Справа № 2а-215/10
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року м.
Львів Справа № 9104/25659/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Клюби В.В., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Державної автомобільної
інспекції управління Міністерства
внутрішніх справ України в Рівненській
області на постанову Дубенського
міськрайонного суду Рівненської
області від 30 березня 2010 року по справі
№ 2-а-215/10 за позовом ОСОБА_1 до
інспектора дорожньо-патрульної служби
відділення Державної автомобільної
інспекції м. Рівне Середи О.І.
про визнання дій протиправними,
скасування постанови та закриття
провадження по справі про
адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03 лютого 2010 року звернувся до
суду з адміністративним позовом до
інспектора дорожньо-патрульної служби
відділення Державної автомобільної
інспекції м. Рівне Середи О.І., в
якому просив визнати неправомірними
дії відповідача щодо притягнення його
до адміністративної відповідальності,
скасувати постанову від 26 січня 2010 року
серії ВК № 068821 та закрити провадження
по справі про адміністративне
правопорушення.

Постановою Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 30 березня
2010 року скасовано постанову
відповідача від 26 січня 2010 року серії
ВК № 068821 та закрито провадження по
справі про адміністративне
правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, управління Державної
автомобільної інспекції управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській області подало
апеляційну скаргу, у якій, з посиланням
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на те, що поза увагою суду
першої інстанції залишився той факт, що
підставою для прийняття оскаржуваної
постанови по справі про
адміністративне правопорушення був
належним чином складений протокол про
адміністративне правопорушення, який
відповідно до ст. 251 КУпАП є допустимим
доказом вчинення позивачем
адміністративного правопорушення.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
інспектором дорожньо-патрульної
служби відділення Державної
автомобільної інспекції м.
Рівне Середою О.І. 26 січня 2010 року
складено протокол серії ВК № 075761,
згідно з яким позивач 26 січня 2010 року о
16:30 год., керуючи автомобілем ВАЗ-2107,
державний номерний знак НОМЕР_1,
порушив вимоги п. 8.7.3 «е» Правил
дорожнього руху, а саме, поїхав на
червоний сигнал світлофора, та
винесено постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
ВК № 068821 про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 500.00 грн.

Позивач своєї вини у вчиненні
адміністративного правопорушення не
визнав, та вказав, що не порушував
правил проїзду перехрестя.

Задовольняючи позов, суд першої
інтонації виходив з того, що
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, на якого покладено
обов'язок доказування правомірності
свого рішення, дії чи бездіяльності,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову, не доведено
правомірності винесення постанови по
справі про адміністративне
правопорушення, а тому, така підлягає
скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про
вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовою особою
або представником громадської
організації чи органу громадської
самодіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Оскільки підставою для прийняття
оскаржуваної постанови по справі про
адміністративне правопорушення був
складений уповноваженою на те
посадовою особою протокол про
адміністративне правопорушення, який
відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та є
доказом вчинення позивачем
адміністративного правопорушення, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про доведеність факту скоєння
позивачем адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП, що свідчить про помилковість
висновку суду першої інстанції про
протиправність притягнення позивача
до адміністративної відповідальності.

Крім цього, суд першої інстанції під
час розгляду даної справи не врахував,
що згідно з вимогами ст. 288 КУпАП
постанову про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржено в районний, районний у місті,
міський чи міськрайонний суд, у
порядку, визначеному КАС України, з
особливостями, встановленими цим
Кодексом, відповідно до норм якого
адміністративні суди не наділені
повноваженнями щодо закриття
провадження у справах про
адміністративні правопорушення, що в
свою чергу відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157
КАС України є підставою для закриття
провадження у справі в цій частині
позовних вимог.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що
відповідно до пункту 4 статті 202 КАС
України є підставою для скасування
оскаржуваної постанови та ухвалення
нового рішення.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 197, 202, 205, 207,
254, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Державної автомобільної інспекції
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області
задовольнити

Постанову Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 30 березня
2010 року по справі № 2-а-215/10 - скасувати
та прийняти нову постанову, якою
провадження в справі № 2-а-215/10 в частині
позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора
дорожньо-патрульної служби відділення
Державної автомобільної інспекції
м. Рівне Середи О.І. про закриття
провадження по справі про
адміністративне правопорушення -
закрити, в решті позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.В. Клюба

І.О.
Яворський