Справа № 2а-829/10/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/3628/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25.03.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17.01.2010 по справі № 2а-829/10/2670

за позовом Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВ"

третя особа без самостійних вимог на
стороні позивача Ніжинська об'єднана
державна податкова інспекція
Чернігівської області

про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у
Печерському районі м. Києва звернувся
до суду з позовом про застосування до
Товариства фінансових санкцій у
вигляді штрафу в розмірі вісім тисяч
мінімальних заробітних плат з
конфіскацією грального обладнання за
здійснення діяльності у сфері
організації грального бізнесу, що
заборонена законодавством України.

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду, у задоволенні
позовних вимог відмовлено у повному
обсязі.

Рішення судів обґрунтовано висновком
про недоведеність податковою
інспекцією факту здійснення
Товариством господарської діяльності,
що заборонена законом.

Не погодившись із судовими рішеннями,
позивач подав касаційну скаргу, де
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначені судові рішення
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю задовольнити позовні
вимоги.

У поданих запереченнях на скаргу
Товариство просить у задоволенні
скарги відмовити через її
необґрунтованість.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги та
заперечення на неї, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційну скаргу
необхідно відхилити з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 15.07.2009 працівниками
Ніжинської ОДПІ було проведено
перевірку господарської одиниці,
розташованої по АДРЕСА_1, щодо
дотриманням суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій. За результатами
вказаної перевірки складено акт від
15.07.2009 та протокол вилучення речей і
документів від 15.07.2009, в яких
зафіксовано факт здійснення
Товариством підприємницької
діяльності з проведення азартних ігор
на 10 гральних автоматах, що перебували
у робочому стані, чим порушено ст. 1 та
ст. 2 Закону України "Про заборону
грального бізнесу".

Так, згідно ст. 2 Закону України "Про
заборону грального бізнесу в Україні" в
Україні заборонено гральний бізнес та
участь в азартних іграх.

При цьому згідно з визначеннями,
наведеними у ст. 1 цього Закону, під
гральним бізнесом розуміється
діяльність з організації та проведення
азартних ігор у казино, на гральних
автоматах, у букмекерських конторах та
в електронному (віртуальному) казино,
що здійснюють організатори азартних
ігор з метою отримання прибутку;
азартною грою є будь-яка гра, умовою
участі в якій є внесення гравцем
ставки, що дає змогу отримати виграш
(приз), і результат якої повністю або
частково залежить від випадковості.

Організатори азартних ігор відповідно
до п. 3 ст. 1 вказаного Закону визначені
як фізичні та юридичні особи суб'єкти
підприємницької діяльності, що
здійснюють діяльність з організації і
проведення азартних ігор з метою
отримання прибутку.

Відповідно до ст. 3 названого Закону до
суб'єктів господарювання, які
організовують і проводять на території
України азартні ігри, застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу у
розмірі вісім тисяч мінімальних
заробітних плат з конфіскацією
грального обладнання, а прибуток
(дохід) від проведення такої азартної
гри підлягає перерахуванню до
Державного бюджету України.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи, між Товариством та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5 було
укладено договір від 29.12.2008 № 29/12-08
оренди нежитлового відокремленого
приміщення по АДРЕСА_1, в зв'язку з чим
відповідачем проводилося оформлення
відповідних документів для здійснення
господарської діяльності у сфері
грального бізнесу за вказаною адресою.

Судами також встановлено, що
директором Товариства 03.03.2009 було
прийнято рішення у формі наказу № 2-Н,
щодо припинення всіх підготовчих дій
та розірвання договору від 29.12.2009 №29/12-08
про оренду нежитлового відокремленого
приміщення, а додатковою угодою від
10.03.2009 №1 до договору від 29.12.2008 №29/12-08,
між Товариством та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5 було
достроково припинено дію
вищезазначеного договору та складено
акт прийому-передачі приміщення із
оренди від 10.03.2009.

Таким чином, враховуючи, що договір
оренди приміщення для розміщення
грального закладу з гральними
автоматами, було розірвано, орендоване
приміщення було повернуто орендодавцю
за актом приймання-передачі, а власник
вилучених гральних автоматів не був
встановлений, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України з
урахуванням вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
погоджується з обґрунтованими
висновками судів попередніх інстанцій
про недоведеність податковим органом
факту організації і проведення
Товариством азартних ігор.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
попередніх інстанції при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

З урахуванням викладеного,
передбачених законом підстав для
скасування оскаржуваних судових
рішень першої та апеляційної інстанцій
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25.03.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.01.2010 по
справі № 2а-829/10/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
передбачених статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко