Справа № П/805/219/14
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 р.
Справа №П/805/219/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12 год. 55
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді: Лазарєва В.В

За участю секретаря судового засідання
Кан О.А.

представника позивача Чухляк О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
адміністративну справу за позовною
заявою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області до ОСОБА_2 про
зобов'язання знести
самочинно-збудовану прибудову до
гаражу, -

В С Т А Н О
В И В:

У січні 2014 року Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області (далі - Інспекція)
звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2
про зобов'язання знести
самочинно-збудовану прибудову до
гаражу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 13.07.2012 року на адресу
Інспекції надійшов звернення ОСОБА_3, в
якому останній просив Інспекцію
провести перевірки факту самочинного
будівництва АДРЕСА_1

14.08.2012 року Головним державним
інспектором південного відділу
південно-західного управління з
державного контролю за будівництвом
об'єктів Інспекції у Донецькій області
Плотніковою Л.M. була проведена
позапланова перевірка дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, Державних
будівельних норм, стандартів об'єкта
будівництва, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

29.08.2012 року за результатами зазначеної
перевірки був складений акт перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, Державних
будівельних норм, стандартів і правил,
яким було встановлено факт виконання
будівельних робіт з будівництва
господарчої споруди АДРЕСА_1, без
зареєстрованого повідомлення про
початок виконання будівельних робіт,
що є порушенням ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності».

01.10.2012 року посадовою особою позивача
був складений акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
(надалі - Акт), відповідно до якого було
встановлено, що будівельні роботи з
будівництва прибудови до гаражу за
вищезазначеною адресою не зупинено та
умови припису, наданого ОСОБА_2, не
виконано.

Також 16.08.2013 року заступником
начальника управління - начальником
південного відділу південно-західного
управління державного контролю за
будівництвом об'єктів Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області була
проведена перевірка, за якою було
складено Акт, згідно з яким було
встановлено, що прибудова до гаражу
збудована у повному обсязі та
експлуатується, до теперішнього часу
ОСОБА_2 не зверталась за отриманням
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт (об'єкт І категорії
складності) та не отримувала його.

За результатами виявленого порушення
містобудівного законодавства,16.08.2013
року посадовою особою Інспекції був
складений припис № 274, у якому була
зазначена вимога усунуту виявленні
порушення шляхом демонтажу прибудови
до гаражу до 30.08.2013 року.

09.09.2013 року посадовою особою
Інспекції була проведена позапланова
перевірка виконання вимог припису від
16.08.2013 року № 274 за результатами, якої та
встановлено, що умови припису
відповідачем не виконані. Позивач
вказує, що об'єкт до теперішнього часу
експлуатується, дозволу про початок
виконання будівельних робіт не
зареєстровано, отже є підстави для
знесення самочинно збудованого
об'єкту.

У зв'язку з чим Інспекція звернулася до
суду із даним позовом в якому просить
зобов'язати ОСОБА_2 знести самочинно
збудовану прибудову до гаражу, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце судового
засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи наведене, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов та заперечення проти
нього, дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, судом встановлено
наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури. Державний контроль та
нагляд у системі центрального органу
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури
здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи.

Згідно із абз. 18 п. 5 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України,
Держархбудінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку:
здійснювати претензійно-позовну
роботу, звертатися до суду з позовами
щодо захисту своїх прав та законних
інтересів, а також інтересів держави з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю та
контролю у сфері житлово-комунального
господарства.

13.07.2012 р. до Інспекції надійшло
звернення ОСОБА_3 щодо проведення
Інспекцією перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудування
об'єкта будівництва, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку із вищевказаним зверненням,
29.08.2012 р., на підставі направлення від
14.08.2012 р. № 7/5-09-4929, Інспекцією було
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил при
будівництві господарської споруди
АДРЕСА_1.

В ході перевірки було встановлено, факт
виконання будівельних робіт з
будівництва господарської споруди без
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт.

За результатами перевірки було
складено відповідний акт від 29.08.2012 р.
Тієї ж дати у відношенні відповідача
було складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та припис про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності.

16.08.2013 року, на підставі звернення
ОСОБА_3 від 15.07.2013 року, Інспекцією було
видано направлення № 7/5-09-5440 та
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
ОСОБА_2, об'єкт будівництва прибудова до
гаражу АДРЕСА_1.

В ході перевірки було встановлено, що
прибудова до гаражу збудована у
повному обсязі та експлуатується.
ОСОБА_2 не зверталась за отриманням
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт, тобто не виконала
умови припису від 29.08.2012 року. Чим
порушила п. 1 ч. 1 ст. 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності».

За результатами перевірки було
складено відповідний акт від 16.08.2013 р.
Тієї ж дати у відношенні відповідача
було складено припис про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності № 274,
відповідно до якого, відповідача
зобов'язано усунити виявлені порушення
шляхом демонтажу прибудови до гаражу
до 30.08.2013 року.

Як вбачається з повідомлення про
вручення поштового відправлення,
припис № 274, яким зобов'язано
усунити виявлені порушення до 30.08.2013
року, відповідачем отримано лише 10.09.2013
року.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
у разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований
об'єкт підлягає знесенню з
компенсацією витрат, пов'язаних із
знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) таке самочинне
будівництво.

Замовником робіт із знесення
зазначеного об'єкта є орган державного
архітектурно-будівельного контролю, за
позовом якого прийнято відповідне
рішення суду.

З наведених норм вбачається, що
самочинно збудований об'єкт
нерухомості може бути знесений лише у
випадку, якщо він зведений з істотним
відхиленням від проекту, яке
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, чи з істотним
порушенням будівельних норм і правил,
та за умови неможливості перебудови
або відмови особи, яка здійснила
(здійснює) будівництво, від її
проведення з метою усунення цих
обставин. Такий позов може бути
пред'явлено до суду у разі, якщо особа в
установлений строк добровільно не
виконала вимоги, встановлені у приписі
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил із
визначенням строку для добровільного
виконання припису, та/або якщо
перебудова об'єкта є неможливою.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, позивач повинен довести в
судовому засіданні, що є порушення прав
інших осіб при самочинному будівництві
або істотно порушені будівельні норми
і правила та їх усунення є неможливим.
Суд зазначає, що лише сам факт
самочинного будівництва, не є
підставою для ухвалення судового
рішення про знесення самочинного
будівництва.

Абз. 9 пунктом 4 постанови пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30 березня 2012 року про
практику застосування ст. 367 ЦК України
встановлено, що будівництвом, яке
здійснюється з істотним порушенням
будівельних норм і правил, вважається у
тому числі будівництво, яке хоча і
здійснюється за наявності проекту, але
з порушенням державно-будівельних норм
та санітарних правил, що загрожують
життю та здоров'ю людини у разі
невиконання приписів інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил тощо

У відповідності до абз. 2 пункту 22
постанови, вимоги відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування про зобов'язання особи,
яка, маючи дозвіл на будівництво
нерухомого майна, допустила при цьому
істотне відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, чи істотне
порушення будівельних норм і правил,
провести відповідну перебудову можуть
бути заявлені як у разі, коли ці
відхилення були допущені при
будівництві нерухомості, так і
внаслідок перебудови під час її
експлуатації (частина сьома статті 376
ЦК).

Згідно абз. 3 пункту 22 постанови, під
істотним порушенням будівельних норм і
правил слід розуміти, зокрема,
недодержання архітектурних,
санітарних, екологічних, протипожежних
та інших вимог і правил, а також зміну
окремих конструктивних елементів
житлового будинку, будівлі, споруди, що
впливає на їх міцність і безпечність.

В пункті 23 постанови вищезазначеної
постанови вказано: при вирішенні
питання про те, чи є відхилення від
проекту істотним і таким, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, суди повинні в кожному
випадку з'ясовувати, зокрема, наскільки
збудована будівля за розміром
відповідає площі, поверховості,
розміщенню та іншим умовам,
передбаченим проектом; як впливає
допущене порушення з урахуванням
місцевих правил забудови, громадських
і приватних інтересів на планування,
забудову, благоустрій вулиці, на
зручність утримання суміжних ділянок
тощо.

У необхідних випадках для з'ясування
питань, що виникають при розгляді таких
справ і потребують спеціальних знань,
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, суд може призначити відповідну
експертизу.

Відсутність відповідної експертизи у
разі необхідності її проведення може
бути підставою для відмови в позові,
при цьому факт відхилення від проекту
та порушення будівельних норм і правил
має довести особа, яка пред'явила позов
про знесення самочинного будівництва
(частина сьома статті 376 ЦК, частина
перша статті 60 ЦПК).

Згідно з ч. 7 ст. 376 ЦК України, підставою
для прийняття судових рішень про
знесення самочинного будівництва є: 1)
істотне відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, або істотне
порушення будівельних норм і правил; 2)
проведення перебудови є неможливим або
особа, яка здійснила (здійснює)
будівництво, відмовляється від її
проведення.

В пункті 22 постанови пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30 березня 2012 року про
практику застосування судами ст. 376 ЦК
України вказується, що знесення
самочинного будівництва є крайньою
мірою і можливо лише тоді, коли
використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
притягнення винної особи до
відповідальності.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що матеріали перевірки
(акти, приписи) не містять будь-яких
посилань на те, що прибудова до гаражу
побудована без додержання
архітектурних, санітарних,
екологічних, протипожежних та інших
вимог і правил, а також щодо зміни
окремих конструктивних елементів
житлового будинку, будівлі, споруди, що
впливає на їх міцність і безпечність.

Приймаючи до уваги те, що Інспекцією не
надано суду жодного доказу в
підтвердження істотного порушення
будівельних норм і правил з боку
відповідача, суд приходить до висновку
про відсутність законних підстав для
знесення самочинно збудовану
прибудову до гаражу, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, оскільки відсутність
у відповідача повідомлення про початок
будівельних робіт не є достатньою
підставою для його знесення.

Крім того, суд звертає увагу, що у
відповідності до ст. 38 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», у разі якщо особа в
установлений строк добровільно не
виконала вимоги, встановлені у приписі,
орган державного
архітектурно-будівельного контролю
подає позов до суду про знесення
самочинно збудованого об'єкта та
компенсацію витрат, пов'язаних з таким
знесенням.

Отже, з наведеної норми чинного
законодавства вбачається, що однією з
підстав знесення самочинно
збудованого об'єкта є відмова
добровільно виконувати умови припису
про усунення порушень вимог
законодавства.

Як вже було зазначено вище, відповідний
припис № 274 про усунення порушень вимог
законодавства у термін до 30.08.2013 року,
відповідачем отримано лише 10.09.2013 року,
про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення. В той
же час позапланова перевірка виконання
вимог вказаного припису відбулася
09.09.2013, про що свідчить відповідний акт
перевірки, тобто, за день до отримання
такого припису.

Таким чином, отримавши припис після
встановленого терміну виконання,
відповідач був позбавлений можливості
добровільно виконати його вимоги.

Також суд вважає необхідним зазначити
наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 38 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» визначено,
що у разі якщо особа в установлений
строк добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований
об'єкт підлягає знесенню з
компенсацією витрат, пов'язаних із
знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) таке самочинне
будівництво.

Замовником робіт із знесення
зазначеного об'єкта є інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю, за позовом якої прийнято
відповідне рішення суду.

Суд звертає увагу, що ч. 7 ст.376
Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі істотного
відхилення від проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, істотного порушення
будівельних норм і правил суд за
позовом відповідного органу державної
влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Як вбачається із системного аналізу
вимог законодавчих актів, належним
предметом спору, тобто належним
способом судового захисту,
законодавством чітко визначено
звернення до суду з вимогами про
знесення самочинного будівництва,
тобто свого роду має місце надання
судом дозволу на таке знесення, при
чому замовником робіт із знесення, є
інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю, за
позовом якої прийнято відповідне
рішення суду. Саме знесення об'єкту
здійснюється з компенсацією витрат,
пов'язаних із знесенням об'єкта, за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
таке самочинне будівництво.

Законодавством не передбачено,
зобов'язання відповідача у справі
знести самовільно побудований об'єкт.
Роботи по проведенню знесення
самочинного об'єкта здійснюються
певною особою за замовленням інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю. Заявляючи такі позовні
вимоги, позивач перекладає свої
обов'язки із замовленням робіт із
знесення зазначеного об'єкта, тобто як
замовник, на відповідача. Такі позовні
вимоги є не притаманними вимогам
законодавства, звертаючись до суду з
такими вимогами, позивач порушує
правила не тільки предметної
визначеності, але ж і способу
поновлення захисту об'єкта порушеного
права.

За таких обставин, суд вважає, що в
розумінні чинного законодавства, що
регулює спірні правовідносини,
позивачем невірно обрано спосіб
захисту порушеного права, а саме
зобов'язання відповідача знести
самочинно збудований об'єкт.

Приймаючи до уваги наведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області до ОСОБА_2 про
зобов'язання знести
самочинно-збудовану прибудову до
гаражу є необґрунтованими і такими, що
не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 8, 9, 10, 11, 112, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В
И В:

У задоволенні Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області до ОСОБА_2 про
зобов'язання знести
самочинно-збудовану прибудову до
гаражу - відмовити повністю.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті
та проголошено її вступну та
резолютивну частини 25 лютого 2014 року.

Постанова виготовлена у повному обсязі
03 березня 2014 року.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 КАС України, і може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному статтею 186
КАС України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Лазарєв В.В.