Справа № 2-а-1/12
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-1/12
Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:
судді Кузьменко В. В.,
суддів
Степанюка А.Г., Василенка Я. М.,
розглянувши в письмовому провадженні з
ініціативи суду питання про
відновлення втраченого судового
провадження в адміністративній справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Талалаївському районі Чернігівської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії як дитині війни, за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного Фонду
України в Талалаївському районі
Чернігівської області на постанову
Талалаївського районного суду
Чернігівської області від 06.01.2012 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про визнання протиправною
бездіяльності щодо не нарахування і
несплати державної соціальної
допомоги дітей війни у повному розмірі,
та зобов'язання зробити перерахунок
недоплаченого щомісячного державного
підвищення до пенсії дитині війни.
Постановою Талалаївського районного
суду Чернігівської області від 06.01.2012
року позов задоволено частково.
Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу та просить скасувати спірну
постанову суду.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.11.2013 року
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Талалаївському районі Чернігівської
області на постанову Талалаївського
районного суду Чернігівської області
від 06.01.2012 року залишено без
задоволення. Постанову Талалаївського
районного суду Чернігівської області
від 06.01.2012 року - залишено без змін.

Після розгляду справи, під час
оформлення для передачі її в суд першої
інстанції, Київським апеляційним
адміністративним судом було втрачене
судове провадження, а саме справа
№2-а-1/12.

За таких обставин, ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24.01.2014 року призначено судове
засідання щодо розгляду питання про
відновлення втраченого судового
провадження по даній справі. Зроблено
відповідні запити сторонам та суду
першої інстанції щодо наявності
будь-яких документів по справі.

Дослідивши матеріали судового
провадження, які збереглися, а також
копії документів, наданих сторонами,
судом першої інстанції, з огляду на те,
що в матеріалах справи достатньо
письмових доказів для вирішення
вказаного питання, колегія суддів
визнала можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Відповідно до ст. 274 КАС України,
втрачене судове провадженя в
адміністративній справі може бути
відновлене за заявою осіб, які беруть
участь у справі, або за ініціативою
суду.

Відповідно до ч.1 ст.278 КАС України, під
час розгляду справи суд використовує
ту частину провадження, що збереглася,
документи, видані із справи фізичним чи
юридичним особам до втрати
провадження, копії цих документів, інші
довідки, папери, відомості, що
стосуються справи, виконавчого
провадження.

В зв'язку з втратою судового
провадження в даній адміністративній
справі та необхідністю його
відновлення, судом було витребувано
всі наявні документи чи їх копії, які
знаходились у справі № 2-а-1/12 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Талалаївському районі Чернігівської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії як дитині війни.

Талалаївським районним судом
Чернігівської області було надано
копії наступних документів: копія
адміністративного позову, копія
паспорту та пенсійного посвідчення,
копія апеляційної скарги УПФУ в
Талалаївському районі Чернігівської
області, копія ухвали Талалаївського
районного суду Чернігівської області
про відкриття провадження у справі від
30.12.2011 року, копія постанови
Талалаївського районного суду
Чернігівської області від 06.01.2012 року.

Наявність вищевказаних документів в
матеріалах втраченого судового
провадження та їх відповідність
оригіналам підтверджено підписом
судді Талалаївського районного суду
Чернігівської області Бабич О. І. та
печаткою суду.

Для відновлення втраченого
провадження з автоматизованої системи
документообігу Київського
апеляційного адміністративного суду
було роздруковано копію ухвали про
відкриття апеляційного провадження
від 01.06.2013 року, а також копію ухвали
Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.11.2013 року.

Згідно з ч.1 ст.279 КАС України, на
підставі зібраних і перевірених
матеріалів суд ухвалює рішення про
відновлення втраченого провадження
повністю або в частині, яку, на його
думку, необхідно відновити.

Дослідивши зібрані та представлені
суду копії матеріалів, зважаючи на те,
що всі фактичні обставини втраченого
судового провадження у справі № 2а-1/12
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Талалаївському районі Чернігівської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії як дитині війни, встановлені на
підставі наявних в матеріалах справи
та досліджених судом у судовому
засіданні копій документів, суд
приходить до висновку, що копії
зазначених вище документів, є
належними доказами про відновлення
втраченого провадження повністю.

Керуючись ст.ст.273-280 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Відновити втрачене провадження
повністю по справі № 2-а-1/12 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Талалаївському районі Чернігівської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії як дитині війни, за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного Фонду
України в Талалаївському районі
Чернігівської області на постанову
Талалаївського районного суду
Чернігівської області від 06.01.2012 року.

Відновити зміст втраченого оригіналу
постанови Талалаївського районного
суду Чернігівської області від 06.01.2012
року:

Справа № 2-а-3208/11 р.

ПОСТАНОВА

Іменем України

06.01.2012 року суддя Талалаївського
районного суду Чернігівської області
Бабич О.І., розглянувши у порядку
скороченого провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Талалаївському районі Чернігівської
області про поновлення пропущеного
строку для звернення до
адміністративного суду та стягнення з
органу владних повноважень - УПФУ в
Талалаївському районі не отриманої
щомісячної державної соціальної
допомоги дітям війни.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом, про захист
порушених прав, свобод та інтересів як
дитини війни в якому просить визнати
дії відповідача неправомірними щодо
невиплати підвищення до пенсії як
дитині війни з врахуванням підвищення
30 % мінімальної пенсії за віком та
зобов'язати відповідача здійснити їй
перерахунок підвищення до пенсії за
період 2011 року, відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком, розмір якої
визначається відповідно до ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, являється
дитиною війни відповідно до копії
посвідчення серія - НОМЕР_1 і згідно
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», має статус дитини війни і
право на пільги передбачені законом та
вказує, що відмова відповідача грубо
порушила її законні права, позбавила
права отримувати щомісячну доплату до
пенсії в належному розмірі, що свідчить
про нехтування правами громадян з боку
відповідача. Просить справу розглянути
без її участі.

Відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» рішення про призначення
та перерахунок пенсій приймаються
районними управліннями Пенсійного
фонду України за місцем проживання
пенсіонерів.

Відповідач копію ухвали про відкриття
скороченого провадження отримав,
подавши у встановлений законом строк
заперечення на позов, яке надійшло до
канцелярії суду 05.01.2012 року.

Ухвалою Талалаївського районного суду
від 30 грудня 2011 року відкрито скорочене
провадження у справі. Позовні вимоги
позивача за період з 01.01.2011 р. по 26.06.2011р.
включно, з урахуванням раніше
виплачених сум за вказаний період та
вимог 99КАС, залишено без розгляду.
Ухвала не оскаржувалась і тому набрала
законної сили.

В письмових запереченнях на зазначений
позов від 05.01.2012 року №50 відповідач
просить розглянути справу без участі
представника Управління Пенсійного
фонду України Талалаївського району
Чернігівської області та відмовити в
позові оскільки діяв в межах наданих
йому повноважень.

У запереченні відповідач зазначає, що
названа особа має статус дитини війни і
відповідно до положень ст. 6 Закону
України № 2195- ІV від 18 листопада 2004 року
має право на підвищення пенсії в
повному обсязі, але Управління ПФУ в
Талалаївському районі діє лише в межах
фінансового забезпечення державних
соціальних стандартів, які
здійснюються за рахунок коштів
державного бюджету України. Органами
Пенсійного фонду України особам які
мають статус «дітей війни»
виплачуються щомісячні обов'язкові
надбавки в розмірі 10 % від прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність з 01.10.2008 року і по
теперішній час. Ця надбавка позивачеві
виплачується з 2008 року в сумі 47 грн. з 2009
року на даний час в сумі 49 грн. 80
копійок. Те, що позивач являється
дитиною війни є беззаперечним тому цей
факт доказуванню не підлягає.

Вимоги позивача про визнання дії
відповідача неправомірними щодо
невиплати підвищення до пенсії як
дитині війни з врахуванням підвищення
30 % мінімальної пенсії за віком є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню. Також суд не приймає
аргументи відповідача щодо бюджетних
асигнувань, оскільки органи державної
влади не можуть посилатися на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань. А тому
слід вважати, що відповідач у даному
випадку проявив бездіяльність.
Оскільки згідно ст. 7 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Позивачка перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Талалаївському районі Чернігівської
області і отримує пенсію за віком.

На момент звернення позивачки до суду,
нарахування їй доплати до пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком відповідачем не здійснено.

Згідно зі статті 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дитиною
війни є особа, яка є громадянином
України та якій на час закінчення (2
вересня 1945 року) Другої світової війни
було менше 18 років. Тобто дані спірні
правовідносини регулюються
зазначеним, а не іншим законом.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, просто не існує. Тому, суд
відхиляє доводи відповідача щодо не
визначеності на законодавчому рівні
питання відносно органу, на який
покладено обов'язок здійснення виплат
підвищення до пенсії особам, які мають
статус дитини війни.

Оскільки позивачка є дитиною війни в
розумінні Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», що не
заперечується відповідачем, а відтак,
на неї повністю розповсюджуються всі
пільги та соціальні гарантії,
передбачені Законом України «Про
соціальний захист дітей війни», в тому
числі й право на підвищення пенсії на 30%
мінімальної пенсії за віком, як
передбачено статтею 6 зазначеного
Закону.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Таким чином, щомісячна доплата до
пенсії для дітей війни є формою
соціального забезпечення громадян, які
відповідно до спеціального закону, є
дітьми війни. Тобто, фактично ця
щомісячна надбавка є формою реалізації
конституційного права громадян, які є
дітьми війни, на соціальний захист.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
прожитковий мінімум», прожитковий
мінімум застосовується зокрема для:
встановлення розмірів мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком, визначення розмірів
соціальної допомоги, допомоги сім'ям з
дітьми, допомоги по безробіттю, а також
стипендій та інших соціальних виплат
виходячи з вимог Конституції України
та законів України; формування
Державного бюджету України та місцевих
бюджетів.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Відповідно до ч. 3
цієї статті вказаний мінімальний
розмір пенсії за віком застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з
положень ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суд вважає за можливе та
належне застосування для визначення
розміру щомісячної доплати до
мінімальної пенсії за віком розмір
прожиткового мінімуму, оскільки в
даному випадку мінімальний розмір
пенсії за віком використовується лише
як коефіцієнт для визначення розміру
щомісячної доплати до пенсії, що на
думку суду, не суперечить вимогам ч. 3
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки іншого
мінімального розміру пенсії
законодавством не передбачено. Тому,
суд вважає безпідставним та
необґрунтованим протилежні доводи
відповідача в цій частині.

Разом з цим, пунктом 7 Закону України №
3491-VI від 14 червня 2011 року «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» доповнено
пункт 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», наступного змісту: « 4.
Установити, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(796-12) (Відомості Верховної Ради України,
1992 р., № 13, ст. 178 з наступними змінами),
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» (2195-15) (Відомості
Верховної Ради України, 2005 рік, № 4, ст. 94
з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та
частини третьої статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» (2262-12) (Відомості
Верховної Ради України, 1992 рік, №29, ст.
399 з наступними змінами) застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».
Даний закон набрав чинності 19 червня 2011
року і на даний час він
неконституційним не визнавався.

На виконання пункту 7 Закону України №
3491-VI від 14 червня 2011 року «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Кабінет
Міністрів України прийняв Постанову
від 06 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», згідно п.6 якої
установлено, що дітям війни (крім тих,
на яких поширюється дія Законів
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та
«;Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні.

З аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано Кабінетом Міністрів
України.

Зазначена Постанова Кабінету
Міністрів України набрала чинності 23
липня 2011 року тому правомірність дій
суб'єктів владних повноважень у
зазначених категоріях справ необхідно
притримуватися до вимог Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» та постанови Кабінету Міністрів
України від 6 липня 2011 року №754.

За таких обставин, надбавка,
передбачена статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком підлягає виплаті позивачу у
період з 27 червня 2011 року по 22 липня 2011
року, згідно ч.4 ст.51 КАС України.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
правомірності своєї бездіяльності.

Щодо вимоги позивачки про зобов'язання
відповідача нараховувати та
виплачувати 30% надбавку до пенсії як
дитині війни у повному розмірі в
подальшому, суд зазначає, що згідно
статті 104 КАС України до
адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. Отже, у
даному випадку у разі порушення права,
свобод чи інтересів позивача у нього
виникає право звернення до суду, а
вимоги щодо зобов'язання вчинити певні
дії на майбутнє, не можуть бути
предметом розгляду в суді.

Згідно ч. ч. З та 4 ст.8 Кодексу
адміністративного судочинства України
звернення до адміністративного суду
для захисту прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується.
Забороняється відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з
мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивачки є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню за період з 27
червня 2011 року по 22 липня 2011 року згідно
вимог ст.99 та ч.4 ст.51 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», статтями 2, 6, 9, 51, 69-71, 94, 97,
99 100, 158-163, 183-2, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Талалаївському районі Чернігівської
області про визнання відмови
протиправною та зобов'язання
нарахувати і виплатити 30% надбавку до
пенсії як дитині війни - задовольнити
частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного
фонду України в Талалаївському районі
Чернігівської області щодо не
нарахування ОСОБА_1 щомісячної
державної соціальної 30% надбавки до
пенсії як дитині війни, у відповідності
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 27
червня 2011 року по 22 липня 2011 року -
протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Талалаївському районі
Чернігівської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 державну соціальну 30 %
надбавку до пенсії як дитині війни, у
відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», за
період з 27 червня 2011 року по 22 липня 2011
року з урахуванням фактично виплачених
сум, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої частиною
1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність».

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 28 (двадцять вісім)
гривень 23 копійки у відшкодування
судового збору.

Відповідно до п. 8 ч. 6 ст. 183-2, абз. 2 ч. 1 ст.
256 КАС України Управління Пенсійного
фонду України у Талалаївському районі
Чернігівської області зобов'язане
постанову суду виконати негайно, в
межах обов'язкових зобов'язань за один
місяць.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку.
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку також іншими
особами у зв'язку з тим, що суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Талалаївський районний суд
Чернігівської області протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Суддя
О. І. Бабич

Відновити зміст втраченого оригіналу
ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.11.2013 року:

Справа № 2-а-1/12
Головуючий у І інстанції - Бабич
О. І.

Суддя-доповідач -
Кузьменко В. В.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2013 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України в Талалаївському районі
Чернігівської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
провести нарахування та виплату
підвищення до пенсії як дитині війни,
за апеляційною скаргою Управління
Пенсійного Фонду України в
Талалаївському районі Чернігівської
області на постанову Талалаївського
районного суду Чернігівської області
від 06.01.2012 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про визнання протиправною
бездіяльності щодо не нарахування і
несплати державної соціальної
допомоги дітей війни у повному розмірі,
та зобов'язання зробити перерахунок
недоплаченого щомісячного державного
підвищення до пенсії дитині війни.

Постановою Талалаївського районного
суду Чернігівської області від 06.01.2012
позов задоволено частково.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
на користь позивача необхідно
здійснити перерахунок позивачу
щомісячної державної соціальної
доплати за період з 27.06.2011 року по 22.07.2011
року в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком. Тобто, за період в межах
шестимісячного строку звернення до
адміністративного суду.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є громадянином України, особою,
що належить до соціальної категорії
громадян "діти війни" в розумінні ст.1
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", а відтак, на нього
повністю розповсюджуються всі пільги
та соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом України.

Згідно ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" особам,
що належать до соціальної категорії
громадян "діти війни", з 01.01.2006 року
відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Нарахування позивачу доплати до його
пенсії в розмірі 30% від мінімальної
пенсії за віком, відповідно до положень
ст. 6 вищезазначеного Закону
відповідачем не здійснено, у зв'язку з
чим він звернувся до суду за захистом
своїх прав.

Всупереч ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалась відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на те, що Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу в порівнянні з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530, відповідач
неправомірно виплачував щомісячне
підвищення до пенсії в меншому розмірі
ніж це передбачено ст. 6 зазначеного
Закону.

Крім того, пунктом 7 Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011р." № 3491-V1
від 14.06.2011 (набрав чинності з 19.06.2011р.)
встановлено, що у 2011 році норми і
положення ст..ст.39,50,51,52,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного Фонду України на 2011р.

На виконання п.7 зазначеного Закону
Кабінет Міністрів України 06.07.2011р.
прийняв постанову № 745 (опублікована та
набула чинності 23.07.2011р). Цією
постановою визначено розміри виплат,
передбачені вищезазначеними законами,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету.

Отже, доводи апеляційної скарги та
апелянта спростовуються висновками
суду першої інстанції, матеріалами
справи та не відповідають вимогам
чинного законодавства, через що
рішення суду першої інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст.195, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, Постановою Пленуму ВАС
України №8 від 19.12.2011 року "Про судову
практику вирішення адміністративними
судами спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"" колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Талалаївському районі Чернігівської
області на постанову Талалаївського
районного суду Чернігівської області
від 06.01.2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Талалаївському районі Чернігівської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії як дитині війни - залишити без
задоволення.

Постанову Талалаївського районного
суду Чернігівської області від 06.01.2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено
15.11.2013 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, тобто з
27.02.2014 року, шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.

Повний текст постанови
виготовлено 27.02.2014 року.