Справа № 2а-5409/11/0308
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/85378/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Малиніна В.В. (доповідач), Ситникова О.Ф.,
Черпака Ю.К.,

провівши попередній розгляд
касаційної скарги ОСОБА_4 на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 листопада
2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Виконавчого комітету Луцької міської
ради, треті особи - Територіальна
інспекція праці у Волинській області,
Прокуратура м. Луцька, Дочірнє
підприємство "Луцьке бюро подорожей та
екскурсій" про визнання дій
протиправними, визнання нечинними та
скасування конкурсного комітету, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 09.06.2011 року позов
задоволено частково: визнано
протиправними дії виконавчого
комітету Луцької міської ради, які
виразилися у допущенні до участі в
конкурсі з перевезення пасажирів по
об'єкту конкурсу № 8 «Карбишева
Центральний ринок» ДП «Бюро подорожей
та екскурсій», яким було подано
недостовірну інформацію для участі у
конкурсі; визнано нечинним та
скасовано рішення конкурсного
комітету з визначення автомобільних
перевізників на міських автобусних
маршрутах загального користування в м.
Луцьку по об'єкту № 8 «Карбишева
Центральний ринок», оформлене
протоколом № 2/6 від 24.11.2010 року в
частині визначення переможцем
конкурсу ДП «Бюро подорожей та
екскурсій»; зобов'язано виконавчий
комітет Луцької міської ради укласти
договір (надати дозвіл) з ОСОБА_4,
автомобільним перевізником, який брав
участь у конкурсі на виконання
маршруту №8 «Карбишева Центральний
ринок» в місті Луцьку і посів друге
місце, на строк дії договору (дозволу); в
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10.11.2011 року рішення суду першої
інстанції скасовано та прийнято нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить його рішення скасувати та
залишити в силі постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 09.06.2011 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.223 КАС
України, суд касаційної інстанції за
наслідками розгляду касаційної скарги
має право залишити касаційну скаргу
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Задовольняючи позовні вимоги,
судом першої інстанції було
встановлено, що відповідач, всупереч
вимогам ст. 45 Закону України «Про
автомобільний транспорт» та п. 12
Порядку проведення конкурсу з
перевезення пасажирів на автобусному
маршруті загального користування
допустив до участі у конкурсі ДП «Бюро
подорожей та екскурсій», оскільки
останнім були подані до участі в
конкурсі документи, що містять
недостовірну інформацію, що стало
підставою для скасування рішення
конкурсного комітету в частині
визначення переможцем конкурсу ДП
«Бюро подорожей та екскурсій».

Крім того, суд дійшов висновку, що
правові наслідки скасування судом
рішення конкурсного комітету в частині
визначення переможця конкурсу є
аналогічними правовим наслідкам, що
настають у разі відмови переможця
конкурсу від укладення договору, тому
вважав можливим застосування, з
врахуванням вимог ст. ст. 22, 55, 124
Конституції України, передбаченої ст.8
Цивільного кодексу України та ст.9
Кодексу адміністративного судочинства
України аналогії у розумінні принципу
ефективності правового захисту,
встановленого ст. 13 Європейської
конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод. Суд застосував
за аналогією до спірних правовідносин
положення абз.2 п.53 Порядку проведення
конкурсу з перевезення пасажирів на
автобусному маршруті загального
користування, зобов'язавши відповідача
укласти договір (надати дозвіл), з
позивачем, як автомобільним
перевізником, який брав участи у
конкурсі на виконання маршруту № 8
«Карбишева Центральний ринок» в м.
Луцьку і посів друге місце, на строк дії
договору (дозволу).

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, та, відмовляючи у
задоволенні позову, апеляційний суд
дійшов висновку, що лише формальні
порушення, допущені ДП «Луцьке бюро
подорожей та екскурсій» при подачі
документів для участі в конкурсі, не
можуть бути підставою для скасування
рішення конкурсного комітету з
визначення автомобільних перевізників
на міських автобусних маршрутах
загального користування в м. Луцьку по
об'єкту № 8 «Карбишева Центральний
ринок», в частині визначення
переможцем конкурсу ДП «Бюро подорожей
та екскурсій», оскільки судом не
встановлено фактів порушень при
організації та проведенні конкурсу, а
останнім дотримано всіх вимог як
учасником конкурсу.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками апеляційного суду та
зазначає наступне.

Відповідно до Закону України «Про
автомобільний транспорт» постановою
Кабінету Міністрів України від 03.12.2008
року 1081 затверджено «Порядок
проведення конкурсу з перевезення
пасажирів на автобусному маршруті
загального користування» (далі
Порядок).

Відповідно до п.29. Порядку для
участі у конкурсі автомобільний
перевізник подає на кожний об'єкт
конкурсу окремо заяву за формою,
визначеною згідно з додатками 1 або 2, і
такі документи: копію свідоцтва про
державну реєстрацію суб'єкта
господарювання; нотаріально завірену
копію ліцензії на право надання послуг
з перевезень пасажирів (може
подаватися в одному примірнику, якщо
перевізник-претендент бере участь у
кількох конкурсах, які проводяться на
одному засіданні); перелік
транспортних засобів, які пропонуються
до використання на автобусному
маршруті; копії ліцензійних карток на
кожний автобус, який пропонується до
використання на автобусному маршруті;
документ, що підтверджує внесення
плати за участь у конкурсі; копії
свідоцтв про реєстрацію транспортних
засобів або тимчасових реєстраційних
талонів автобусів, що пропонуються до
використання на маршруті; копію
документа, що підтверджує проведення
процедури санації (за умови проведення
санації); перелік транспортних засобів,
пристосованих для перевезення осіб з
обмеженими фізичними можливостями, які
пропонуються для роботи на автобусному
маршруті, або письмова інформація про
їх відсутність; анкету відповідно до
пункту 32 цього Порядку. Подані
документи перевіряються в міру їх
надходження організатором.

Згідно з п.32 Порядку до заяви
автомобільного перевізника додається
анкета за формою згідно з додатком 5, в
якій передбачаються питання, що будуть
враховані під час перевірки
достовірності відомостей, що містяться
у документах для участі у конкурсі, та
під час розрахунків за бальною
системою оцінки пропозицій
перевізників-претендентів.

З огляду на вище зазначені норми,
колегія суддів погоджується з
висновками апеляційного суду щодо
відсутності підстав вважати, що ДП
«Бюро подорожей та екскурсій» подало
недостовірну інформацію, оскільки
відповідачем, як організатором
конкурсу, та ДП
«Волиньавтотранссервіс», як робочим
органом, з урахуванням інформації
органів державного контролю, які
входять до складу конкурсного
комітету, було здійснено перевірку
всіх відомостей, документів та
відомостей, наданих ДП «Луцьке бюро
подорожей та екскурсій», зауважень
щодо її повноти та достовірності не
було і останній на законних підставах
був допущений до участі в конкурсі.

Також колегія суддів погоджується
з висновками апеляційного суду щодо
застосування судом першої інстанції
аналогію закону, оскільки відповідно
до ч. 7 ст. 9 КАС України суд застосовує
аналогію закону (закон, що регулює
подібні правовідносини) лише у разі
відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, однак п. 55
Порядком чітко встановлено, що у разі
визнання недійсним чи скасування судом
рішення конкурсного комітету, договору
(дозволу) укласти договір (надати
дозвіл) один раз на строк до трьох
місяців з автомобільним перевізником
для виконання перевезень, зумовлених
об'єктом конкурсу, та виставити об'єкт
на новий конкурс.

Визнання недійсним чи скасування
судом рішення конкурсного комітету та
відмова перевізника-претендента, який
став переможцем конкурсу, від
укладення з організатором договору
мають різну правову природу, тому
застосування судом першої інстанції за
аналогією закону до спірних відносин
положення абз.2 п.53 Порядку, яка
встановлює наслідки письмової відмови
перевізника-претендента, який став
переможцем конкурсу, від укладення з
організатором договору (одержання
дозволу), суперечить вимогам
законодавства.

З огляду на викладене, висновки
суду є правильними, обґрунтованими,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права, підстави для
скасування чи зміни оскаржуваного
судового рішення відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків суду та обставин
справи не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, - залишити
без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 листопада
2011 року, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников

Ю.К.Черпак