Справа № 803/163/14
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року Справа № 803/163/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання
Шафранюк І.Ф.,

з участю представників позивача
Матчука Ю.С., Тарана О.П.,

представників відповідача -
Ягодинської митниці Міндоходів
Пивовара В.В.,Трофімука І.В.,

представника відповідача - ГУ ДКС
України у Волинській області Соловей
В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Клеодора-М" до Ягодинської митниці
Міндоходів України, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Волинській області
про визнання дій неправомірними,
скасування рішення про коригування
митної вартості, скасування картки
відмови та стягнення надмірно
сплачених платежів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Клеодора-М"
звернулося з адміністративним позовом
до Ягодинської митниці Міндоходів
України, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Волинській області про
визнання дій неправомірними,
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів №205000006/2013/000134/2
від 25.12.2013 р., картки відмови у прийнятті
митної декларації №205000004/2013/00012 від
25.12.2013 р. (з урахуванням уточнених
позовних вимог).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Ягодинською митницею необґрунтовано
та неправомірно було відмовлено у
здійсненні митного оформлення кузова
до легкового автомобіля MERCEDES BENZ, модель
W221, що використовувався, 2008 року
випуску, номер кузова: WDD 2211761А227634, тип
кузова - седан, чорного кольору за ціною
13 020 євро, придбаного позивачем згідно
контракту купівлі-продажу №01-09/02 від 2
вересня 2013 року.

ТзОВ "Клеодора-М" через представника
для митного оформлення й митного
контролю товарів та транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон, було надано відповідачу-1 усі
необхідні документи. В графах 12, 45
вантажно-митної декларації (далі - ВМД)
№205060000/2013/030287 від 24.12.2013р. позивачем
було вказано митну вартість у розмірі 13
020 євро (142595 грн. 16 коп.), визначену за
резервним методом, який передбачений
ст.64 Митного кодексу України. Дана
митна вартість була визначена з
джерела інформації, а саме каталог
«SchwackeListe»12/13.

25.12.2013р. Ягодинською митницею прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів № 205000006/2013/000134/2, якою
було скориговано митну вартість
бувшого у використанні кузова до
легкового автомобіля MERCEDES BENZ, модель
W221, 2008р. (номер WDD 2211761А227634, тип кузова -
седан, чорного кольору), та визначено її
в сумі 17 360 євро.

25.12.2013р. ТзОВ "Клеодора-М" отримало від
митного органу картку відмови
№205000004/2013/00012 в прийнятті митної
декларації з причин невідповідності
заповнення граф 12,45 ВМД вимогам статті
п.2,3 ст.53 Митного кодексу України,
неподання документів, що містять
додаткові відомості, необхідні для
підтвердження заявленої митної
вартості. У цій же картці відмови
визначено умову, виконання якої
забезпечує можливість здійснення
митного оформлення - привести рівень
митної вартості у відповідності до
рішення про визначення митної вартості
від 25 грудня 2013 року №205000006/2013/000134/2
(далі - рішення). Згідно зазначеного
рішення Ягодинською митницею було
визначено митну вартість товару за
резервним методом та визначено її в
сумі 17360 євро, що становить 189877 грн. 10
коп. (по курсу Національного банку
України (далі - НБУ) станом на 25 грудня
2013 року 10,937621 грн./євро).

Таким чином, різниця між митною
вартістю, визначеною митницею та
митною вартістю, визначеною
декларантом становить 4340 євро на
користь першої. З метою подальшого
збуту придбаного товару 25 грудня 2013
року позивачем через представника
подано для митного оформлення товару
нову ВМД №205060000/2013/030554, вказавши у ній
митну вартість, визначену посадовими
особами відповідача Ягодинської
митниці.

Позивач вважає, що у Ягодинської
митниці не було підстав для відмови у
митному оформленні товару через
невідповідність заповнення граф 12, 45
ВМД вимогам статті 53 Митного кодексу
України.

Представники позивача підтримали
позовні вимоги з підстав, викладених з
позовній заяві, додатково пояснили, що
експортна декларація необхідна в
процесі митного оформлення імпорту для
підтвердження заявленої митної
вартості імпортованого товару,
визначеної за першим методом - ціною
договору (контракту), проте ТзОВ
"Клеодора-М" проводить розмитнення
імпортованого товару за митною
вартістю, визначеною згідно Митного
кодексу України за іншими методами в їх
послідовності. В зв'язку з чим вважають,
що товариством надано всі документи, що
дають можливість визначити митну
вартість за другорядним методом
визначення митної вартості за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів. Просили визнати
неправомірними дії Ягодинської
митниці щодо прийняття картки відмови
та рішення про коригування митної
вартості, скасувати рішення про
коригування митної вартості від 25
грудня 2013 року №205000006/2013/000134/2, картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 25 грудня
2013 року №205000004/2013/00012.

Представник відповідача-1 Ягодинської
митниці в поданому письмовому
запереченні від 10 лютого 2014 року та в
судовому засіданні пред'явленні
позовні вимоги заперечив, з наступних
підстав.

Під час митного оформлення товару,
задекларованого ТзОВ "Клеодора-М", у
митного органу виникли сумніви щодо
достовірності наданих декларантом до
митного оформлення відомостей.
Зокрема, контракт №01-09/02 від 2 вересня
2013 року, на виконання якого
здійснювалося митне оформлення,
укладений між сторонами, що
розташовані у різних частинах світу
(Республіка Панама і Україна), фактурна
вартість кузова транспортного засобу
преміям класу 2008 року випуску згідно
поданої до митного оформлення
специфікації до договору та інвойсу
складала 1400,00 євро, а також документи,
які подані для підтвердження митної
вартості, не містять усіх даних,
необхідних для розрахунку числового
значення складових митної вартості. На
підставі викладеного, посадовою особою
органу доходів і зборів 25 грудня 2013
року було прийняте рішення про
коригування митної вартості
№205000006/2013/000134/2.

У зв'язку з численними неточностями у
поданих до митного оформлення
декларантом документах та неподанням
копії декларації країни відправлення
посадовою особою митного органу 25
грудня 2013 року була винесена картка
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №205000004/2013/00012.

На підставі вищевикладеного, вважає, що
рішення про коригування митної
вартості від 25 грудня 2013 року
№205000006/2013/000134/2 та картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 25 грудня
2013 року №205000004/2013/00012 прийняті у
відповідності до вимог Митного кодексу
України, а тому просить в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач-2 ГУ ДКС України у
Волинській області в поданому
письмовому запереченні №15-08/124-803 від 30
січня 2014 року та представник
відповідача позов не визнали. Просять в
задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає до задоволення в
повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем 24
грудня 2013 року до підрозділу митного
оформлення митного поста "Ковель" через
представника-декларанта було подано
для митного оформлення кузов до
легкового автомобіля MERCEDES BENZ, модель
W221, що використовувався, 2008 року
випуску, номер кузова: WDD 2211761А227634, тип
кузова - седан, чорного кольору,
придбаного позивачем згідно контракту
купівлі-продажу №01-09/02 від 2 вересня 2013
року за ціною 13 020 євро.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується представниками сторін,
декларантом для митного оформлення
товару були подані: уніфікована митна
квитанція МД-1 серії 20502Е від 28
листопада 2013 року; картка обліку особи,
яка здійснює операції з товарами
№205/2012/0000447 від 28 листопада 2012 року;
висновок експертного дослідження №11040
від 24 грудня 2013 року; рахунок-фактура
(інвойс) №2339К від 23 грудня 2013 року;
контракт №01-09/02 від 2 вересня 2013 року;
специфікація №2339К від 23 грудня 2013 року
до контракту №01-09/02 від 2 вересня 2013
року; довідка про проведення
декларування валютних цінностей,
доходів та майна, що належать резиденту
України і знаходяться за її межами від 1
жовтня 2013 року; рішення державного
підприємства "Волинський
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації" (далі - ДП "Волинський
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації") №3214д/2-5 від 24 грудня 2013
року; рішення ДП "Волинський
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації" №3449с/2-5 від 1 листопада 2013
року; інформація про позитивні
результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару від 25 листопада 2013 року; інші
некласифіковані документи від 06.12.2013р.

В графах 12 та 45 ВМД №205060000/2013/030287 від 24
грудня 2013 року декларантом вказано
митну вартість товару у розмірі 13020
євро або 142 407 грн. 83 коп. (по курсу НБУ
станом на 25 грудня 2013 року
10,937621грн./євро), визначену за методом 2г
резервним, який передбачений ст.64
Митного кодексу України. Дана митна
вартість була визначена з джерела
інформації, а саме каталог «SchwackeListe»12/13
стор.1092.

25.12.2013р. Ягодинською митницею прийнято
рішення про коригування митної
вартості №205000006/2013/000134/2, яким
встановлено митну вартість товару на
рівні 17 360 євро, що становить 189877 грн. 10
коп. по курсу НБУ станом на 25 грудня 2013
року.

Декларанту був наданий перелік
додаткових документів, на підставі
яких митна вартість може бути визнана,
а саме: копія декларації країни
відправлення; документальну
інформацію про розрахунок числового
значення складових митної вартості
товару, визначеної та заявленої
декларантом.

Позивачем, листом від 25.12.2013р. №273/61 у
відповідь на зазначену вимогу
Ягодинської митниці повідомлено про
неможливість надати копію митної
декларації країни відправлення та про
те, що фактично розрахунок вартості був
поданий у висновках експертного
автотоварознавчого дослідження
Львівського НДІСЕ та оцінки кузова
автомобіля, копії яких долучено до
вказаного листа.

25 грудня 2013 року Ягодинською митницею
було відмовлено у митному оформленні
товару та видано картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №205000004/2013/00012.

Різниця між митною вартістю визначеною
відповідачем та митною вартістю
визначеною декларантом за резервним
методом склала 4340 євро.

25 грудня 2013 року позивачем через
декларанта подано нову ВМД
№205060000/2013/030554 вказавши у графах 12 та 45
якої, митну вартість, визначену органом
доходів і зборів.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із частиною першою статті 51
Митного кодексу України митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу.

Частиною першою, другою статті 53
Митного кодексу України визначено, що у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає органу доходів і
зборів документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Надані позивачем письмові докази
підтверджують, що визначення митної
вартості кузова до легкового
автомобіля MERCEDES BENZ, який імпортувався
за ВМД від 24 грудня 2013 року
№205060000/2013/030287, здійснювалося
декларантом в порядку, визначеному
статтею 64 Митного кодексу України.

Згідно із приписами статті 54 Митного
кодексу України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої
статті 55 Митного кодексу України
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів
письмове рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів має
містити, зокрема, вичерпний перелік
вимог щодо надання додаткових
документів, передбачених частиною
третьою статті 53 цього Кодексу, за
умови надання яких митна вартість може
бути визнана органом доходів і зборів.

Згідно із статтею 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності. У разі неможливості
визначення митної вартості товарів
згідно з положеннями статей 59 і 60 цього
Кодексу за основу для її визначення
може братися або ціна, за якою
ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи. У разі якщо неможливо
застосувати жоден із зазначених
методів, митна вартість визначається
за резервним методом відповідно до
вимог, встановлених статтею 64 цього
Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку про
неправомірність дій Ягодинської
митниці щодо застосування одразу
шостого (резервного) методу визначення
митної вартості товару без
послідовного застосування попередніх
п'яти, як це встановлено ст. 57 МК, з
причин відсутності у митного органу та
декларанта інформації про ідентичні та
подібні (аналогічні товари),
відсутності вартісної основи для
розрахунку митної вартості.

Статтею 52 Митного кодексу України
визначено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Судом встановлено, що декларуючи
договірну вартість товару згідно із
ВМД від 24 грудня 2013 року
№205060000/2013/030287, тобто, за резервним
методом встановленим статтею 64 Митного
кодексу України, позивач керувався:
контрактом №01-09/02 від 2 вересня 2013 року;
інформацією з каталогу SchwackeListe 12/13 стор.
10920, згідно якого вартість кузова до
легкового автомобіля марки MERCEDES BENZ,
моделі W 221, 2008 року випуску становить 21
700 євро; висновком експертного
дослідження №11040 від 24 грудня 2013 року;
висновком експертного
автотоварознавчого дослідження №8546
від 6 грудня 2013 року; ВМД №205060000/2013/021823
від 23 серпня 2013 року; ВМД №205060000/2013/020869
від 15 серпня 2013 року.

Пунктом 2 частини шостої статті 54
Митного кодексу України встановлено,
що орган доходів і зборів може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Згідно із частиною сьомою статті 55
Митного кодексу України у випадку
незгоди декларанта або уповноваженої
ним особи з рішенням органу доходів і
зборів про коригування заявленої
митної вартості товарів орган доходів
і зборів за зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Разом з тим, відповідно до частини
восьмої статті 55 Митного кодексу
України протягом 80 днів з дня випуску
товарів декларант або уповноважена ним
особа може надати органу доходів і
зборів додаткові документи для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товарів, що декларуються.

Проте, позивачем було надано митному
органу всі документи, передбачені
статтею 53 Митного кодексу України, що
дають можливість визначити митну
вартість за резервним методом
визначення митної вартості.

У судовому засіданні відповідачем
Ягодинською митницею не подано жодного
належного доказу того, що свідчило б
про недостовірність поданих
декларантом відомостей щодо митного
оформлення товару.

Суд не заперечує права митного органу
щодо самостійного визначення митної
вартості товарів, однак, це повинно
відбуватись із дотриманням чинного
законодавства, з використанням
повноважень, обґрунтовано, тобто з
врахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дій), з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації, з
врахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення.

В даному випадку при прийнятті
оскаржуваного рішення та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України органом доходів і
зборів в повній мірі не виконані
вищезазначені норми.

При цьому, суд зазначає, що наданий на
вимогу суду розрахунок митної вартості
товару - кузова автомобіля в розмірі 17
360 євро, що покладений в основу при
винесенні оскаржуваного рішення про
коригування митної вартості товарів
від 25 грудня 2013 року за №205000006/2013/000134/2,
викладений у листі першого заступника
начальника Ягодинської митниці
Міндоходів Єленича Л.С. від 10.02.2014р.
№1/1.2-6/631, жодним чином не обґрунтований
та містить посилання на
нормативно-правовий акт, що втратив
чинність на до моменту виникнення
спірних правовідносин - наказ ДМС
України від 31.01.2007р. №74 «Про
затвердження Методичних рекомендацій
із застосування окремих положень
Митного кодексу України, що стосуються
питань визначення митної вартості
товарів, які імпортуються на митну
територію України».

Крім того, наведений в розрахунку
спосіб визначення Ягодинською
митницею митної вартості товару -
кузова до автомобіля марки MERCEDES BENZ,
моделі W 221, 2008 року випуску, шляхом
віднімання від ціни товару, зазначеної
у каталогу SchwackeListe 12/13 стор. 10920 - 21 700
євро, вартості відсутніх деталей,
визначеної на підставі митної
декларації від 16.12.2013р. №205060000/2013/029459,
які не тільки не є аналогічними тим, що
дійсно встановлюються на автомобілі
марки MERCEDES BENZ, моделі W 221, але й взагалі
не відповідають їх характеристикам, в
тому числі й вартісним, є повністю
необґрунтованим. При цьому, суд також
вважає, що не взяття до уваги митницею
при митному оформленні товару двох
наданих позивачем ВМД, за якими
здійснювалось митне оформлення
аналогічного товару - кузовів до
автомобіля марки MERCEDES BENZ, моделі W 221, 2008
року випуску, свідчить про
протиправність дій відповідача 1, що
полягає не власне у факті винесення
оскаржуваних рішення про коригування
митної вартості та картки відмови, а у
свідомому зазначенні в них
необґрунтованих даних дійсної митної
вартості товару.

Суд також вважає посилання
представників відповідача 1 -
Ягодинської митниці Міндоходів на
необґрунтованість висновку №1936 про
оцінку кузова автомобіля марки MERCEDES BENZ
від 24.12.2013р., наданого
спеціалістом-оцінювачем
автотоварознавцем Стасюком О.В.,
безпідставним, оскільки такий висновок
є чинним та складений належною особою.

Враховуючи вищевикладене, рішення про
коригування митної вартості товарів
від 25 грудня 2013 року за №205000006/2013/000134/2
та картка відмови у прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення від 25
грудня 2013 року за №205000004/2013/00012 винесені
з порушенням вимог чинного митного
законодавства, є протиправними та
підлягають скасуванню, а дії щодо
прийняття вказаних рішення та картки
відмови - неправомірними.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам
відповідач-1 Ягодинська митниця як
суб'єкти владних повноважень не надав
суду достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, і не
довів правомірності прийняття рішення
про коригування митної вартості
товарів від 25 грудня 2013 року за
№205000006/2013/000134/2 та картки відмови у
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 25 грудня
2013 року за №205000004/2013/00012, а тому
адміністративний позов підлягає до
задоволення.

Керуючись ст. 2, 69-72, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України
та на підставі Митного кодексу України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати неправомірними дії
Ягодинської митниці Міндоходів щодо
прийняття картки відмови у прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення від 25.12.2013р. №205000004/2013/00012 та
рішення про коригування митної
вартості товарів від 25.12.2013р.
№205000006/2013/000134/2.

Визнати протиправними та скасувати
картку відмови у прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення від
25.12.2013р. №205000004/2013/00012 та рішення про
коригування митної вартості товарів
від 25.12.2013р. №205000006/2013/000134/2 Ягодинської
митниці Міндоходів.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Клеодора-М" витрати
по сплаті судового збору в сумі 73
(сімдесят три) гривні 08 копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, повний текст якої буде
виготовлено 03.03.2014р. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
В.В. Дмитрук