Справа № 827/262/14
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД МІСТА
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2014 року Справа
№827/262/14місто Севастополь

17 год. 28 хв.

Окружний адміністративний суд міста
Севастополя у складі:

судді - Балась Т.П., при секретарі -
Безпрозванній В.В.,

за участю:

представника позивача - Приватного
підприємства "Времена года" -
Петровської О.С., довіреність від 26.12.2013
року б/н;

представник відповідача - Головного
управління Держземагентства у м.
Севастополі - в судове засідання не
з'явився;

представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача - Качинської
селищної ради Нахімовського району м.
Севастополя - в судове засідання не
з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
"Времена года" до Головного управління
Держземагентства у м. Севастополі,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - Качинська селищна рада
Нахімовського району м. Севастополя
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Времена года"
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя із адміністративним
позовом до Головного управління
Держземагентства у м. Севастополі,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - Качинська селищна рада
Нахімовського району м. Севастополя
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалами суду від 06.02.2014 року відкрито
провадження у адміністративній справі,
залучено до участі у справі третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача -
Качинську селищну раду Нахімовського
району м. Севастополя, закінчене
підготовче провадження та призначено
судовий розгляд справи.

Позовні вимоги мотивовані
невідповідністю дій відповідача
вимогам діючого законодавства.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив суд задовольнити позов з
підстав, що у ньому наведені.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином, про
причини неявки суду не повідомили.

Голова Качинської селищної ради
направив до суду заяву про розгляд
справи за відсутності представника
третьої особи.

Суд не вбачає перешкод для розгляду
справи у відсутність відповідача та
третьої особи.

Заслухавши думку представника
позивача, дослідивши матеріали справи
та наявні докази, суд дійшов висновку
про задоволення позову, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 28 березня 2006 року
між Качинською селищною радою
Нахімовського району м. Севастополя
(Орендодавець) та Приватним
підприємством «Времена года» (Орендар)
було укладено договір оренди земельної
ділянки, реєстраційний номер 00032 від
11.04.2006 року.

Згідно з пунктом 1.1. договору оренди,
Орендодавець у відповідності з
рішенням Качинської селищної ради № 1253
від 28.02.2006 надає, а Орендар приймає у
строкове платне користування земельну
ділянку для будування та
обслуговування готельного комплексу з
віднесенням них земель до земель
рекреаційного призначення, що
знаходиться за адресою: м. Севастополь,
Нахімовський район, у районі гирла
річки Кача с. Орловка.

У пункті 2.1. договору оренди зазначено,
що в оренду надасться земельна ділянка
загальною площею 3,9 га.

Відповідно пункту 2.2. договору,
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки на період будування до здачі
об'єкта в експлуатацію складає 3585582,00
грн., що підтверджується випискою з
технічної документації по нормативної
грошової оцінки земельної ділянки №
3098/1 від 13 березня 2006 року, що була
видана Севастопольським міським
головним управлінням земельних
ресурсів.

Пунктом 2.3. договору встановлено, що
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки на період експлуатації складає
17927910,00 грн., що підтверджується
випискою з технічної документації по
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки № 3097/1 від 13 березня 2006 року, що
була видана Севастопольським міським
головним управлінням земельних
ресурсів.

Згідно пункту 3.1. договору, договір
укладено строком на 50 років.

У пункті 4.1. договору сторони погодили,
що річна орендна плата за користування
земельною ділянкою встановлена у
розмірі 1,0% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки.

01 липня 2013 року між Качинською
сільською Радою Нахімовського району
м. Севастополя та Приватним
підприємством «Времена года» було
укладено додаткову угоду № 3 по
внесенню змін у договір оренди
земельної ділянки № б/н від 28 березня
2006 року.

Так, на підставі рішення № 836 від 25
червня 2013 року у пункт 1.1. договору
оренди земельної ділянки були внесені
зміни у частині функціонального
призначення об'єкту замість
«готельного комплексу» читати «домів
відпочинку», без зміни основного
цільового призначення.

Інші пункти договору оренди земельної
ділянки залишені без змін.

13.01.2014 року позивач для отримання
погодженого розрахунку отримав новий
витяг з нормативної грошової оцінки,
виданий Головним управлінням
Держземагенства у місті Севастополі за
реєстровим № 1162-3.1/5, з якої випливає, що
вартість цієї земельної ділянки
становить 24 623 430,00 гривень. Зазначену
оцінку відповідачем було проведено з
коефіцієнтом 2,5.

Відповідно до статті 19 Земельного
кодексу України № 2768-III від 25.10.2001р.
(далі ЗКУ) землі України за цільовим
призначенням поділяються на такі
категорії: а) землі
сільськогосподарського призначення; б)
землі житлової та громадської
забудови; в) землі природно-заповідного
та іншого призначення; г) землі
оздоровчого призначення; ґ) землі
рекреаційного призначення; д)
історико-культурного призначення; е)
землі лісогосподарського призначення;
є) землі водного фонду; ж) землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення.

Згідно зі статтею 20 ЗКУ віднесення
земель до тієї чи іншої категорії
здійснюється на підставі рішень
органів державної влади, Верховної
Ради Автономної Республіки Крим, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим
та органів місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень. Зміна
цільового призначення земель
провадиться органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.
Зміна цільового призначення земель,
які перебувають у власності громадян
або юридичних осіб, здійснюється за
ініціативою власників земельних
ділянок у порядку, що встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Зміна
цільового призначення земель, зайнятих
лісами, провадиться з урахуванням
висновків органів виконавчої влади з
питань охорони навколишнього
природного середовища та лісового
господарства. Види використання
земельної ділянки в межах певної
категорії земель (крім земель
сільськогосподарського призначення та
земель оборони) визначаються її
власником або користувачем самостійно
в межах вимог, встановлених законом до
використання земель цієї категорії, з
урахуванням містобудівної
документації та документації із
землеустрою.

Відповідно до статей 50, 51, 52 ЗКУ до
земель рекреаційного призначення
належать землі, які використовуються
для організації відпочинку населення,
туризму та проведення спортивних
заходів.

До земель рекреаційного призначення
належать земельні ділянки зелених зон
і зелених насаджень міст та інших
населених пунктів,
навчально-туристських та екологічних
стежок, маркованих трас, земельні
ділянки, зайняті територіями будинків
відпочинку, пансіонатів, об'єктів
фізичної культури і спорту,
туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів,
стаціонарних і наметових
туристично-оздоровчих таборів,
будинків рибалок і мисливців, дитячих
туристичних станцій; дитячих та
спортивних таборів, інших аналогічних
об'єктів, а також земельні ділянки,
надані для дачного будівництва і
спорудження інших об'єктів
стаціонарної рекреації. Землі
рекреаційного призначення можуть
перебувати у державній, комунальній та
приватній власності. На землях
рекреаційного призначення
забороняється діяльність, що
перешкоджає або може перешкоджати
використанню їх за призначенням, а
також негативно впливає або може
вплинути на природний стан цих земель.
Порядок використання земель
рекреаційного призначення
визначається законом.

Частиною першою статті 206 Земельного
кодексу України передбачено, що
використання землі в Україні є платним.
Об'єктом плати за землю є земельна
ділянка.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЗКУ грошова
оцінка земельних ділянок визначається
на рентній основі.

Статтею 1 Закону України "Про оцінку
земель" від 11.12.2003 року № 1378-IV (далі -
Закон № 1378) визначено, що нормативна
грошова оцінка земельних ділянок -
капіталізований рентний дохід із
земельної ділянки, визначений за
встановленими і затвердженими
нормативами.

Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону № 1378 нормативна
грошова оцінка земельних ділянок
використовується для визначення
розміру земельного податку, державного
мита при міні, спадкуванні та даруванні
земельних ділянок згідно із законом,
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності,
втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
вартості земельних ділянок площею
понад 50 гектарів для розміщення
відкритих спортивних і
фізкультурно-оздоровчих споруд, а
також при розробці показників та
механізмів економічного стимулювання
раціонального використання та охорони
земель.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону № 1378
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться серед іншого у
разі визначення розміру орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону № 1378 дані
про нормативну грошову оцінку окремої
земельної ділянки оформляються як
витяг з технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель.

Постановою Кабінету Міністрів України
№213 від 23.03.1995 року (далі - Постанова №
213), затверджена Методика нормативної
грошової оцінки з земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів, розділом 3 якої
встановлений порядок визначення
нормативної грошової оцінки земель
населених пунктів за встановленою
формулою, згідно якої враховується
коефіцієнт, який характеризує
функціональне використання земельної
ділянки (під житлову чи громадську
забудову, для промисловості,
транспорту і т.д.).

На виконання пункту 2 Постанови №
213 наказом Державного комітету України
по земельних ресурсах, Міністерства
аграрної політики України,
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України, Української академії аграрних
наук від 27.01.2006 року № 18/15/21/11 був
затверджений Порядок грошової оцінки
земель сільськогосподарського
призначення та населених пунктів.

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3
Порядку, в основі нормативної грошової
оцінки земель населених пунктів лежить
капіталізація рентного доходу, що
отримується залежно від місця
розташування населеного пункту в
загальнодержавній, регіональній і
місцевій системах виробництва та
розселення, облаштування його
території та якості земель з
урахуванням природно-кліматичних та
інженерно-геологічних умов,
архітектурно-ландшафтної та
історико-культурної цінності,
екологічного стану, функціонального
використання земель.

Згідно п.3.5 Порядку, коефіцієнт, який
характеризує функціональне
використання земельної ділянки,
враховує відносну прибутковість видів
економічної діяльності. Віднесення
земель до категорії земель за
функціональним використанням
провадиться згідно з Інструкцією з
заповнення державної статистичної
звітності з кількісного обліку земель,
затвердженою наказом Держкомстату
України від 05.11.1998 року № 377,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14.12.1998 року за №788/3228
(далі - Порядок), відповідно до видів
економічної діяльності, зазначених у
довідках, що надають юридичним особам
органи державної статистики.

Коефіцієнт, який характеризує
функціональне використання земельної
ділянки (Кф) (додаток 1, табл. 1.1),
ураховує відносну прибутковість видів
економічної діяльності категорії
земель за функцією використання,
зокрема, такі коефіцієнти: землі
комерційного використання - Кф = 2,5 за
кодом КВЕД - G,H,J,K,O93, О92,7 або інші землі
(за деякими винятками) - Кф = 0,5.

До складу категорії земель
комерційного використання
відносяться: землі торгівлі
транспортними засобами та їх ремонту;
землі оптової торгівлі і посередництва
в торгівлі; землі роздрібної торгівлі
побутовими товарами і їх ремонт; землі
готелів та ресторанів; землі
підприємств фінансового
посередництва; землі підприємств
страхування; землі підприємств, що
здійснюють допоміжну діяльність у
сфері фінансів та страхування; землі
підприємств, що здійснюють операції з
нерухомістю, здавання під найм та
послуги юридичним особам; землі
підприємств, що здійснюють діяльність
у сфері інформатизації; землі
підприємств, що здійснюють послуги, які
надаються переважно юридичним особам;
землі підприємств, що здійснюють
індивідуальні послуги; підприємств, що
здійснюють діяльність у сфері
відпочинку та розваг (азартні ігри на
гроші тощо).

Категорія інших земель включає в себе:
землі насаджень загального та
спеціального користування; землі
кладовищ та крематоріїв; землі
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення; землі
оздоровчого та рекреаційного
призначення; землі
історико-культурного призначення;
землі лісового господарства і
пов'язані з ним послуги; з площею
акваторії до 50 га включно; землі запасу
та резервного фонду; землі, зайняті
поточним відведені під майбутнє
будівництво.

Віднесення земель до категорії земель
за функціональним використанням
провадиться згідно з Інструкцією з
заповнення державної статистичної з
кількісного обліку земель,
затвердженою наказом Держкомстату
України від 05.11.1998 року № 377,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 14.12.1998 за № 788/3228, відповідно до
видів економічної діяльності,
зазначених у довідках,що надають
юридичним особам органи державної
статистики.

Відповідно до додатку № 1 Таблиці 1.1
Порядку, до земель оздоровчого та
рекреаційного призначення (інші землі)
застосовується коефіцієнт
функціонального використання 0,5.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців видом
діяльності ПП «Времена года» є
організування інших видів відпочинку
та розваг.

Суд зазначає, що позивачем були надані
усі докази на підтвердження
використання земельних ділянок в межах
цільового призначення, а саме: договори
оренди та додаткові угоди до нього з
власником - Качинською селищною радою,
де відповідно до п.1.1. Договору земельна
ділянка надана для будівництва та
обслуговування будинків відпочинку з
віднесенням цих земель до категорії
земель рекреаційного призначення.

З цих підстав, суд не погоджується з
висновками відповідача про віднесення
земельної ділянки до категорії земель
комерційного призначення, оскільки
такі висновки базуються на
безпідставній кваліфікації діяльності
позивача до секції Н (діяльність
готелів та ресторанів) за КВЕД та
застосуванні у зв'язку з цим невірного
коефіцієнта, який характеризує
функціональне використання земельної
ділянки.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
документи, які б визначали цільове чи
функціональне використання землі, як
комерційне, навпаки, всі наявні докази
доводять та визначають призначення
землі, як рекреаційне.

Таким чином, застосування відповідачем
коефіцієнту функціонального
використання як для земель
комерційного призначення при
розрахунку нормативної грошової
оцінки земельної ділянки за даних умов
не відповідає фактичним обставинам
справи та діючому законодавству, а дії
Головного управління Державного
комітету із земельних ресурсів у місті
Севастополі в частині застосування
коефіцієнту функціонального
використання для земель комерційного
призначення - 2,5 при здійсненні
розрахунку нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, що перебуває
в оренді ПП «Времена года» є
протиправними.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Системно аналізуючи докази по справі у
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
відповідачем не доведено
правомірності своїх дій та рішень, у
зв'язку з чим позовні вимоги визнаються
судом обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись статтями 158-163,167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного
управління Держземагентства у м.
Севастополі щодо застосування
коефіцієнту функціонального
використання земельної ділянки Кф " 2,5" -
землі комерційного призначення у
витягу № 1162-3.1/5 від 13.01.2014 року з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки, при
визначенні даних про нормативну
грошову оцінку 1 м.кв. земельної
ділянки, що перебуває у користуванні ПП
«Времена года» за договором оренди від
28.03.2006 року.

3. Зобов'язати Головне управління
Держземагентства у м. Севастополі
провести перерахунок нормативної
грошової оцінки земельної ділянки,
площею 3,9 га, що знаходиться за адресою:
м. Севастополь, Нахімовський район, у
районі гирла річки Кача, с. Орловка, для
будування та обслуговування будинків
відпочинку з віднесенням цих земель до
земель рекреаційного призначення із
застосуванням коефіцієнту
функціонального використання
земельної ділянки Кф " 0,5" для земель
оздоровчого та рекреаційного
призначення.

4. Зобов'язати Головне управління
Держземагентства у м. Севастополі
видати Приватному підприємству
«Времена года» новий витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки із
застосуванням коефіцієнту
функціонального використання
земельної ділянки Кф " 0,5".

5. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Приватного
підприємства "Времена года" судовий
збір у розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08
копійок.

Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, та може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду у порядку і
строки, передбачені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова складено у повному обсязі 11
березня 2014 року.

Суддя
Т.П. Балась