Справа № 8022/3247/13-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 8022/3247/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

при секретарі: Лукашик М.О.

за участю представників сторін:

позивача - Мельник А.П., представник на
підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Жмеринської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області на ухвалу Вінницького
окружного адміністративного суду від 25
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Жмеринської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області до
Державного підприємства "Барський
спиртовий комбінат" про стягнення
податкового боргу , -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2013 року Барська міжрайонна
державна податкова інспекція
звернулась з позовом до суду до
державного підприємства «Барський
спиртовий комбінат» про стягнення
заборгованості.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2013
року позов задоволено повністю.

19.12.2013 року Жмеринською об'єднаною
державною податковою інспекцією ГУ
Міндоходів у Вінницькій області подано
заяву про зміну способу виконання
рішення суду.

Ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду від 25.12.2013 року
відмовлено в задоволенні заяви про
зміну способу виконання рішення суду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати ухвалу суду та
прийняти нову про задоволення заяви
про зміну способу виконання рішення
суду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала вимоги викладені в
апеляційній скарзі та просила їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився про дату, час та місце розгляду
справи повідомлений завчасно та
належним чином.

Враховуючи те, що явка відповідача не
визнавалась судом апеляційної
інстанції обов'язковою, а неявка, у
відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України,
не перешкоджає судовому розгляду
справи, суд апеляційної інстанції
ухвалив здійснювати розгляд за
відсутності відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви про
зміну способу виконання рішення суду,
суд першої інстанції вказав, що є
неприпустимою фактична зміна способу
виконання рішення так як вказана
процедура потягне за собою зміну
резолютивної частини постанови суду.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції виходячи з наступних
обставин.

Відповідно до ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Так в обґрунтування заяви про зміну
способу виконання рішення суду позивач
просить здійснити стягнення з рахунків
ДП «Барський спиртовий комбінат» у
банках обслуговуючих платника
податків та за рахунок готівки, що
належать підприємству.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Із змісту наведеної законодавчої норми
випливає, що Податковим кодексом
України встановлено особливий порядок
виконання судових рішень про стягнення
коштів з платника податків у рахунок
погашення податкового боргу. Органами
стягнення за такими рішеннями, які
здійснюють процедуру їх примусового
виконання, є контролюючі органи в
розумінні Податкового кодексу України.

Механізм виконання судових рішень про
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу передбачений главою
12 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
правління Національного банку України
від 21.01.2004 № 22.

Цей механізм передбачає оформлення
інкасового доручення для примусового
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу. При цьому судове
рішення, на підставі якого з платника
податків стягуються кошти, відповідно
до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до
банку не подається. Натомість
реквізити відповідного судового
рішення зазначаються в самому
інкасовому дорученні.

Якщо ж достатні для погашення
податкового боргу кошти відсутні,
контролюючий орган відповідно до
абзацу другого пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України
звертається до суду з позовом про
надання дозволу на погашення всієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Таке погашення
здійснюється на підставі зазначеного
рішення суду та прийнятого на його
підставі рішення органу доходів і
зборів шляхом продажу майна платника
податків на публічних торгах та/або
торгівельними організаціями в порядку,
визначеному пунктами 95.7- 95.21 статті 95
Податкового кодексу України.

Отже, чинне законодавство передбачає
окремий порядок примусового виконання
судових рішень про стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу.

Вказана правова позиція також
висловлена в інформаційному листі
Вищого адміністративного суду України
№1484/12/13-13 від 24.10.2013 року.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Жмеринської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області, -
залишити без задоволення, а ухвалу
Вінницького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
13 березня 2014 року .

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.