Справа № 813/6666/13-а
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/6666/13-а
03 березня 2014 року Львівський окружний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого - судді
судді
судді
з участю секретаря судового засідання
представника позивача
представника відповідачів
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Державної митної служби
України, Львівської митниці Міндоходів
про визнання протиправним та
скасування наказу, поновлення на
посаді, стянення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,
ОСОБА_4 звернувся у Львівський окружний
адміністративний суд з позовом до
Державної митної служби України,
Львівської митниці. Просить визнати
протиправним та скасувати наказ
Державної митної служби України від
18.04.2011 року № 798-К в частині припинення з
18.04.2011р. перебування на державній
службі в митних органах України ОСОБА_4,
старшого інспектора відділу митного
оформлення № 4 митного поста
"Мостиська" Львівської митниці;
поновити з 18.04.2011 року на державній
службі в митних органах України на
посаді старшого інспектора відділу
митного оформлення № 4 митного поста
"Мостиська" Львівської митниці;
стягнути з Львівської митниці середній
заробіток за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позову покликається на
те, що оскаржуваний наказ є
протиправним, оскільки притягнення
його до відповідальності за порушення,
яке було вчинене 08.11.2008 року та виявлене
внаслідок комплексної перевірки за
період роботи у 2008, 2009, 2010 роках є
порушенням вимог закону щодо строків
застосування такого виду стягнення як
звільнення із займаної посади. Також,
зазначив, що порушення, яке йому
поставлено у провину, необхідно
кваліфікувати як дисциплінарне
правопорушення, а не порушення Присяги
державного службовця, як зазначено у
спірному наказі. А відтак, до спірних
правовідносин слід застосовувати
норми Дисциплінарного статуту митної
служби України як спеціального закону,
зокрема в частині строків притягнення
до дисциплінарної відповідальності.
Окрім того, зазначає, що під час
виконання службових обов'язків він не
вчинив жодного правопорушення.
Ухвалою суду від 27.09.2013р. замінено
відповідача Львівську митницю на
належного -Львівську митницю
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з підстав викладених у
позовній заяві, вважає звільнення
безпідставним та таким, що не
ґрунтується на вимогах чинного
Представник відповідачів в судовому
засіданні проти позову заперечив, з
підстав викладених у письмових
запереченнях. Зазначив, що позивач
несумлінно виконував свої посадові
обов'язки, що є порушенням Присяги
державного службовця, а відтак у
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити повністю.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
ОСОБА_4 з 1995 року перебував на службі в
митних органах. 06 липня 1996 року склав
Присягу державного службовця та 23
квітня 2004 року прийняв урочисте
зобов'язання вступаючого на митну
службу. До 18 квітня 2011 року - дня
припинення перебування на державній
службі в митних органах України ОСОБА_4
займав посаду старшого інспектора
відділу митного оформлення № 4 митного
поста "Мостиська" Львівської митниці.
Наказом Державної митної служби
України від 18 квітня 2011 року № 798-к "Про
припинення перебування на державній
службі" з 18 квітня 2011 року припинено
перебування позивача на державній
службі в митних органах України на
посаді старшого інспектора відділу
митного оформлення № 4 митного поста
"Мостиська" Львівської митниці за
порушення Присяги державного
службовця відповідно до пункту 6
частини 1 статті 30 Закону № 3723-ХІІ.
Підставою для прийняття оскаржуваного
наказу були результати комплексної
перевірки службової діяльності
Львівської митниці за період з 1 січня
2008 року по 11 березня 2011 року, проведеної
відповідно до Наказу Держмитслужби від
12 лютого 2011 року №187 "Про проведення
комплексної перевірки", що викладені в
акті від 31 березня 2011 року.
Перевіркою встановлено, що Управлінням
Служби безпеки України в
Івано-Франківській області було
порушено кримінальну справу за фактом
контрабанди товарів, вчиненої у
великих розмірах та за попередньою
змовою групою осіб за ознаками злочину,
передбаченого частиною 2 статті 201
Кримінального кодексу України. В ході
проведення досудового слідства у даній
справі встановлено, що 8 листопада 2008
року транспортними засобами марки
"Мерседес" д.р.н НОМЕР_1, НОМЕР_2 на митну
територію України було переміщено
товар, який працівниками митного поста
"Смільниця" Львівської митниці
незаконно звільнено від митного
контролю. Того ж дня зазначені
транспортні засоби з товаром були
затримані працівниками Служби безпеки
України на території
Івано-Франківської області. Загальна
на 8 листопада 2008 року - 497169,98 грн.)
Пропуск транспортних засобів марки
"Мерседес" д.р.н НОМЕР_1, НОМЕР_2 без
належного митного контролю та митного
оформлення товарів здійснено старшим
інспектором сектору митного
оформлення № 2 митного поста
Комісією за результатами службового
розслідування було зроблено висновок
про порушення позивачем службової
дисципліни, а саме порушення вимог
статті 40 Митного кодексу України,
пунктів 2.2, 2.4, 2.8, 2.21, 2.27 Посадової
інструкції (а.с.40-52).
За результатами комплексної перевірки
службової діяльності Львівської
митниці за період з 1 січня 2008 року по 11
березня 2011 року на підставі того, що за
результатами службового розслідування
до ОСОБА_4 не було застосовано жодних
заходів дисциплінарного впливу,
комісією запропоновано за порушення
Присяги держаних службовців,
відповідно до пункту 6 частини 1 статті
30 Закону № 3723-ХІІ припинити
перебування позивача на державній
службі в митних органах.
Відповідно до статті 413 Митного кодексу
України (який був чинний на час
виникнення спірних відносин; далі - МК)
посадові особи митної служби України,
вперше прийняті на службу до митних
органів, приймають Присягу.
Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону № 3723-XII передбачено, що державна
служба припиняється у разі відмови
державного службовця від прийняття або
порушення Присяги, передбаченої у
статті 17 цього Закону.
Текст Присяги наведено у частині 2
статті 17 Закону № 3723-ХІІ: "Повністю
усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки".
Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, недотримання яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим як порушення
Присяги слід розуміти скоєння
державним службовцем проступку
(вчинку) проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання державним службовцем своїх
Тобто, як порушення Присяги, так і інше
дисциплінарне правопорушення можуть
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем правових, етичних
(моральних) норм. Водночас,
дисциплінарне правопорушення, не за
порушення присяги, пов'язується лише з
порушенням правових вимог щодо
проходження публічної служби.
Відповідно до частини першої статті 14
Закону № 3723-XII до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.
Частиною другою цієї статті
передбачено, що до службовців, крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України, можуть застосовуватися такі
заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону
№ 3723-XII регулювання правового
становища державних службовців, що
працюють в апараті органів митного
контролю, здійснюється згідно з цим
Законом, якщо інше не передбачено
Згідно зі статтею 408 МК правовий статус
посадових осіб митної служби України,
їх права та обов'язки визначаються
Конституцією України, цим Кодексом і
лише в частині, що ним не регулюється, -
Законом № 3723-XII.
Відповідно до частини 2 статті 410
зазначеного Кодексу у митній службі
України діє Статут, який
затверджується законом.
В абзаці першому преамбули Статуту
зазначено, що цей Статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.
При цьому в абзаці другому преамбули
Статуту зазначено, що регулювання
правового становища державних
службовців, що працюють у митних
органах, здійснюється з урахуванням
вимог Закону № 3723-XII.
Відповідно до статті 21 Статуту,
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.
Згідно зі статтею 22 Статуту до діянь,
які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України.
Відповідно до статті 31 Статуту з метою
з'ясування всіх обставин вчинення
посадовою особою митної служби
дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.
Наказом ДМСУ від 13 серпня 2010 року № 918
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (далі -
Інструкція). Пунктом 1.1 Інструкції
визначено приводи, підстави, мету,
порядок призначення і проведення
службового розслідування, прийняття за
ним рішень, виконання цих рішень,
формування матеріалів службового
розслідування у справі, а також права
та обов'язки посадових осіб митної
служби України під час його проведення.
Згідно з абзацом дев'ятим пункту 1.2
Інструкції службове розслідування - це
комплекс заходів, що здійснюються в
межах компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів. З'ясування
обставин порушення трудової
дисципліни посадовими особами митної
служби здійснюється відповідно до
вимог Кодексу законів про працю
України, Закону № 3723-XII, Статуту та
правил внутрішнього трудового
розпорядку митного органу (пункт 1.4
Системний аналіз спеціальних і
загальних норм, наведених у статті 21,
частині першій статті 22, статті 31
Статуту, статтях 14, 17, 30 Закону № 3723-XII,
свідчить, що за вчинення посадовими
особами митної служби України порушень
службової дисципліни (дисциплінарних
правопорушень) допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Статуту, частині другій статті 9 Закону
№ 3723-XII, найбільш суворим з яких є
звільнення. У пункті 6 частини першої
статті 30 Закону № 3723-XII визначено не
окремий вид відповідальності
державних службовців за порушення
Присяги, а спеціальну підставу для
припинення державної служби. Саме ж
припинення державної служби
відбувається у формі звільнення.
Отже, як порушення Присяги, так і інше
дисциплінарне правопорушення, можуть
бути наслідком недотримання державним
службовцем правових та етичних
(моральних) засад проходження
публічної служби. Таким чином,
припинення державної служби у зв'язку з
порушенням Присяги та інша
дисциплінарна відповідальність
державних службовців можуть бути
наслідком існування схожих фактичних
підстав у разі вчинення державним
службовцем достатньо близьких за
характером одне до одного
Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності має бути не меншим,
ніж під час звільнення з митного органу
за вчинення іншого дисциплінарного
правопорушення, з дотриманням строків
притягнення до дисциплінарної
Слід зазначити, що правовий статус
посадових осіб митної служби України,
їх права та обов'язки визначаються
Конституцією України, МК, а в частині,
що ним не регулюється, - Законом № 3723-XII.
Тобто дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Норми Закону № 3723-XII можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби України у тій частині, що
не врегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту, оскільки припинення державної
служби на підставі пункту 6 частини
першої статті 30 Закону № 3723-XII є крайнім
заходом відповідальності державного
службовця за порушення службової
дисципліни, який виходить за межі
дисциплінарної відповідальності,
встановленої спеціальним законом, тому
неможливість застосування до
посадової особи митної служби
дисциплінарних стягнень аж до
звільнення з митного органу за таким
актом має бути мотивовано. Розділом 4
Статуту визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, завдяки чому
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
Передумовою звільнення державного
службовця за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстави припинення державної служби
за порушення Присяги мають бути
порушення, встановлені внаслідок
ретельного службового розслідування,
порядок проведення якого регулюється
Інструкцією. При цьому необхідно
враховувати, що наслідком вчинення
дисциплінарного правопорушення можуть
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу, які є санкціями різних
рівнів відповідальності і не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як до носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можна
кваліфікувати як порушення Присяги.
Таким чином, звільнення за порушення
Присяги державних службовців є крайнім
заходом відповідальності державного
Судом встановлено, що дії ОСОБА_4, які
стали підставою для звільнення
позивача за порушення Присяги
державних службовців відповідно до
пункту 6 частини 1 статті 30 Закону №
3723-XII, здійснено ним 8 листопада 2008 року
За даним фактом Управлінням Служби
безпеки України в Івано-Франківській
області було порушено кримінальну
справу відносно ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
за ознаками злочину, передбаченого ст.
201 ч.2 Кримінального кодексу України та
відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину,
передбаченого ст.367 ч.2 Кримінального
Відповідно до наявних в матеріалах
справи Постанов Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 22.02.2012р. кримінальна справа
в частині обвинувачення ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 за ознаками злочину,
передбаченого ч.2 ст. 201 Кримінального
кодексу України закрита на підставі п.2
ч.1 ст. 6 КПК України, у зв'язку з
відсутністю в їх діях складу злочину, а
стосовно ОСОБА_4 кримінальну справу
закрито на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про
За таких обставин, суд вважає, що
наявність лише факту порушення
відносно позивача кримінальної справи,
не може бути достатньою підставою для
звільнення його із займаної посади за
порушення присяги, оскільки на момент
звільнення та винесення оспорюваного
наказу було відсутнє відповідне
рішення суду, яке набрало законної сили
у вищевказаній кримінальній справі.

Пунктом 37 Дисциплінарного статуту
митної служби України врегульовано
строк накладення дисциплінарних
стягнень. Так дисциплінарні стягнення
застосовуються керівниками митних
органів безпосередньо після виявлення
дисциплінарних правопорушень, але не
пізніше одного місяця від дня
виявлення і шести місяців від дня їх
учинення. У разі проведення в межах
шести місяців з дня вчинення
правопорушення службового
розслідування щодо посадової особи
митної служби, яка вчинила
дисциплінарне правопорушення, днем
його виявлення вважається день
підписання акта службового
розслідування. Керівник вищого рівня
має право в місячний строк скасувати чи
пом'якшити дисциплінарне стягнення,
накладене керівником нижчого рівня,
або застосувати більш суворе
дисциплінарне стягнення, якщо
встановить, що воно не відповідає
тяжкості вчиненого дисциплінарного
правопорушення та ступеню вини.

Судом встановлено, що порушення згідно
з Актом №4 службового розслідування
від 24.04.2009р. мало місце у 2008 році, однак
перебування на державній службі в
митних органах України на підставі
вказаного порушення ОСОБА_4 припинено з
18 квітня 2011 року . З урахуванням
викладеного суд приходить до висновку,
що відповідачем пропущено строк
притягнення до дисциплінарної
відповідальності позивача

Окрім того, суд враховує, що згідно з
наказом Львівської Митниці Державної
Митної Служби від 18.09.2009р. №851-к ОСОБА_4
за результатами позачергової
атестації визнано таким, що відповідає
займаній посаді за умови підвищення
рівня службової дисципліни та
професійних знань.

Відповідно до частин 1, 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
оскаржуваний наказ відповідача є
протиправним та такий слід скасувати.

Частина 2 статті 233 КЗпП України
передбачає, що у разі порушення
законодавства про оплату праці
працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення належної йому
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком.

Частиною 2 ст.235 Кодексу законів про
працю України передбачено, що при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону
України "Про оплату праці" порядок
обчислення середньої заробітної плати
працівника у випадках, передбачених
законодавством, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Таким нормативно-правовим актом є
постанова Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995 року N 100 "Про затвердження
порядку обчислення середньої
заробітної плати". Даною постановою
визначено, що середньомісячна
заробітна плата за час вимушеного
прогулу працівника обчислюється
виходячи з виплат за останні два
календарні місяці роботи, що передують
події, з якою пов'язана виплата, тобто,
що передують дню звільнення працівника
з роботи.

При цьому, згідно з п.5 наведеного вище
Порядку основою для визначення
загальної суми заробітку, що підлягає
виплаті за час вимушеного прогулу, є
середньоденна (середнього динна)
заробітна плата працівника, яка згідно
з п.8 цього Порядку визначається
діленням заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двої місяців
роботи (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Після визначення середньоденної
заробітної та розрахункової величини
для нарахування виплат працівнику
здійснюється нарахування загальної
суми середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, яка обчислюється
шляхом множення середньоденної
заробітної плати на середньомісячне
число робочих днів у розрахунковому
періоді ( абз. 2 п.8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів
розраховується діленням на 2 сумарного
числа робочих днів за останні
календарні місяці згідно з графіком
роботи підприємства, установи,
організації, встановленим із
дотриманням вимог законодавства ( абз.3
п.8 Порядку).

Згідно п.32 постанови Пленуму
Верховного суду України № 9 від 06.11.1992
року "Про практику розгляду судами
трудових спорів" при присудженні
оплати за час вимушеного прогулу
зараховується заробіток за місцем
нової роботи (одержана допомога по
тимчасовій непрацездатності, вихідна
допомога, середній заробіток на період
працевлаштування, допомога по
безробіттю), який працівник мав у цей
час.

Згідно з довідкою Моршинського
міського центру зайнятості за період з
18.04.2011р по 27.09.2013 трудові договори
фізичних осіб з працівником ОСОБА_4 не
реєструвалися, до центру зайнятості
ОСОБА_4 не звертався.

З довідки Львівської митниці №5/13-192 від
01.10.2013р. слідує, що середньомісячна
заробітна плата позивача з врахуванням
сплати податку на доходи фізичних осіб
та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування становить 2 365, 17
грн.,

середньоденна - 112,63 грн. Час вимушеного
прогулу становить період з 18.04.2011 року
по 03.03.2014 року. Таким чином, заробітна
плата за час вимушеного прогулу
складає 81 879,97 грн.

Відповідно до частини першої статті 256
КАС України негайно виконуються
постанови суду про присудження виплати
заробітної плати, іншого грошового
утримання у відносинах публічної
служби - у межах суми стягнення за один
місяць та про поновлення на посаді у
відносинах публічної служби. Отже,
постанову суду в частині поновлення
позивача на посаді та стягнення з
Львівської митниці на користь позивача
заробітної плати за час вимушеного
прогулу у межах суми стягнення за один
місяць в розмірі 2 365,17 грн. слід
звернути до негайного виконання.

Керуючись статтями. 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Державної митної служби України
№ 798-к від 18.04.2011р. в частині припинення
з 18.04.2011р. перебування на державній
службі в митних органах України ОСОБА_4.

Поновити ОСОБА_4 на державній службі в
митних органах України на посаді
старшого інспектора відділу митного
оформлення № 4 митного поста
«Мостиська» Львівської митниці
Міндоходів з 19 квітня 2011 року.

Стягнути з Львівської митниці
Міндоходів на користь ОСОБА_4 (місце
проживання: АДРЕСА_1) 81879 (вісімдесят
одна тисяча вісімсот сімдесят дев'ять)
грн. 97 коп. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Постанову в частині поновлення на
посаді ОСОБА_4 та стягнення на його
користь середнього заробітку у межах
суми стягнення за один місяць в розмірі
2365 (дві тисячі триста шістдесять п'ять)
грн. 17 коп. звернути до негайного
виконання.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 3
(три) гривні 40 коп.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя
Кузан Р.І.

Суддя
Костецький Н.В.

Суддя
Кравців О.Р.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 06 березня 2014 року.