Справа № 122/22858/13-а
Суддя: Гоцкалюк В. Д.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження по справі 2-а/122/18/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді -
Гоцкалюка В.Д.,

при секретарі -
Курському І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Сімферополі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Сімферопольської міської
ради АР Крим, треті особи Виконавчий
комітет Сімферопольської міської ради
АР Крим, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Сімферопольської міської ради АР Крим,
треті особи Виконавчий комітет
Сімферопольської міської ради АР Крим,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про: визнання
протиправним рішення № 186
Сімферопольської міської ради
прийнятого на 13 сесії XXIII скликання 25
квітня 2000 року в частині затвердження
рішення виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради № 285 від
25 лютого 2000 року про визнання квартир
по АДРЕСА_1, належних на праві власності
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловим будинком і
надання та передачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
спільну часткову власність земельну
ділянку площею 776 кв.м. для
обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_1; про скасування рішення № 186
Сімферопольської міської ради
прийнятого на 13 сесії XXIІІ скликання 25
квітня 2000 року в частині затвердження
рішення виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради № 285 від
25 лютого 2000 року про визнання квартир
по АДРЕСА_1, належать на праві власності
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловим будинком і
надання та передачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
спільну часткову власність земельну
ділянку площею 776 кв.м. для
обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що вона разом
зі своєю сім'єю, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до осені 1997 року проживали у
квартирі АДРЕСА_1, і до теперішнього
моменту зареєстрована за вказаною
адресою. В квартирі 03 лютого 1997 року
сталася пожежа, у зв'язку із чим вона з
донькою, були змушені переїхати для
тимчасового проживання в інше житло,
оскільки квартира вимагала ремонту. У
свою чергу в квартирі № 3 розташованій
за вказаною адресою, залишилася
проживати її мати ОСОБА_5 Про
виключення з житлового фонду квартири
АДРЕСА_1, їй нічого невідомо. Про
наявність, будь-яких рішень щодо втрати
права користування квартирою чи то
виселення з квартири, їй не відомо. Її
мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. З
невідомих їй підстав, самовільно
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 почали знесення її
квартири і чинили перешкоди в доступі в
домоволодіння розташоване за адресою
АДРЕСА_1, при цьому всіляко дурили, що
замість цієї квартири придбають для
неї інше житло. На протиправні дії
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вона неодноразово
подавала скарги і заяви в різні органи
державної влади, зокрема до Верховної
Ради АР Крим, органи Міністерства
внутрішніх справ України,
уповноваженому Верховною Радою
України з прав людини, органи місцевого
самоврядування, президенту України,
органи прокуратури України. З
відповіді КРП «Сімферопольське МБРТІ»
від 02 жовтня 2007 року їй стало відомо, що
право власності на АДРЕСА_2
зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі продажу від 11 квітня
1998 року, реєстр № 2-1701, посвідченого
державним нотаріусом Третьої
Сімферопольської державної
нотаріальної контори Соловйової Т.В.
Право власності на квартиру АДРЕСА_3
зареєстровано за ОСОБА_9 на підставі
договору купівлі-продажу від 16 вересня
1998 року, реєстр № 1-2621, посвідченого
державним нотаріусом Третьої
Сімферопольської державної
нотаріальної контори ОСОБА_10 Згідно
рішення виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради №285 від
25 лютого 2000 року «Про визнання квартир
житловим будинком, надання та передачу
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спільну часткову
власність земельної ділянки по
АДРЕСА_1» квартира № 1 належить на праві
приватної власності ОСОБА_4 і квартира
№ 2, що належить на праві приватної
власності ОСОБА_3 визнані житловим
будинком і надано у спільну часткову
власність земельну ділянку площею 776
кв.м для обслуговування житлового
будинку по АДРЕСА_1. Право власності на
квартиру №3 до теперішнього моменту ні
за ким не зареєстровано. Таким чином,
рішення виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради № 285 від
25 лютого 2000 року, зачіпає її права, а
саме за наявності АДРЕСА_1, в якій вона з
донькою зареєстровані, та яка до
теперішнього моменту не приватизована,
а визнається спільною частковою
власністю житловий будинок
розташований по Проспекту Перемоги, 141
в м. Сімферополі, проте без урахування
існування кв. № 3. Сімферопольська
міська рада АР Крим, 25 квітня 2000 року на
13 сесії XXIII скликання прийняла рішення
№ 186, а саме затвердила рішення
виконавчого комітету Сімферопольської
міської ради № 285 від 25 лютого 2000 року в
частині визнання квартир по АДРЕСА_1,
належних на праві власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, житловим будинком і передачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спільну часткову
власність земельну ділянку площею 776
кв.м. для обслуговування житлового
будинку по АДРЕСА_1. Постановою
Залізничного районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 18 червня 2012
року визнано протиправним та скасовано
рішення Виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради № 285 від
25 лютого 2000 року. Ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року постанову Залізничного
районного суду м. Сімферополя АР Крим
від 18 червня 2012 року, залишено без змін.
Вважає, що до 24 вересня 2013 року у неї
були відсутні правові підстави
вважати, що рішення Сімферопольської
міської ради від 25 квітня 2000 прийняте
на 13 сесії XXIII скликання за № 186 порушує
її права, так як дане рішення лише
затверджує рішення виконавчого
комітету Сімферопольської міської
ради № 285 від 25 лютого 2000 року, яке було
обов'язковим для виконання на всій
території України до його скасування
рішенням суду. Зважаючи безперечність,
преюдиціального факту встановленого
рішенням суду, а саме того що рішення №
285 від 25 лютого 2000 року Виконавчого
комітету Сімферопольської міської
ради є протиправним і підлягає
скасуванню, вважає що і рішення
Сімферопольської міської ради від 25
квітня 2000 прийняте на 13 сесії XXIII
скликання за № 186 так само є
протиправним і підлягає скасуванню,
оскільки Сімферопольська міська рада
своїм рішенням за № 186 від 25 квітня 2000
року затвердив протиправне рішення
Виконавчого комітету за № 285 від 25
лютого 2000 року.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_11 в
судовому засіданні позов підтримали та
наполягали на його задоволенні з
мотивів викладених в позовній заяві.

Представник Сімферопольської міської
ради АР Крим та Виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради АР Крим
в судове засідання не з'явився.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_12 в судовому
засіданні проти позову заперечувала та
в його задоволенні просила відмовити.

Представники ОСОБА_3 - ОСОБА_13 та ОСОБА_14
в судовому засіданні проти позову
заперечували та в його задоволенні
просили відмовити за його
необґрунтованістю.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась,
про слухання справи повідомлялась
належним чином, причин своєї неявки
суду не повідомила.

Заслухавши пояснення осіб, що з'явились
в судове засідання, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з пунктом 1 статті 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду публічно -
правовий спір, у якому хоча б однією зі
сторін є орган виконавчої влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Завданням адміністративного суду є
перевірка правомірності (легальності)
рішень з огляду на чіткі критерії, які
зазначені у частині 3 статті 2 КАС
України з урахуванням закріпленого
статтею 9 КАС України принципу
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
закріплено обов'язок органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 6 КАС
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси. Ніхто не може бути
позбавлений права на розгляд його
справи в адміністративному суді, до
підсудності якого вона віднесена цим
Кодексом. Відмова від права на
звернення до суду є недійсною.

Судом встановлено, що право власності
на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстровано
за ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу від 11.04.1998 року, за
реєстром №2-1701, посвідченого державним
нотаріусом Третьої Сімферопольської
державної нотаріальної контори
Соловйовою Т.В.

Право власності на квартиру АДРЕСА_3
було зареєстровано за ОСОБА_9 на
підставі договору купівлі-продажу від
16.09.1998 року, за реєстром №1-2621,
посвідченого державним нотаріусом
Третьої Сімферопольської державної
нотаріальної контори ОСОБА_10

Право власності на квартиру АДРЕСА_1 не
зареєстровано.

У зазначеній квартирі АДРЕСА_1
прописані (на теперішній час
зареєстровані) ОСОБА_1 та її дочка
ОСОБА_2 Також в цій квартирі була
прописана ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 та інші члени родини
позивачки.

03 лютого 1997 року квартира АДРЕСА_1 була
пошкоджена пожежею та зруйнована, про
що складено відповідний акт.

Факт існування у багатоквартирному
будинку по АДРЕСА_1 трьох квартир
підтверджується наявними матеріалами
адміністративної справи.

У зв'язку з пожежею та зруйнуванням
квартири, позивачка по справі ОСОБА_1
разом із дочкою та іншими членами
родини була вимушена переїхати до
іншого місця проживання. Однак,
залишилися прописаною (на теперішній
час зареєстрованими) у квартирі
АДРЕСА_1.

25 лютого 2000 року виконавчим комітетом
Сімферопольської міської ради
прийнято рішення №285 «Про визнання
квартир житловим будинком, надання та
передачу ОСОБА_3 та ОСОБА_9 у спільну
часткову власність земельної ділянки
по АДРЕСА_1, площею 776 кв.м.».

Відповідно до цього рішення квартири
по АДРЕСА_1, що належать на праві
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_9 визнано
житловим будинком; надана та передана
ОСОБА_3 та ОСОБА_9 у спільну часткову
власність земельна ділянка, площею 776
кв.м - для обслуговування житлового
будинку по АДРЕСА_1; зобов'язано ОСОБА_3
та ОСОБА_9 оформити у міському
управлінні земельних ресурсів
правовстановлюючі документи на землю.

Рішенням 13 сесії XXIII скликання
Сімферопольської міської ради за №186
від 25 квітня 2000 року «Про затвердження
рішень виконавчого комітету міської
ради щодо впорядкування
землекористування у м. Сімферополі»
був затверджений перелік рішень
виконкому, зокрема п.п.25 п.1 - рішення №285
від 25 лютого 2000 року «Про визнання
квартир житловим будинком, надання та
передачу ОСОБА_3 та ОСОБА_9 у спільну
часткову власність земельної ділянки
по АДРЕСА_1, площею 776 кв.м».

Право власності на житловий будинок з
надвірними побудовами, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку
зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_9 у
відповідних органах, що
підтверджується свідоцтвами про право
власності та державним актом на
земельну ділянку.

Постановою Залізничного районного
суду м. Сімферополя АР Крим від 18 червня
2012 року визнано протиправним та
скасовано рішення Виконавчого
комітету Сімферопольської міської
ради № 285 від 25 лютого 2000 року.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 24 вересня 2013 року постанову
Залізничного районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 18 червня 2012
року, залишено без змін.

Згідно положень ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, у відповідності до
постанови Залізничного районного суду
м. Сімферополя АР Крим від 18 червня 2012
року, виконавчим комітетом
Сімферопольської міської ради 25 лютого
2000 року рішення №285 прийнято не на
законодавчих підставах та з
перевищенням наданих йому законом
повноважень, а отже воно є
протиправним.

У відповідності до повноважень
Сімферопольської міської ради на час
прийняття рішення Сімферопольської
міської ради за № 186 від 25 квітня 2000
року, передбачена передача земельних
ділянок у користування при цьому
встановлений порядок передбачав
прийняття міською радою власного
рішення з цього питання, а не
затвердження прийнятого раніше
рішення відповідного виконавчого
комітету.

Зважаючи на те, що такого рішення
Сімферопольською міською радою АР Крим
не приймалось, то позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 11, 18, 69-72, 158-163, 167,
186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Сімферопольської міської ради
АР Крим № 186 від 25 квітня 2000 року в
частині затвердження рішення
Виконавчого комітету Сімферопольської
міської ради АР Крим № 285 від 25 лютого
2000 року про визнання квартир по
АДРЕСА_1, належних на праві власності
ОСОБА_3 і ОСОБА_15 житловим будинком,
надання і передачу ОСОБА_3 і ОСОБА_15 в
сумісну часткову власність земельну
ділянку площею 776 кв.м. для
обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_1, визнати протиправним та
скасувати.

Постанова може бути оскаржена до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який її ухвалив, протягом 10 днів з дня
її проголошення. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції. У разі якщо було проголошено
вступну та резолютивну частину
постанови, апеляційна скарга подається
протягом 10 днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя: