Справа № 2а-1251/10/1370
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/12490/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко
Є.А.

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 січня 2011 року у адміністративній
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
державної інспекції з контролю за
використанням і охороною земель у
Львівській області,

про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернувся із
позовом до Управління державної
інспекції з контролю за використанням
і охороною земель у Львівській області
(далі - Інспекція) про визнання дій
Інспекції щодо здійснення перевірки та
складання акту перевірки про
дотримання вимог земельного
законодавства протиправними.

На обґрунтування позову зазначив, що не
був належним чином повідомлений про
час та місце здійснення Інспекцією
27.07.2009 року перевірки дотримання ОСОБА_2
вимог земельного законодавства.

23 вересня 2010 року постановою
Львівського окружного
адміністративного суду, залишеною без
змін ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 січня 2011
року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
першої та апеляційної інстанцій
зазначили, що Інспекцією був належним
чином повідомлений про здійснення
перевірки щодо дотримання ОСОБА_2 вимог
земельного законодавства.

ОСОБА_2 звернувся із касаційною скаргою
про скасування постанови Львівського
окружного адміністративного суду та
ухвали Львівського апеляційного
адміністративного суду і направлення
справи на новий розгляд, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 є
власником земельної ділянки на
території Дем'янської сільської ради
Миколаївського району Львівської
області.

17 липня 2009 року Інспекція повідомила
ОСОБА_2 про здійснення перевірки з
питання дотримання вимог земельного
законодавства.

Відповідно до зазначеного
повідомлення перевірка повинна була
здійснюватися на виконання вимог
прокуратури Львівської області,
Управління державної служби з
економічною злочинністю та
Миколаївської районної ради
Львівської області.

27 липня 2009 року ОСОБА_2 запрошувався до
Держкомзему у Миколаївському районі
Львівської області для з'ясування
питання правомірності використання
зазначеної земельної ділянки.

10 серпня 2009 року Інспекція в
присутності представників
Миколаївської міжрайонної прокуратури
Львівської області, Миколаївської
районної державної адміністрації,
голови Дем'янської сільської ради
Миколаївського району Львівської
області здійснила перевірку
дотримання ОСОБА_2 вимог земельного
законодавства, за результатами якої
10.08.2009 року складений акт.

Відповідно до зазначеного акту
перевірки встановлено, що ОСОБА_2 у
порушення вимог ст., ст. 125, 126, 211
Земельного кодексу України, ст. 53-1
Кодексу України про адміністративне
правопорушення самовільно зайняв
суміжну земельну ділянку із земель
водного фонду під прибережною захисною
смугою озера «Байкал», яка
використовується для відпочинкової
зони.

4 вересня 2009 року ОСОБА_2 повторно не
з'явився до Управління Держкомзему у
Миколаївському районі Львівської
області для з'ясування питання
правомірності використання зазначеної
земельної ділянки.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» Державний контроль
за використанням та охороною земель,
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель і
моніторинг ґрунтів здійснюються
шляхом: проведення перевірок; розгляду
звернень юридичних і фізичних осіб;
участі у роботі комісій при прийнятті в
експлуатацію меліоративних систем і
рекультивованих земель, захисних
лісонасаджень, протиерозійних
гідротехнічних споруд та інших
об'єктів, які споруджуються з метою
підвищення родючості ґрунтів та
забезпечення охорони земель; розгляду
документації із землеустрою,
пов'язаної з використанням та охороною
земель.

Згідно з ст. 10 цього Закону державні
інспектори у сфері державного контролю
за використанням та охороною земель і
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель мають право:
безперешкодно обстежувати в
установленому законодавством порядку
земельні ділянки, що перебувають у
власності та користуванні юридичних і
фізичних осіб, перевіряти документи
щодо використання та охорони земель;
давати обов'язкові для виконання
вказівки (приписи) з питань
використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства
України про охорону земель відповідно
до їх повноважень; складати акти
перевірок чи протоколи про
адміністративні правопорушення у
сфері використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства про
охорону земель та розглядати
відповідно до законодавства справи про
адміністративні правопорушення, а
також подавати в установленому
законодавством України порядку до
відповідних органів матеріали
перевірок щодо притягнення винних осіб
до відповідальності.

Відповідно до п. 3 Порядку планування та
проведення перевірок з питань
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель,
затвердженого наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
№ 312 від 12.12.2003 року (далі - Порядок)
Держземінспекція та її територіальні
органи (далі - інспекційні органи
Держкомзему) проводяться такі види
перевірок: планові; позапланові;
оперативні.

Позаплановою перевіркою є перевірка,
яка не передбачена планом роботи
відповідного інспекційного органу
Держкомзему.

У разі неможливості своєчасного
повідомлення юридичних і фізичних осіб
про проведення позапланової перевірки
(обмежені строки на її проведення тощо),
вона проводиться без попереднього їх
повідомлення, незалежно від кількості
раніше проведених перевірок, за
наявності таких обставин: отримання
доручення від Президента України,
Верховної Ради України, Кабінету
Міністрів України, міністерств та
інших центральних органів виконавчої
влади, органів прокуратури, місцевих
органів виконавчої влади і органів
місцевого самоврядування та
Держземінспекції.

Згідно з п. 4.1 Порядку державні
інспектори проводять перевірки стану
дотримання земельного законодавства в
присутності власників земельних
ділянок чи землекористувачів або
уповноважених ними осіб, а також осіб,
які вчинили порушення земельного
законодавства. У разі відсутності при
перевірці власника чи
землекористувача або уповноважених
ними осіб перевірка проводиться за
наявності двох свідків.

Відповідно до п. 5.3 Порядку акт
складається у двох примірниках. Перший
примірник акта залишається у
державного інспектора, який проводить
перевірку, другий - вручається або
надсилається керівнику юридичної
особи чи фізичній особі, які
перевірялись. При проведенні спільних
перевірок з іншими органами контролю,
копія акта надається цим органам.

При врученні акта юридичній чи
фізичній особі особисто в примірнику
акта, який залишається в інспектора,
робиться відмітка про дату вручення
акта та ставиться підпис особи, яка
його отримує. У разі надсилання акта
поштою на примірнику акта, який
залишається в інспектора, робиться
відповідна відмітка. Акт надсилається
з повідомленням про вручення.

Суди першої та апеляційної інстанції
обґрунтовано зазначили, що Інспекція
правомірно здійснила позапланову
перевірку дотримання ОСОБА_2 вимог
земельного законодавства, після якої
був складений акт перевірки, який був
йому надісланий. На підставі даного
акту до ОСОБА_2 не застосовувались
заходи відповідальності, у зв'язку з
чим його права Інспекцією не були
порушенні.

Висновки судів попередніх інстанцій
про відмову у задоволенні позову є
обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст.,ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.