Справа № 2а/0370/2601/12
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2014 р.
м.Київ
К/800/28362/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді
Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної фінансової інспекції у
Волинській області на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року у справі за позовом Державної
фінансової інспекції у Волинській
області до Бубнівської сільської ради
Володимир-Волинського району
Волинської області про зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року Державна фінансова
інспекція у Волинській області
звернулась до суду з позовом до
Бубнівської сільської ради
Володимир-Волинського району
Волинської області про зобов'язання
виконати пункт 2 вимоги від 14 лютого 2012
року №910-13/142 в сумі 11011,15 грн.

В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначив про невиконання
відповідачем письмових вимог щодо
усунення порушень, виявлених під час
ревізії фінансово-господарської
діяльності Бубнівської сільської ради
Володимир-Волинського району
Волинської області.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 27 серпня 2012
року адміністративний позов
задоволено повністю, зобов'язано
Бубнівську сільську раду повністю
виконати пункт 2 законних вимог
Володимир-Волинської об'єднаної
державної фінансової інспекції від 14
лютого 2012 року №910-13/142.

При винесенні рішення суд першої
інстанції виходив із обов'язковості
для виконання відповідачем вимог
органу контрольно-ревізійної служби.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року задоволено апеляційну скаргу
Бубнівської сільської ради
Володимир-Волинського району
Волинської області; скасовано
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 27 серпня 2012
року; прийнято нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено повністю.

Рішення суду апеляційної інстанції
мотивоване необґрунтованістю п.2
вимоги позивача та помилковістю
висновку суду першої інстанції щодо
наявності підстав вважати сільську
раду стороною договорів оренди з СГ ТОВ
«Колос» та ТОВ «Пан Продукт+» та
покладення на неї обов'язку проведення
претензійної роботи з повернення
заборгованості з орендної плати.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Державна
фінансова інспекція у Волинській
області звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11 квітня 2013 року та залишити в силі
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 27 серпня 2012
року.

У касаційній скарзі позивач зазначає
про підписання без заперечень
сільрадою акту ревізії від 27 січня 2012
року та чинність вимоги від 14 лютого 2012
року №910-13/142, які у встановленому
законом порядку не оскаржено. Вказує
про невиконання сільською радою п.2
вимоги щодо проведення
претензійно-позовної роботи з
орендарями щодо відшкодування
несплаченої орендної плати.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в період з 29 грудня 2011
року по 27 січня 2012 року
Володимир-Волинською ОДФІ проведено
планову ревізію формування та
виконання бюджету Бубнівської
сільської ради за період з 01 січня 2008
року по 01 січня 2012 року. За результатами
ревізії від 27 січня 2012 року складено
акт №910-14с/02, відповідно до якого в ході
ревізії встановлено, що відповідно до
укладених договорів з ТзОВ «Пан
Продукт+» та СГ ТзОВ «Колос» не
сплачена належна орендна плата за
землю, строк сплати якої настав, в сумі
11011,15 грн., що підтверджено отриманою
інформацією Володимир-Волинської ОДПІ,
зокрема: СГ ТзОВ «Колос» - 3872,94 грн., яка
виникла в 2008 році, та ТзОВ «Пан
Продукт+» - 7138,21 грн., яка виникла за
несплату орендної плати за землю в 2010
році - 4111,22 грн. та в 2011 році проведено
нарахування орендної плати 3026,99 грн.
(штрафні санкції за несвоєчасну сплату
орендної плати за землю), чим не
дотримано вимоги п.11 договору оренди
землі та статей 526, 629 Цивільного
кодексу України та пункту «в» ст.96
Земельного кодексу України. Враховуючи
вимоги статей 66,69 Бюджетного кодексу
України у 2010 році надходження котів від
орендної плати за землю зараховувались
у відсотковому співвідношенні, до
сільського бюджету - 60 %, районного - 15%
та обласного - 25%. Внаслідок
вищевказаних вимог в 2010 році бюджетом
сільської ради недоотримано коштів в
сумі 4790,40 грн., районним бюджетом - 1197,60
грн. та обласним - 1996,00 грн. У 2011 році
згідно зі ст.69 Бюджетного кодексу
України, в редакції Закону України від
23 грудня 2010 року №2856-VІ надходження
коштів від плати за землю, в тому числі
штрафних санкцій, виставлених
податковими органами, зараховується в
повному обсязі до доходів місцевого
самоврядування, внаслідок чого,
місцевим бюджетом у 2011 році
недоотримано коштів в сумі 3026,99 грн.
Внаслідок несплати орендної плати за
землю, бюджетами всіх рівнів
недоотримано доходів протягом періоду
з 01.01.2008 року по 01.01.2012 року на загальну
суму 11011,15 грн., а саме: бюджетом
сільської ради - 7817,39 грн., районним
бюджетом - 1197,60 грн., обласним бюджетом -
1996,00 грн., чим завдано матеріальної
шкоди на вказану суму.

На підставі акту ревізії від 27 січня 2012
року №910-14с/02 позивачем 14 лютого 2012 року
за №910-13/142 відповідачу надіслано
лист-вимогу про усунення виявлених
порушень, у п.2 якої зобов'язано до 10
березня 2012 року провести
претензійно-позовну роботу з
орендарями ТзОВ «Пан Продукт+» та СГ
ТзОВ «Колос» щодо стягнення
несплаченої орендної плати за землю з 01
січня 2008 року по 01 січня 2012 року в
загальній сумі 11011,15 грн.

Посилаючись на невиконання
відповідачем вимог, позивач просив
зобов'язати виконати пункт 2 вимоги від
14 лютого 2012 року №910-13/142.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Судом апеляційної інстанції
обґрунтовано відзначено, що Бубнівська
сільська рада Володимир-Волинського
району не є стороною вказаних
договорів оренди землі, укладених між
Володимир-Волинською
райдержадміністрацією як орендодавцем
з одного боку та орендарями СГ ТОВ
«Колос» і ТОВ «Пан Продукт+» на
підставі розпоряджень голови
Володимир-Волинської
райдержадміністрації від 10 листопада
2004 року № 364, від 31 грудня 2004 року № 430 та
від 17 грудня 2007 року № 572, у зв'язку з чим
відсутні підстави покладення на
відповідача прав та зобов'язань за цими
договорами щодо стягнення
заборгованості.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що земельні ділянки, які
передавалися Володимир-Волинською
райдержадміністрацією в оренду СГ ТОВ
«Колос» і ТОВ «Пан Продукт+», не
відносилися і не відносяться до
власності територіальної громади
Бубнівської сільської ради, а тому у
відповідача відсутні повноваження
щодо розпорядження цими земельними
ділянками, в тому числі щодо передання
їх в оренду та отримання плати за
користування ними.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків суду
апеляційної інстанції не спростовують
та не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції у Волинській області
залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді