Справа № 1601/2а-12364/11
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 р.Справа № 1601/2а-12364/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України Автозаводського району в м.
Кременчуці Полтавської області на
ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
05.12.2013р. про зміну способу і порядку
виконання рішення по справі 1601/2а-12364/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України Автозаводського району в м.
Кременчуці Полтавської області

про зобов'язання здійснити
перерахунок, нарахування та стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни,,

ВСТАНОВИЛА:

Державний виконавець Автозаводського
ВДВС Кременчуцького МУЮ Полтавської
області звернувся до суду з поданням
про заміну порядку і способу виконання
постанови суду від 26.07.2011 року по справі
№ 2а-12364/11р.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 05.12.2013 року - заяву державного
виконавця Автозаводського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцькою міського управління
юстиції Полтавської області про заміну
порядку і способу виконання рішення
суду-задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання
постанови Автозаводського районною
суду м.Кременчука Полтавської області
від 26.07.2011 року на виконання якої видано
виконавчий лист № 2а-12364/11р. від 02.03.2012
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Автозаводському районі м. Кременчука
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання здійснити
нарахування та виплату щомісячної
соціальної допомоги відповідно до
Закону "Про соціальний захист дітей
війни", а саме: стягнути з Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області на
користь ОСОБА_1 нараховані, але не
виплачені кошти в сумі 685.44 грн.

Не погодившись із судовим рішенням,
Управлінням Пенсійною фонду України в
м. Кременчуці подано апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати оскаржувану
ухвалу та постановити нову, якою
відмовити в задоволенні заяви про
зміну способу та порядку виконання
рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги заявник посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Вказує, що
задовольняючи заяву державного
виконавця, суд першої інстанції дійшов
до помилкового висновку щодо наявності
встановлених законом підстав для зміни
способу та порядку виконання судового
рішення.

Виходячи з приписів п. 1 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України)
вищезазначена апеляційна скарга
розглядається в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що постановою
Автозаводського районною суду м.
Кременчука Полтавської області від
26.07.2011 року задоволено
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Автозаводському районі м. Кременчука
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання здійснити
нарахування та виплату щомісячної
соціальної допомоги відповідно до
Закону "Про соціальний захист дітей
війни". Визнано протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
Фонду України в Автозаводському районі
м. Кременчука в частині не нарахування
та не виплати ОСОБА_1 підвищення до
пенсії, передбаченої ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" у період з 22 лютого 2011 року по 18
червня 2011 року. Зобов'язано Управління
Пенсійною фонду України в
Автозаводському районі м. Кременчука
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленою ч. 1 ст.
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати за період з 22 лютою 2011 року по 18
червня 2011 року з урахуванням
проведених виплат.

11.07.2012 року ухвалою Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області змінено боржника -
управління Пенсійною фонду України
Автозаводською району в м. Кременчуці
на Управління Пенсійною фонду України
в м. Кременчуці по виконавчому листу №
2а-12364/11р., який виданий Автозаводським
районним судом м.Кременчука 02.03.2012 року.

27.08.2013 року, державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження за вказаним
виконавчим листом.

Згідно листа Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці № 9710/02-21
від 27 06.2013 року, суму доплати по рішенню
суду від 26.07.2011 року по справі №
2а-12364/11р. нараховано в розмірі 685.44 грн.

Враховуючи наведене, у зв'язку з
наявністю підстав для заміни способу
та порядку виконання рішення суду,
державний виконавець звернувся до суду
із відповідною заявою.

Задовольняючи заяву про зміну способу
та порядку виконання рішення суду, суд
першої інстанції виходив з того, що
зміни у правовому регулюванні порядку
виконання судових рішень, боржником за
якими є державний орган, якими не
передбачено виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання, що є
підставою для зміни способу і порядку
виконання судового рішення.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Автозаводського районною
суду м. Кременчука Полтавської області
від 26.07.2011 року задоволено
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Автозаводському районі м. Кременчука
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання здійснити
нарахування та виплату щомісячної
соціальної допомоги відповідно до
закону "Про соціальний захист дітей
війни". Визнано протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
Фонду України в Автозаводському районі
м. Кременчука в частині не нарахування
та не виплати ОСОБА_1 підвищення до
пенсії, передбаченої ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" у період з 22 лютого 2011 року по 18
червня 2011 року. Зобов'язано Управління
Пенсійною фонду України в
Автозаводському районі м. Кременчука
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленою ч. 1 ст.
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати за період з 22 лютою 2011 року по 18
червня 2011 року з урахуванням
проведених виплат.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Автозаводського районною суду м.
Кременчука Полтавської області від
26.07.2011 року та синтез наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин, заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної
інстанцій(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує,
що "захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення
суду першої інстанції свідчить про те,
що суд першої інстанції, змінюючи
спосіб виконання постанови суду,
фактично змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

З огляду на викладені правові норми та
зазначені обставини справи колегія
суддів приходить до висновку, що
задоволення заяви про зміну способу
виконання судового рішення фактично
змінює зміст резолютивної частини
судового рішення, що є неприпустимим.

Вирішення питання про стягнення
коштів як заборгованості невиплаченої
пенсії, яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Враховуючи наведене, зважаючи на
фактичні обставини справи, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
встановлених законом підстав для зміни
способу і порядку виконання рішення
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат, а
заява про зміну способу та порядку
виконання рішення суду є
необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотримання
норм процесуального права.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду і постановити
нову ухвалу.

З урахуванням встановлених обставин у
справі та допущених судом першої
інстанції порушень норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що ухвала не відповідає вимогам
ст.159 КАС України, а тому відповідно до
вимог п. 6 ч. 1 ст. 199 КАС України підлягає
скасуванню з прийняттям нової, про
відмову в задоволенні заяви про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України
Автозаводського району в м. Кременчуці
Полтавської області задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
05.12.2013р. по справі № 1601/2а-12364/11
скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою відмовити в
задоволенні подання Державного
виконавця Автозаводського ВДВС
Кременчуцького МУЮ Полтавської
області про заміну порядку і способу
виконання постанови суду від 26.07.2011
року по справі № 2а-12364/11р.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бондар
В.О.Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М.
Кононенко З.О.