Справа № 821/2908/13-а
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/2908/13-а

Категорія: 3.5 Головуючий в 1 інстанції:
Варняк С.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

(у зв'язку з неприбуттям у судове
засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС
України)

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Територіальної державної
інспекції з питань праці у Херсонській
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2013 року по справі за
адміністративним позовом Повного
товариства "Ломбард-Лідер" ТПВ
Постачтехкомплект" і Компанія" до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Херсонській області про
визнання протиправним та скасування
припису, -

В С Т А Н О В И Л А :

Повне товариство "Ломбард-Лідер" ТПВ
Постачтехкомплект" звернулося до суду
з адміністративним позовом до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Херсонській області про
визнання протиправним та скасування
припису № 21-01-08/275-211 від 16.07.2013 року.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року адміністративний позов Повного
товариства "Ломбард-Лідер" ТПВ
Постачтехкомплект" і Компанія"
задоволений частково. Визнано
протиправним п.1, п.3 припису
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Херсонській області
№21-01-08/275-211 від 16.07.2013 року. У задоволені
решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Херсонській області ставиться питання
про скасування судового рішення в
частині задоволення позову, в зв'язку з
тим, що воно у вказаній частині
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Херсонській області, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є фінансовою установою -
господарським товариством, одним, із
напрямів діяльності якого є надання
супутніх послуг ломбарду у тому числі
надання фінансових кредитів під
заставу золотих виробів.

07.05.2012 року на постійну роботу, на
посаду касира до позивача, було
прийнято ОСОБА_2 про, що було видано
відповідний наказ Ш 7-К.

08.05.2012 року з ОСОБА_2 було укладено
договір про повну матеріальну
відповідальність.

Наказом позивача № 11 від 29.04.2013 року
«Про призначення розслідування», було
прийнято рішення провести
розслідування по факту видачі касиром
головного підприємства ОСОБА_2 та
касиром філіалу № 1 ОСОБА_3 фінансового
кредиту під заставу виробів
виготовлених не з дорогоцінного
металу.

Наказом товариства «Про відшкодування
збитків» № 12 від 15.05.2013 року було
прийнято рішення стягнути з ОСОБА_2
матеріальний збиток в сумі 8270,00 грн.

05.06.2013. ОСОБА_2 звернулась до ТДІПП у
Херсонській області з заявою про
невиплату заробітної плати.

06.06.2013 року, згідно службової записки
завідуючого сектора інкасації філії
ПАТ «Південний», ОСОБА_2 відмовилась
отримати цінності, мотивуючи тим, що
вважає себе звільненою.

06.06.2013р. касир самовільно закрила
приміщення та залишила робоче місце.

ОСОБА_2, відмовилась від підписання
наказу та проведення інвентаризації,
назначеної на 07.06.2013р. наказом №13 від
06.06.2013 року та не з'явилась на її
проведення.

З 07.06.2013 р. ОСОБА_2 на підприємство не
з'явилась, документів про причини
відсутності на робочому місці не
надала.

Згідно наказу №13-К від 01.07.2013 року
ОСОБА_2 була звільнена в з 01.07.2013 року в
наслідок прогулу за п.4 ст.40 КЗпП
України.

Відповідачем позаплановий захід
стосовно позивача був здійснений
відповідно до направлення на його
проведення від 01.07.2013 № 688.

За результатом проведення перевірки
відповідачем було складено акт
перевірки додержання суб'єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 21-01-08/275.

10.07.2013 р. касир з'явилася на
підприємство, отримала трудову книжку,
але відмовилась ознайомлюватись з
розрахунком та отримувати будь які
кошти про що зроблено запис свідків на
розрахунку заробітної плати про
відмову від ознайомлення.

16.07.2013 року відповідачем винесений
припис №21-01-08/275-211.

Задовольняючи адміністративний позов
в частині визнання протиправним п.1
припису, суд першої інстанції прийшов
до висновку, що заробітна плата ОСОБА_2
нараховувалась вчасно, а остання,
відповідно до табеля робочого часу
була на робочому місці, могла отримати
заробітну плату, але не отримала не з
вини товариства.

Колегія суддів не погоджується з вище
вказаними висновками суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпПУ заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Як зазначено судом першої інстанції в
оскаржуваній частині рішення,
заробітна плата ОСОБА_2 за березень 2013
року у розмірі 1028,33 грн. та за квітень 2013
року у розмірі 1028,33 грн., була
депонована у травні того ж року у
зв'язку з неотриманням її ОСОБА_2

В свою чергу, як вбачається з
матеріалів справи (а.с.19, 22), 10 квітня 2013
року позивачем було винесено наказ № 8
та розпорядження до наказу №8,
відповідно до яких, з ОСОБА_2 за
неналежне виконання своїх обов'язків
було стягнуто на користь підприємства
матеріальний збиток у розмірі 8270 грн.
та головному бухгалтеру наказано
утримувати з ОСОБА_2 вказаний збиток з
її заробітної плати в розмірі не вище
її середньомісячного заробітку.

Відповідно до відомостей на виплату
грошей № 05 за березень 2013 року та № 06 за
квітень 2013 року (а.с.35-36), заробітна
плата ОСОБА_2 за березень 2013 року у
розмірі 1028,33 грн. та за квітень 2013 року у
розмірі 1028,33 грн. не була виплачена, а
була утримана.

Таким чином, з урахуванням
встановлених обставин щодо утримання у
березні та квітні 2013 року з ОСОБА_2
заробітної плати у повному обсязі,
колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи суду першої
інстанції щодо вчасного нарахування
заробітної плати ОСОБА_2 за вказаний
період та не отримання її останньою не
з вини товариства.

Крім іншого, колегія суддів зазначає,
що при винесені вище вказаних наказу та
розпорядження до наказу, на підставі
яких заробітна плата ОСОБА_2 за
березень та за квітень 2013 року була
утримана в повному обсязі, позивачем
порушено норми статті 128 КЗпП України,
відповідно до яких, при кожній виплаті
заробітної плати загальний розмір усіх
відрахувань не може перевищувати
двадцяти процентів, а у випадках,
окремо передбачених законодавством
України, - п'ятидесяти процентів
заробітної плати, яка належить до
виплати працівникові.

З урахуванням наведеного, а також
висновків суду першої інстанції про
неотримання ОСОБА_2 заробітної плати за
травень 2013 року у розмірі 1028,33 грн., за
червень 2013 року у розмірі 191,67 грн., яка
була неправомірно вилучена відповідно
до наказу товариства «Про
відшкодування збитків» № 12 від 15.05.2013
року, колегія суддів погоджується з
доводами апеляційної скарги у цій
частині та вважає помилковим висновок
оскаржуваного рішення в частині
визнання протиправним пункту 1 припису
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Херсонській області
№21-01-08/275-211 від 16.07.2013 року.

В свою чергу, апеляційна скарга не
містить доводів, які б спростовували
висновок суду першої інстанції про
протиправність пункту 3 оскаржуваного
висновку відповідача.

Так, як встановлено судом першої
інстанції та не спростовувалося в
апеляційній скарзі, остаточний
розрахунок станом на 12.07.2013 року (після
звільнення) був відправлений позивачем
ОСОБА_2 поштовим переказом, оскільки
ОСОБА_2 відмовилась ознайомлюватись з
розрахунком та отримувати будь які
кошти.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що припис в частині «Проведення
остаточного розрахунку при звільненні
працівників привести у відповідності
до вимог ч. 1 ст. 116 КЗпПУ» (п.3) є
протиправним.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції при розгляді справи та
винесенні рішення в частині
задоволення адміністративного позову
Повного товариства "Ломбард-Лідер" ТПВ
Постачтехкомплект" і Компанія" про
визнання протиправним пункту 1 припису
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Херсонській області
№21-01-08/275-211 від 16.07.2013 року - неправильно
з'ясовано обставини справи, які мають
значення для її правильного вирішення.
За таких обставин судове рішення
відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 202 КАС
України, підлягає скасуванню в частині
з прийняттям по справі у вказаній
частині нової постанови про відмову в
задоволенні адміністративного позову.
В іншій частині постанова підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст.195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.1 ч.1
ст.202, ст.207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія
суддів, -

П О С Т А Н О В И
Л А:

Апеляційну скаргу Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Херсонській області задовольнити
частково.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року в частині визнання протиправним
п.1 припису Територіальної державної
інспекції з питань праці у Херсонській
області №21-01-08/275-211 від 16.07.2013 року -
скасувати.

Винести у вказаній частині нову
постанову, якою в задоволенні
адміністративного позову Повного
товариства "Ломбард-Лідер" ТПВ
Постачтехкомплект" і Компанія" про
визнання протиправним пункту 1 припису
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Херсонській області
№21-01-08/275-211 від 16.07.2013 року - відмовити.

В іншій частині постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2013 року залишити без змін.

Стягнути з Територіальної державної
інспекції з питань праці у Херсонській
області судовий збір у розмірі 34 грн. 41
коп. на рахунок № 1008, отримувач:
ГУДКСУ в Одеській області, , банк отримувача: ГУДКСУ в
Одеській області, МФО 828011, код ЄДРПОУ
суду 34380461.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: