Справа № 636/469/14-а
Суддя: Оболєнська С. А.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 636/469/14а
Провадження №2а/636/30/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2014 року м. ЧугуївСуддя
Чугуївського міського суду
Харківської області Оболєнська С.А.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області про оскарження розрахунку
трудового стажу та пенсії,

встановила:

7 лютого 2014 року позивач звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області провести перерахунок
трудового стажу з урахуванням
пільгового стажу 3 роки 8 місяців 15 днів
та розміру пенсії на даний час за весь
період з дати призначення, а також
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Чугуївському районі
Харківської області згідно зі ст.46
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відшкодувати їй
неодержані суми пенсії та компенсації
в період з 7 серпня 2013 року по дату
розгляду справи в суді.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного:

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем
обґрунтованість своїх дій не доведена,
належних доказів правомірності своїх
дій відповідач не довів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в Чугуївському районі
Харківської області і отримує пенсію
за віком з 03.01.2006 року.

У відповідності до відомостей з
трудової книжки та архівної довідки
позивачу пенсія за віком призначена із
заробітної плати 2033, 85 (928,81
грн*коефіцієнт 2,18974) за періоди: з 01.02.1987
по 31.08.1987; з 01.11.87 по 31.03.92 за довідками
про заробітну плату № 57 від 20.06.2006, яка
видана ОАО «Ямалнефтегазжелезобетон»
та № Ч-50 та № Ч-50/1 від 20.12.2005, які видані
архівним відділом адміністрації
муніципальної освіти м. Лабитнанги, при
загальному стажі роботи 31 рік 10 місяців
13 днів, у тому числі 7 років 5 місяців 20
днів ( 5 років 4 місяці 4 дні - до 01.01.1991; 2
роки 1 місяць 16 днів - після 01.01.1991 року)
робота в районах Крайньої Півночі,
стаж за яку зараховано в одинарному
розмірі. Коефіцієнт стажу дорівнює 0,31833
(коефіцієнт стажу з урахуванням
кратності 1,35 - 0,42975).

Тобто, позивач працювала 7 років 5
місяців 20 днів ( 5 років 4 місяці 4 дні - до
01.01.1991; 2 роки 1 місяць 16 днів - після
01.01.1991 року) в м. Лабитнанги, що є містом
окружного значення в Ямало-Ненецькому
автономному окрузі Тюменської області,
яке у відповідності до Постанови Ради
Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року
№ 1029 "Про порядок застосування Указу
Президії Верховної Ради СРСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, що працюють у районах
Крайньої Півночі, та у місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», та Постанови Ради Міністрів
СРСР від 3 січня 1983 року № 12 «Про
внесення змін та доповнення в Перелік
районів Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, затверджених
Постановою Ради Міністрів СРСР від 10
листопада 1967 року № 1029», відноситься до
району Крайньої Півночі, у зв'язку з чим
має право на зарахування при
обчисленні стажу для отримання пенсії
по старості, по інвалідності і за
вислугу років один рік роботи за один
рік та шість місяців роботи.

Позивач звернулася до Управління
Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області щодо перерахунку її пенсії,
проте листом від 30.11.2011 року № 490-Ч/1
Управління Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області повідомлено позивачку, що
пільгове обчислення стажу роботи до
01.01.1991 року поширюється на працівників
районів Крайньої Півночі та
місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі за умови, що вони
уклали трудові договори. Оскільки
відсутні трудові договори, то для
зарахування стажу роботи в районі
Крайньої Півночі у пільговому
обчисленні не має підстав.

Позивач не погодилася з вказаним
рішенням відповідача та звернулася до
суду з адміністративним позовом.

Умови, норми та порядок зарахування
роботи в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, проводиться
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003р. №1058.

Пунктом 5 розділу 15 "Прикінцевих
положень" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"встановлено, що період
роботи до 1 січня 1991 року в районах
Крайньої Півночі та місцевостях, які
прирівнюються до районів Крайньої
півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шліценберг, зараховуються
до страхового стажу в порядку і на
умовах, передбачених законодавством,
що діяло до 1 січня 1991 року.

Пунктом 110 Положення про порядок
призначення та виплати державних
пенсій, затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР від 03.08.1972 року,
встановлено, що робота в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, з 01 березня 1960 року
зараховується до стажу в полуторному
розмірі за умови, що працівник мав
право на пільги, встановлені ст. 5 Указу
Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10
лютого 1960 року "Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі".

Так, відповідно до ст. 5 Указу Президії
Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960
року "Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі" всім
працівникам переведеним, направленим
або запрошеним на роботу в райони
Крайньої Півночі та місцевості,
прирівняні до районів Крайньої Півночі
встановлюються пільги за умови
укладення ними трудових договорів, а
саме один рік роботи в районах Крайньої
Півночі зараховується за один рік та
шість місяців роботи при обчисленні
стажу, що дає право на отримання пенсії
по старості та інвалідності.

Статтею 5 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що пільгове обчислення
страхового стажу провадиться на
підставі трудової книжки, або
письмового трудового договору, або
довідки, в яких зазначено період роботи
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі та користування
пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів в ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

На виконання ст.62 Закону прийнято
Постанову Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній» (далі по
тексту - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Згідно п.3 Порядку № 637 за відсутності
трудової книжки, а також у тих випадках,
коли в трудовій книжці відсутні
необхідні записи або містяться
неправильні чи неточні записи про
періоди роботи, для підтвердження
трудового стажу приймаються довідки,
виписки із наказів, особові рахунки і
відомості на видачу заробітної плати,
посвідчення, характеристики, письмові
трудові договори і угоди з відмітками
про їх виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Отже, з аналізу зазначеної норми
випливає, що трудовий договір не є
єдиним документом, що підтверджує
пільговий стаж, такими документами
також може бути трудова книжка або
довідка, в яких зазначено період роботи
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Виходячи із аналізу вищезазначених
нормативно-правових актів, суд
приходить до висновку, про те, що
відповідачем безпідставно відмовлено
позивачу у зарахуванні пільгового
страхового стажу роботи за періоди
роботи в районах Крайньої Півночі до
01.01.1991 року, в іншій частині вимоги
позивача задоволені бути не можуть.

Посилання відповідача на те, що пільги,
встановлені вказаними нормативними
актами, не розповсюджуються на
позивача, у зв'язку з відсутністю
письмових трудових договорів, суд
вважає безпідставними, оскільки факт
укладання трудового договору з
роботодавцем підтверджується записами
у трудовій книжці позивача, а також
відповідними довідками, які згідно із
п.5 розділу ХV «Прикінцеві положення
Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» є достатніми документами
для здійснення пільгового обчислення
страхового стажу.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 160-163 КАС України, Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058,
ст.62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», Постановою Кабінету
міністрів України від 12.08.1993 року №637
«Про затвердження порядку
підтвердження трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів в ній», Указом Президії
Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960
року "Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", Положенням
про порядок призначення та виплати
державних пенсій, затвердженого
Постановою Ради Міністрів СРСР від
03.08.1972 року,

постановила:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області про оскарження розрахунку
трудового стажу та пенсії задовольнити
частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Чугуївському районі
Харківської області перерахувати та
виплатити розмір призначеної пенсії
ОСОБА_1, починаючи з 07.08.2013 року з
обчисленням трудового стажу за період
роботи в районах Крайньої півночі
колишнього Союзу РСР до 01.01.1991 року.

В частині обчислення трудового стажу
за період роботи в районах Крайньої
Півночі з 01.01.1991 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови апеляційної
скарги. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Якщо постанову було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя -