого 01.10.2010 р. Балтським бюро
технічної інвентаризації, відмітки про
самочинно збудовані об'єкти нерухомого
майна, а саме: прибудови літ «а2»;
вбиральня літ. «Л»; сарай літ. «З»; сарай
літ. «К»; навіс літ. «Е».

Рішенням Балтського районного суду
від 13.03.2013 року визнано право власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1,
вказаний будинок з господарськими
будівлями не є новозбудованим чи
реконструйованим, оскільки всі об'єкти
нерухомого майна, згідно з технічним
паспортом від 01.10.2010 року були
збудовані до 2005 року і зареєстровані в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно на підставі рішення
Балтського районного суду від 09.03.2010
року як право спільної сумісної
власності подружжя.

Позивач після повідомлення державного
реєстратора в телефонному режимі про
необхідність подання додаткових
документів звернувся до Балтського
районного суду Одеської області за
роз'ясненням рішення від 13.03.2013р. та
03.10.2013р. суд в ухвалі про роз'яснення
зазначив склад нерухомого майна, що
належить ОСОБА_1 на праві власності, у
тому числі до цього майна увійшли
об'єкти, які державний реєстратор прав
вважає самочинними, щодо яких потрібна
декларація про готовність об'єкта до
експлуатації.

Позивач звернувся із заявою про
державну реєстрацію права власності
на житловий будинок, що не є
новозбудованим чи реконструйованим,
всі об'єкти були збудовані до 2005р. і
зареєстровані в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно на
підставі рішення Балтського районного
суду Одеської області від 09.03.2010р. по
справі №2-189 як право спільної сумісної
власності подружжя.

Позивач вважає протиправними вимоги
державного реєстратора щодо подання
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, оскільки цей документ
виходячи із положень п.5 ч.1 ст.19 ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та п.46
Порядку №703 вимагається для державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно на підставі Свідоцтва про право
власності, а ОСОБА_1 подав судове
рішення - ухвалу Балтського районного
суду Одеської області від 13.03.2013р.
№2/493/40/13.

Крім того, рішення про зупинення
розгляду заяви про державну
реєстрацію, відповідач прийняв 16.08.2013
р., а направив його на адресу позивача
рекомендованим листом - 20.08.2013 р., чим
порушив строк повідомлення,
передбачений п. 13 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011
року №703.

Рішення про відмову у державній
реєстрації речових прав відповідач
прийняв 12.09.2013 р., однак позивач отримав
вказане рішення лише 05.12.2013 року, що
також є порушення строків
повідомлення.

Таким чином, рішення про відмову у
державній реєстрації права власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями по АДРЕСА_1, на підставі
ухвали Балтського районного суду
Одеської області від 13.03.2013 р. по справі
№2/493/40/13 р є протиправним та підлягає
скасуванню.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав письмові заперечення, в
яких просив суд розглянути справу за
його відсутності та відмовити у
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї позиції
наголошує на правомірності рішень про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію та про відмову позивачу в
державній реєстрації речових прав на
житловий будинок з огляду наступного. У
технічному паспорті на зазначений
будинок з господарськими будівлями,
виготовленому 01.10.2010р. Балтським
районним бюро технічної
інвентаризації, встановлено наявність
відмітки про самочинно збудовані
об'єкти нерухомого майна, а саме:
прибудова літ. "а2"; вбиральня літ. "Л";
сарай літ. "З"; сарай літ. "К"; навіс літ.
"Е". Позивачем до заяви про державну
реєстрацію речових прав декларації про
готовність об'єкту до експлуатації не
надавалось, у зв'язку з чим
відповідачем розгляд заяви позивача
був зупинений та надано термін для
надання необхідних документів. ОСОБА_1
своїм право не скористався, в 5-ти
денний термін необхідні документи не
надав, у зв'язку з чим державним
реєстратором прав було винесено
рішення про відмову позивачу в
державній реєстрації речових прав на
житловий будинок на підставі ст.24 ЗУ
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, відповідач вказує, що
супровідний лист до рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію було зареєстровано 16.08.2013
року, та підстави, з яких вказане
рішення не було вчасно відправлено на
адресу позивача, йому не відомі. ОСОБА_1
21.08.2013 року особисто отримав рішення
про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 16.08.2013 року № 5069465, однак
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення
повернулось до реєстраційної служби
Балтського районного управління
юстиції в Одеській області лише 12.09.2013
року. У зв'язку з чим, твердження
позивача щодо порушення з боку
відповідача термінів повідомлення не
відповідають дійсності.

Позивач в судове засідання не з'явився,
27.02.2014 року до суду надійшла заява про
розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані учасниками судового процесу
докази в їх сукупності,
проаналізувавши положення чинного
законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 09.03.2010 року
рішенням Балтського районного суду
Одеської області по справі 2-189 визнано
за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право спільної
сумісної власності на житловий будинок
з відповідними господарськими
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, який раніше належав ОСОБА_4

30.09.2010р. на підставі рішення за
вказаними особами зареєстровано право
спільної сумісної власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями, що підтверджується витягом
Балтського РБТІ від 30.09.2010р.

Відповідно до ухвали Балтського
районного суду Одеської області 13.03.2013
року, житловий будинок з
господарськими будівлями,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
являється спільною власністю подружжя,
переходить у власність ОСОБА_1, у
зв'язку з відмовою ОСОБА_3 від ? частини
будинку з господарськими будівлями на
користь ОСОБА_1 за мировою угодою між
ними.

30.07.2013р. ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Балтського районного управління
юстиції Одеської області була подана
заява про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень (щодо права власності), яку
було зареєстровано за номером 2289168, на
житловий будинок з господарськими
будівлями по АДРЕСА_1. До вказаної заяви
були подані наступні документи:
рішення суду серія та номер 2/493/40/13,
виданого 13.03.2013 року Балтським районним
судом Одеської області (оригінал та
копія), технічний паспорт, серія та
номер: б/н, виданий 01.10.2010 року Балтським
районним бюро технічної
інвентаризації (оригінал та копія), що
підтверджується копією картки прийому
заяви №4543321.

16.08.2013р. за наслідками розгляду заяви
від 30.07.2013р. державним реєстратором
Стерницьким С.Ф. було винесено рішення
№5069465 про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, яку подав ОСОБА_1 для
проведення державної реєстрації прав
власності, форма власності: приватна,
розмір частки: 1, на житловий будинок, з
господарськими будівлями, що
розташований: АДРЕСА_1, у зв'язку з
неподанням усіх документів, які б
давали можливість встановити
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства,
зокрема: до заяви не подано
зареєстровану декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації,
необхідність надання якої виникла у
зв'язку із наявністю у технічному
паспорті на зазначений будинок з
господарськими будівлями,
виготовлений 01.10.2010 року Балтським
районним бюро технічної
інвентаризації, відмітки про самочинно
збудовані об'єкти нерухомого майна, а
саме: прибудова літ. "а2"; вбиральня літ.
"Л": сарай літ. "З"; сарай літ. "К"; навіс
літ. "Е".

Рішення прийняте на підставі ст.22 ЗУ
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».

12.09.2013 року державним реєстратором прав
Стерницьким С.Ф. за наслідками розгляду
заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень винесено рішення
№5818664 про відмову у державній
реєстрації прав, форма власності:
приватна, розмір частки: 1/1, на житловий
будинок, з господарськими будівлями, що
розташований: АДРЕСА_1, у зв'язку з
завершенням п'ятиденного строку з дня
отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав,
наданого для усунення обставин, що були
підставою для прийняття рішення про
зупинення розгляду заяви.

Рішення про відмову у державній
реєстрації права власності прийняте на
підставі ст.24 ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та п.п.16,23 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011р. №703.

Не погоджуючись з правомірністю
вказаних рішень, позивач звернувся до
суду, вимагаючи визнання їх
протиправними та зобов'язання
державного реєстратора здійснити
розгляд заяви позивача.

Суд вважає, що вимоги позивача є
необґрунтованими з огляду на наступне.

Як вбачається з оскарженого рішення
про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 16.08.2013р. №5069465, воно
вмотивовано відсутністю у повному
обсязі документів, необхідних для
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень, зокрема зареєстрованої
згідно з вимогами статті 39 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, необхідність
надання якої виникла у зв'язку із
наявністю у технічному паспорті на
зазначений будинок з господарськими
будівлями, виготовленому 01.10.2010 року
Балтським районним бюро технічної
інвентаризації, відмітки про самочинно
збудовані об'єкти нерухомого майна, а
саме: прибудова літ. "а2"; вбиральня літ.
"Л": сарай літ. "З"; сарай літ. "К"; навіс
літ. "Е".

Рішення про відмову у державній
реєстрації від 12.09.2013 року №5818664
прийняте відповідачем за наслідками
неусунення позивачем обставин, з яких
розгляд його заяви було зупинено.

Таке обґрунтування, на думку суду, є
правомірним.

Так, відповідно до ст.15 ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» встановлений
порядок проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень, а саме:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Згідно із ст.5 Закону у Державному
реєстрі прав реєструються речові права
та їх обтяження на земельні ділянки, а
також на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення, а
саме: підприємства як єдині майнові
комплекси, житлові будинки, будівлі,
споруди (їх окремі частини), квартири,
житлові та нежитлові приміщення. Якщо
законодавством передбачено прийняття
в експлуатацію об'єкта нерухомого
майна, державна реєстрація прав на
такий об'єкт проводиться після
прийняття його в експлуатацію в
установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.4 ст.15 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.19 Закону №1952
державна реєстрація прав проводиться
на підставі, зокрема, рішень судів, що
набрали законної сили.

Згідно із ч.2 ст.9 Закону державний
реєстратор Державний реєстратор:
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень; відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявність обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до вимог цього Закону;
наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав; приймає
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав;
відкриває і закриває розділи
Державного реєстру прав, вносить до них
відповідні записи; веде реєстраційні
справи щодо об'єктів нерухомого майна;
присвоює реєстраційний номер об'єкту
нерухомого майна під час проведення
державної реєстрації; видає свідоцтво
про право власності на нерухоме майно у
випадках, встановлених статтею 18 цього
Закону; надає інформацію з Державного
реєстру прав або відмовляє у її наданні
у випадках, передбачених цим Законом; у
разі потреби вимагає подання
передбачених законодавством
додаткових документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень; під час проведення державної
реєстрації прав, які виникли та
зареєстровані в установленому порядку
до 1 січня 2013 року, запитує від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки, копії
документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, до яких надійшов запит,
зобов'язані безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом трьох
робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки; здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами України. Нотаріус як
спеціальний суб'єкт здійснює функції
державного реєстратора, крім
передбачених пунктами 4 і 6 частини
другої статті 9 цього Закону.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону державна
реєстрація прав (надання відмови в ній)
проводиться у строк, що не перевищує
п'яти робочих днів (крім випадків,
установлених частиною сьомою цієї
статті) з дня надходження до органу
державної реєстрації прав заяви про
таку реєстрацію і передбачених цим
Законом та нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до нього,
документів, необхідних для її
проведення. Державна реєстрація права
власності (надання відмови в ній) на
підприємство як єдиний майновий
комплекс та в разі, якщо їй передує
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, проводиться у строк,
що не перевищує чотирнадцяти робочих
днів.

Згідно ст. 22 вказаного Закону у разі
якщо документи для державної
реєстрації прав та їх обтяжень подано
не в повному обсязі,
передбаченому нормативно-правовими
актами, державний реєстратор у
строк, встановлений частинами п'ятою,
сьомою і восьмою статті 15 цього Закону
для розгляду заявлених прав, приймає
рішення про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень і письмово повідомляє про це
заявника. Якщо заявник протягом п'яти
робочих днів після отримання
письмового повідомлення виконав
вимоги державного реєстратора,
загальний строк розгляду заявленого
права продовжується з урахуванням
часу, що минув до його зупинення. У разі
невиконання зазначених вимог
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень.

Таким чином, виходячи із приписів ч.3
ст.22 Закону невиконання вимог
державного реєстратора прав,
викладених у рішенні про зупинення
розгляду заяви, тягне прийняття
рішення про відмову в державній
реєстрації прав та інші наслідки
невиконання заявником вимог
державного реєстратора законом не
передбачені.

Підстави для відмови у державній
реєстрації прав та їх обтяжень
визначені у ст.24 Закону №1952.

Згідно з п.5-4 ч.1 вказаної статті Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» у державній реєстрації прав
та їх обтяжень може бути відмовлено у
разі, якщо після завершення
п'ятиденного строку з дня отримання
заявником письмового повідомлення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав не усунено обставин,
що були підставою для прийняття такого
рішення.

Судом встановлено, що рішення про
зупинення розгляду заяви одержане
ОСОБА_1 поштою 21.08.2013р. за поштовим
відправленням від 20.08.2013р., що
підтверджується копією повідомлення
про вручення в матеріалах справи з
підписом ОСОБА_1 Рішення про зупинення
розгляду заяви від 16.08.2013р. скеровано
позивачу супровідним листом
відповідача від 16.08.2013р., тобто з
дотриманням строку, встановленого п.13
Порядку №703.

Відповідно до абз.1,2 п.13 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011р. №703 (надалі - Порядок №703) у
разі подання не в повному обсязі
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, державний
реєстратор приймає рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію, яке містить рекомендації
щодо усунення обставин, що були
підставою для його прийняття. Орган
державної реєстрації прав, нотаріус у
день прийняття рішення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
видає або надсилає рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
заявникові таке рішення.

Таким чином, обов'язок надіслання
(видачі) заявнику рішення про зупинення
розгляду заяви про державну
реєстрацію прав покладається на орган
державної реєстрації прав (структурні
підрозділи територіальних органів
Міністерства юстиції України, що
забезпечують реалізацію повноважень
Укрдержреєстру - п.1 Порядку №703), а не на
державного реєстратора, тому суд не
убачає ознак протиправності дій
державного реєстратора у зв'язку із
направленням 20.08.2013р., а не 16.08.2013р.
копії рішення від 16.08.2013р. ОСОБА_1

До того ж, відповідні дії державного
реєстратора позивачем не оскаржуються
та до предмету позовних вимог не
входять.

Стосовно обґрунтованості прийняття
рішення від 16.08.2013р. по суті суд
зазначає наступне.

По-перше, позивач, одержавши 21.08.2013р.
рішення від 16.08.2013р., не оскаржив його
або дії державного реєстратора до суду,
натомість звернувся за роз'ясненням
рішення Балтського районного суду
Одеської області від 13.03.2013р.,
вочевидь, маючи на меті необхідність
усунення недоліків поданих документів.

По-друге, оскарження рішення про
зупинення розгляду заяви відбулось вже
після реалізації наслідків
невиконання вимог державного
реєстратора за ним - відмови у
державній реєстрації прав за рішенням
від 12.09.2013р.

Як вбачається з оскарженого рішення
від 16.08.2013р. №5069465, воно винесено у
зв'язку з ненаданням декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
оскільки у технічному паспорті на
зазначений будинок з господарськими
будівлями, виготовленому 01.10.2010 року
Балтським районним бюро технічної
інвентаризації, є відмітки про
самочинно збудовані об'єкти нерухомого
майна, а саме: прибудова літ. "а2";
вбиральня літ. "Л": сарай літ. "З"; сарай
літ. "К"; навіс літ. "Е", що
підтверджується і даними технічного
паспорту у матеріалах справи та не
оспорюється позивачем.

Відповідно до статті 39 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I-III категорій
складності, та об'єктів, будівництво
яких здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом
державного архітектурно-будівельного
контролю на безоплатній основі
поданої замовником декларації про
готовність об'єкта до експлуатації.

З поданої позивачем до державного
реєстратора ухвали загального суду
від 13.03.2013р. №2/493/40/13, яка є ухвалою про
затвердження мирової угоди між
співвласниками житлового будинку із
господарськими спорудами, не
убачається склад нерухомого майна, що
переходить у власність ОСОБА_1, зокрема,
не вказується, що до складу
господарських будівель входять
об'єкти, які визначені у технічному
паспорті від 01.10.2010р. як самочинно
збудовані.

Відсутні такі дані також і у рішенні
Балтського районного суду Одеської
області від 09.03.2010р. №2-189, на підставі
якого за подружжям ОСОБА_1 було
проведено державну реєстрацію права
спільної сумісної власності на
житловий будинок з господарськими
спорудами.

На неповноту даних, що є необхідними
для проведення державної реєстрації
права власності на нерухомість, в
ухвалі від 13.03.2013р. вказується також і в
ухвалі Балтського районного суду
Одеської області від 03.10.2013р. (а.с.21) про
її роз'яснення, де вже конкретно
вказується склад нерухомого майна, у
тому числі й об'єкти, які державний
реєстратор зазначив як самочинно
збудовані.

Позивач не подавав державному
реєстратору ухвалу про роз'яснення
ухвали від 13.03.2013р. у зв'язку з її
відсутністю на час прийняття
оскаржуваних рішень,а також не
повідомив до спливу п'ятиденного
строку з 21.08.2013р. про обставини, які, на
його думку, свідчать про
безпідставність вимог державного
реєстратора щодо подання декларації
про готовність об'єкта до експлуатації.

Також не були оскаржені дії та/або
рішення державного реєстратора про
зупинення розгляду заяви від 16.08.2013р. до
суду до моменту відмови у державній
реєстрації 12.09.2013р.

За таких обставин суд вважає, що у
відповідача були передбачені законом
підстави для зупинення розгляду заяви
ОСОБА_1 про державну реєстрацію права
власності відповідно до ч.1 ст.22 Закону
№1952, п.13 Порядку №703, оскільки подані
документи (технічний паспорт) не
відповідали заявленому праву
власності на об'єкт нерухомості на
підставі ухвали Балтського районного
суду Одеської області від 13.03.2013р. та
цей недолік мав бути усунений
позивачем у будь-який спосіб, у тому
числі шляхом виконання вимоги
державного реєстратора у рішенні про
зупинення розгляду заяви.

Отже, при прийнятті 16.08.2013р. рішення
відповідач діяв на підставі, в межах та
у спосіб, передбачені законодавством
України, та підстави для його
скасування відсутні.

Згідно з п. 13 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, у разі подання не в повному
обсязі документів, необхідних для
проведення державної реєстрації прав,
державний реєстратор приймає рішення
про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію, яке містить
рекомендації щодо усунення обставин,
що були підставою для його прийняття.

Державний реєстратор зупиняє розгляд
заяви про державну реєстрацію на строк,
що не перевищує п'яти робочих днів з
моменту отримання заявником рішення
про зупинення розгляду такої заяви.

Якщо заявник не усунув протягом п'яти
робочих днів після отримання рішення
про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію обставини, що були
підставою для його прийняття,
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень.

Судом встановлено, що рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень прийняте державним
реєстратором 12.09.2013 року, та
вмотивоване тим, що після завершення
п'ятиденного строку з дня отримання
заявником письмового повідомлення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав не усунено обставини,
що були підставою для прийняття такого
рішення (п.5-4 ч.1 ст.24 Закону №1952).

Згідно з п.23 Порядку №703 державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені у Законі України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п.5-4 ч.1 ст.24 ЗУ Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо після завершення п'ятиденного
строку з дня отримання заявником
письмового повідомлення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав не усунено обставин, що були
підставою для прийняття такого
рішення.

Позивачем не спростована наявність
обставин, встановлених цією нормою
Закону для відмови у державній
реєстрації права власності, при цьому
суд оцінює оскаржене рішення від
12.09.2013р. виключно на предмет його
відповідності саме цій нормі Закону,
оскільки інших підстав для відмови в
ньому не зазначено.

При прийнятті рішення від 12.09.2013р.
№58/18664 державний реєстратор діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що визначені п.5-4 ч.1 ст.24 Закону
№1952 та п.23 Порядку №703, тому підстави
для висновку про його протиправність і
скасування відсутні.

Суд звертає увагу сторін на те, що
відповідно до ч.3 ст.24 ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» відмова в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень з підстав, зазначених у
пунктах 4, 5-2 - 5-6 частини першої цієї
статті, не позбавляє заявника права
повторно звернутися із заявою за умови
усунення перешкод для державної
реєстрації прав та їх обтяжень.
Позивач не позбавлений права
звернутись із заявою про державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно на підставі ухвали Балтського
районного суду Одеської області від
13.03.2013р. та ухвали цього ж суду про її
роз'яснення від 03.10.2013р., що набрали
законної сили з урахуванням того, що
ухвала від 03.10.2013р. роз'яснює зміст
ухвали від 13.03.2013р. для її використання
як правовстановлювального документа
на нерухоме майно.

Вимога позивача щодо зобов'язання
державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Балтського районного управління
юстиції в Одеській області
Стерницького Сергія Федоровича
розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.07.2013 р.
про державну реєстрацію права
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1,
Одеської області на підставі ухвали
Балтського районного суду Одеської
області від 13.03.2013р. по справі №2/493/40/13
р., починаючи зі стадії прийняття
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, відмову в ній або
зупинення державної реєстрації
задоволенню не підлягає, оскільки є
похідною від вимог про скасування
рішень.

Рішення про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрації прав та їх
обтяжень та рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень винесені державним
реєстратором з додержанням вимог
діючого законодавства України, є
правомірними та скасуванню не
підлягають.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно;
6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене, позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволенню не підлягають у
зв'язку з їх необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Балтського районного управління
юстиції Одеської області Стерницького
Сергія Федоровича про скасування
рішень, зобов'язання вчинити певні дії
залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
М.М. Аракелян

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Балтського районного управління
юстиції Одеської області Стерницького
Сергія Федоровича про скасування
рішень, зобов'язання вчинити певні дії
залишити без задоволення.