Справа № 811/212/13-а.
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року
Справа № 811/212/13-а.

провадження № 2-ап/811/3/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Нагібіної Г.П.

при секретарі - Дигас В.М.

за участю:

представника позивача - Гусєва О.М.

представника відповідача - Кучер Т.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою товариства з обмеженою
відповідальністю "КАТП-1128" до
прокуратури Кіровоградської області
про визнання протиправним та
скасування рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ "КАТП-1128" звернулось до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з позовом про
визнання протиправною та скасування
постанови про проведення перевірки
дотримання вимог земельного та
природоохоронного законодавства при
використанні земель ТОВ "КАТП-1128" від
23.11.2012 р.

В обґрунтування позовної заяви
товариство зазначає, що до прокуратури
Кіровоградської області в порядку ст.
112 КПК України 18.10.2012 р. з управління
ДСБЕЗ УМВС України у Кіровоградській
області надійшли матеріали перевірки
щодо зловживання службовим становищем
при використанні бюджетних коштів та
земель посадовими особами ТОВ
«Раф-Плюс» та ТОВ «КТП-1128», до складу
яких входили матеріали перевірки
позивача Державною екологічною
інспекцією у Кіровоградській області.
Вважає, що прокуратура Кіровоградської
області в порядку ст. 97 КПК України
зобов'язана була розглянути вказані
матеріали не пізніше триденного строку
та винести одне з таких рішень:
порушити кримінальну справу, відмовити
в порушенні кримінальної справи;
направити заву або повідомлення за
належністю. Зазначає про те, що
відповідачем винесено оскаржувану
постанову в порушення вимог
кримінально-процесуального
законодавства України, а саме жодних з
вищезазначених рішень винесено не було
в порядку ст. 97 КПК України, було
винесено постанову про проведення
перевірки через 36 днів після
надходження матеріалів з ДСБЕЗ УМВС
України у Кіровоградській області.
Зазначає про те, що жодним чинним
законом не встановлюються
повноваження прокуратури щодо
перевірки використання земель.

Відповідач надав суду
заперечення проти позову, які
обгрунтовані тим, що ст.21 ЗУ "Про
прокуратуру" передбачено право
прокуратури при здійсненні нагляду за
додержанням і застосуванням законів
безперешкодно за посвідченням входити
у приміщення підприємтва. Для
реалізації даного права прокуратурою
Кіровоградської області винесена
постанова, яку доводили до відома
керівника товариства.

Представник позивача та
представник відповідача надали суду
заяву про проведення подальшого
розгляду справи в порядку письмового
провадження.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України від 06.07.2005 р. № 2747-ІУ (далі КАС
України), якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали та
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті,
адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "КАТП-1128" (далі позивач)
зареєстроване як юридична особа, що
підтверджується Витягом з ЄДРЮФОП
Серія АГ №021930.

Постановою про проведення
перевірки, яка винесена старшим
прокурором відділу прокуратури
Кіровоградської області Кобзаренко
М.О. та затверджена начальником
управління представництва, захисту
інтересів громадян і держави в суді
прокуратури Кіровоградської області
Федунець З. 23.11.2012 р. вирішено провести
перевірки дотримання вимог земельного
та природоохоронного законодавства
при використання земель, переданих у
користування "КАТП-1128" (далі
оскаржуване рішення, а.с. 21).

Отже, правомірність та
обґрунтованість рішення відповідача
про проведення перевірки є предметом
спору, який передано на вирішення суду.

До відповідача з управління ДСБЕЗ
УМВС України у Кіровоградській області
надійшли матеріали перевірки щодо
зловживання службовим становищем при
використанні бюджетних коштів та
земель посадовими особами ТОВ
«Раф-Плюс» та ТОВ «КТП-1128», до складу
яких входили матеріали перевірки
позивача Державною екологічною
інспекцією у Кіровоградській області
на 86 аркушах (а.с.28).

При вивченні отриманих
матеріалів, серед яких були матеріали
переверки проведеної державною
екологічною інспекцією у
Кіровоградській області (а.с.33-37),
відповідач вирішив провести перевірки
фактів встановлених за наслідками
перевірки інспекції для здійснення
нагляду за дотриманням позивачем норм
земельного законодавства.

Закон України "Про прокуратуру"
від 5 листопада 1991 року N 1789-XII, в
редакції від 20.11.2012 року, чинній на час
винесення оскаржуваної постанови (далі
ЗУ "Про прокуратуру") встановлює
правовий механізм прокурорського
нагляду за додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами, який здійснюється
Генеральним прокурором України і
підпорядкованими йому прокурорами.

Відповідно до пункту 3 частини 1
статті 19 ЗУ "Про прокуратуру", предметом
нагляду за додержанням і застосуванням
законів є: додержання законів, що
стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно частини 2 статті 19 ЗУ "Про
прокуратуру", перевірка виконання
законів проводиться за заявами та
іншими повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Отже, відповідач наділений
повноваженнями здійснювати нагляд за
дотриманням позивачем вимог
земельного та природоохоронного
законодавства при використанні земель,
отримавши повідомлення про порушення
законності.

Повідомленням про порушення
законності, як на думку суду, є також
матеріали переверки проведеної
державною екологічною інспекцією у
Кіровоградській області.

Посилання представника позивача,
що відповідач отримав документи в
порядку кримінально-процесуального
законодавства, а відтак і зобов'язаний
був діяти лише в межах ст.97 КПК України,
не приймаються судом, оскільки
отримавши матеріали перевірки від
управління ДСБЕЗ УМВС України у
Кіровоградській області, прокуратура
не позбавлена була права провести
перевірку, як в порядку статті 97 КПК
України, так і в порядку статті 19 ЗУ "Про
прокуратуру". Перевірка в порядку
статті 97 КПК проводиться на предмет
наявності ознак злочину в діях
посадових осіб, а перевірка в порядку 19
ЗУ "Про прокуратуру" проводиться з
метою нагляду за дотриманням
законодавства.

Враховуючи зазначене, суд
погоджується з позицією відповідача
щодо наявності підстав для проведення
перевірки, оскільки матеріали
перевірки державної екологічної
інспекції у Кіровоградській області і
є, в розумінні частини 2 статті 19 ЗУ "Про
прокуратуру" іншими повідомленнями про
порушення законності.

Згідно частини 1 статті 21 ЗУ "Про
прокуратуру" при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів прокурор має
право:

1) безперешкодно за посвідченням,
що підтверджує займану посаду, входити
у приміщення органів державної влади
та органів місцевого самоврядування,
військових частин, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форм власності без особливих
перепусток, де такі запроваджено.
Отримання від Центрального
депозитарію цінних паперів,
Національного банку України та
депозитарних установ інформації, що
міститься у системі депозитарного
обліку цінних паперів, здійснюється в
порядку та обсязі, встановлених
Законом України "Про депозитарну
систему України";

2) витребовувати від органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, військових частин,
державних підприємств, установ та
організацій рішення, розпорядження,
інструкції, накази та інші акти і
документи, одержувати інформацію про
стан законності і заходи щодо її
забезпечення, мати доступ до
відповідних інформаційних баз даних
державних органів;

3) вимагати від керівників та
колегіальних органів проведення
перевірок, ревізій діяльності
підпорядкованих і підконтрольних
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, а також
виділення спеціалістів для проведення
перевірок, відомчих і позавідомчих
експертиз;

4) мати доступ до документів і
матеріалів, необхідних для проведення
перевірки, у тому числі за письмовою
вимогою, і таких, що містять комерційну
таємницю або інформацію з обмеженим
доступом. Письмово вимагати подання в
прокуратуру у визначений ним розумний
строк зазначених документів та
матеріалів, видачі необхідних довідок,
у тому числі щодо операцій і рахунків
юридичних осіб та інших організацій,
для вирішення питань, пов'язаних з
перевіркою. Отримання від банків
інформації, яка містить банківську
таємницю, здійснюється у порядку та
обсязі, встановлених Законом України
"Про банки і банківську діяльність";

5) отримувати від посадових та
службових осіб і громадян усні або
письмові пояснення, в тому числі шляхом
виклику відповідної особи до органу
прокуратури.

Отже, на законодавчому рівні,
станом на день винесення оскаржуваної
постанови, відповідач був наділений
повноваженнями проводити перевірку в
порядку нагляду взагалі без винесення
будь-якого процесуального документа
лише за наявності пред'явлення
позивачу посвідчення прокурора.

Стосовно винесення відповідачем
оскаржуваної постанови, суд зазначає
наступне.

Відповідач посилався на Вказівку
Генеральної прокуратури України від
06.06.2012 р. №82 (далі Вказівка), яка
винесена з метою усунення перешкод у
розвиткеу бізнесу, недопущення фактів
порушення прав фізичних осіб -
підприємців та господарюючих субєктів,
незаконного втручання в їх
господарську діяльність, тиску з боку
органів державного контролю, а також
органів прокуратури при здійсненню
правозахисної діяльності.

Пунктом 1.3 Вказівки визначено, що
здійснювати перевірки органами
прокуратури лише за мотивованою
постановою.

Суд погоджується з посиланням
позивача на те, що жодним
нормативно-правовим актом не
передбачено винесення прокуратурою
(станом на день винекнення даних
правовідносин) постанови про
проведення перевірки.

Проте, сам факт винесення також
постанови жодним чином не порушує
право позивача, оскільки згідно ЗУ "Про
прокуратуру" для проведення перевірки
взагалі не було передбачено винесення
такого документа, як постанова про
проведення перевірки.

Оскільки оскаржувана постанова є
внутрішніми документом, який
передбачено вказівкою Генеральної
прокуратури України від 06.06.12 р. № 82, яка
не зареєстрована в Міністерстві
юстиції України, отже не є
нормативно-правовим актом, яким
регулюються дані правовідносини, не
носить обов'язкового характеру для
суб'єкта господарювання та не
адресована позивачу, а тому не порушує
прав та інтересів позивача.

Посилання позивача про те, що
оскаржувана постанова винесена та
підписане не уповноваженою особою не
приймається судом, оскільки, як на
думку суду, оскаружвана постанова не
може бути перевірена на відповідність
частини 3 статті 2 КАС України, оскільки
критерії до такої постанови взагалі не
встановлені будь-яким
нормативно-правовим актом.

Частиною 1 статті 6 КАС України
визначено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

У Рішенні від 25 листопада 1997 року N
6-зп у справі громадянки ОСОБА_6 щодо
права на оскарження в суді
неправомірних дій посадової особи
Конституційний Суд України установив,
що частину другу статті 55 Конституції
України необхідно розуміти так, що
кожен, тобто громадянин України,
іноземець, особа без громадянства, має
гарантоване державою право оскаржити в
суді загальної юрисдикції рішення, дії
чи бездіяльність будь-якого органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб, якщо громадянин України,
іноземець, особа без громадянства
вважають, що їх рішення, дія чи
бездіяльність порушують або ущемлюють
права і свободи громадянина України,
іноземця, особи без громадянства чи
перешкоджають їх здійсненню, а тому
потребують правового захисту в суді
(абзац перший пункту 1 резолютивної
частини). Тобто, під час розгляду справи
в суді необхідною умовою є
встановлення порушеного права, яке
підлягає відновленню саме за рішенням
суду.

Суд звертає увагу на те, що згідно з
вищевказаними нормами права, та,
виходячи із специфіки завдання
адміністративного судочинства, особа
має право звернутись за судовим
захистом до адміністративного суду з
позовом у разі, якщо вона вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
відповідача (суб'єкта владних
повноважень) порушено її права чи
інтереси у сфері публічно-правових
відносин. При цьому, обставину дійсного
(фактичного) порушення відповідачем
прав, свобод чи інтересів має довести
належними та допустимими доказами саме
позивач. Задоволенню в
адміністративному судочинстві
підлягають лише ті вимоги, які
відновлюють порушені права чи інтереси
особи в сфері публічно-правових
відносин. В розумінні Кодексу
адміністративного судочинства України
захист прав, свобод та інтересів осіб
завжди є наступним, тобто передбачає
наявність встановленого судом факту їх
порушення.

Під час розгляду справи позивач
зазначав, що оскаржувана постанова
винесена всупереч статті 97 КПК України,
оскільки після отримання матеріалів
від управління ДСБЕЗ УМВС України у
Кіровоградській області, відповідач
протягом трьох днів не прийняв
відповідне рішення, а лише після 36 днів
виніс оскаружвану постанову.

ЗУ "Про прокуратуру" не містить
визначення строків вчинення дій про
проведенню нагляду за дотриманням
законодавства, а відтак не має
обгрунтованих підстав вважати
оскаржувану постанову протиправною з
підстав її винесення через 36 днів з дня
отримання інформації про порушення
природоохоронного законодавства.

Порушення прав позивача, як на
його думку, мало місце вже під час
вирішення питання щодо порушеня
кримінально-процесуального
законодавства при здійсненні внесенні
в єдиний реєстр досудових проваджень
інформації про факт порушення
земельного та природоохоронного
законодавства за №0000003.

Стосовно даних посилань, суд
констатує, що в даному
адміністративному провадженні суд
позбавлений процесуальної можливості
давати оцінку правомірності дій
відповідача в рамках
кримінально-процесуального
законодавства. Правомірність дій
правоохоронних органів при внесенні
інформації до реєстру досудових
рослідувань, оголошення особам про
підозру про злочин тощо, може бути
предметом перевірки лише в рамках
кримінального судочинства.

Представник відповідача в
судовому засіданні зазначив, що
відповідач із залученням інших
фахівців у галузі природоохоронного
законодавства вже проведена перевірка,
і як наслідок, окрім внесення даних в
реєстр досудових розслідування
інформації про злочин, також
прокуратурою області ініційовано
звернення до господарського суду з
позовом про дострокове припинення
договору оренди земельної ділянки
(а.с.49-56).

Засіб юридичного захисту має бути
ефективним, як на практиці, так і за
законом. Так, при розгляді справи було б
неприйнятно враховувати право на
ефективний засіб захисту, а саме,
запобігання порушенню або припиненню
порушення з боку суб'єкта владних
повноважень, а так само встановлення
механізму відновлення, поновлення
порушеного права, без його практичного
застосування. Таким чином, обов'язковим
є практичне застосування ефективного
механізму захисту. Протилежний підхід
суперечитиме принципу верховенства
права.

З урахуванням цього Держава Україна
несе обов'язок перед зацікавленими
особами забезпечити ефективний засіб
захисту порушених прав, зокрема - через
належний спосіб захисту та відновлення
порушеного права. Причому обраний
судом спосіб захисту порушеного права
має бути ефективним та забезпечити
реальне відновлення порушеного права.

Правовими наслідками
діяльності відповідача в даному
випадку є звернення до суду в рамках
господарського судочинства та
внесення інформації в реєстр досудових
рослідувань інформації про злочин.
Тобто, оскарження постанови про
проведення перевірки з урахуванням
наведених обставин, як на думку суду, не
є належним способом захисту порушеного
права.

Більш того, оскільки перевірка
вже проведена і є висновки про
порушення, правомірність яких
перевіряється в господарському та
кримінальному судочинствах.

Суд погоджується з посиланням
позивача не відстуність
нормативно-правового акту, який би
встановлював підстави, повноваження та
процедуру винесення оскаржуваної
постанови, проте, вона не порушує
жодних прав та інтересів позивача у
площині адміністративною юрисдикції,
тому в задоволенні позову належить
відмовити.

Керуючись статтями 2, 6, 17, 160-165 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позовної заяви
товариства з обмеженою
відповідальністю "КАТП-1128" до
прокуратури Кіровоградської області
про визнання протиправним та
скасування рішенняв повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, передбаченому статтею 254 КАС
України.

Постанова суду
може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі,
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови суду,
апеляційної скарги через
Кіровоградській окружний
адміністративний суд, з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду

Г.П.Нагібіна