Справа № 820/8225/13-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 р. Справа № 820/8225/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання
Бутенко Ю.О.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представників відповідача - Биковченко
Н.І., Вакуленко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від
07.11.2013р. по справі № 820/8225/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області

про поновлення на посаді,

ВСТАНОВИЛА:

10.09.2013 р. ОСОБА_1 ( далі - позивач),
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Головного управління МВС
України в Харківській області ( далі -
ГУ МВС і Харківській обл. ) в якому, з
урахуванням уточнень, просив суд
визнати його звільнення з посади
начальника сектору комплектування ВНЗ
МВС України та кадрового забезпечення
в інституті підготовки слідчих кадрів
для МВС України Національного
університету "Юридична академія
України імені Ярослава Мудрого"
Управління кадрового забезпечення
ГУМВС України в Харківській обл. ( далі
- Інститут) незаконним;

- скасувати наказ ГУ МВС України в
Харківській обл. № 622 від 11.07.2013 р. в
частині звільнення ОСОБА_1 з посади
начальника сектору комплектування ВНЗ
МВС України та кадрового забезпечення
в Інституті;

- скасувати наказ № 307 о/с від 06.08.2013 р.
про звільнення ОСОБА_1 з посади
начальника сектору комплектування ВНЗ
МВС України та кадрового забезпечення
в Інституті та призначення на посаду
інспектора СКЗ Дергачівського РВ ГУ з
посадовим окладом 575,00 грн.;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника
сектору комплектування ВНЗ МВС України
та кадрового забезпечення в Інституті
з 06 серпня 2013 року;

- зобов'язати ГУ МВС України в
Харківській обл. нарахувати ОСОБА_1
премію за липень 2013 року, у розмірі
премії, нарахованої у червні 2013 року, та
зарахувати її до розміру заробітної
плати ОСОБА_1 за липень місяць 2013 року;

- зобов'язати ГУ МВС України в
Харківській обл. нарахувати на користь
ОСОБА_1 заробітну плату за час
вимушеного прогулу в розмірі
середнього заробітку по день винесення
судового рішення;

- стягнути з ГУ МВС України в
Харківській обл. на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
07.11.2013 р. в задоволенні
адміністративного позову відмовлено у
повному обсязі.

Не погодившись з даною постановою
суду позивач подав апеляційну скаргу в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення по справи, просив скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 07.11.2013 р. та
ухвалити нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що судом першої
інстанції не надано оцінки наказу №622
від 11.07.2013 р. про звільнення ОСОБА_1 з
займаної посади, в якому зазначено, що з
15.03.2013 р. по день його звільнення
виконання обов'язків начальника
сектору було покладено на
підполковника міліції Котенка А.М.,
тобто з даної дати позивач не мав
доступу до особових справ випускників.
Також судом не було надано оцінки
наказу №307 від 06.08.2013 р. про призначення
позивача на посаду інспектора СКЗ
Дергачівського РВ ГУ, з посадовим
окладом 575 грн, яка є нижчою від посади,
яку займав позивач раніше.

Переведення на нижчу посаду було
проведено без проходження
атестаційної комісії.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, позивача,
представника позивача, представників
відповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, дослідивши
письмові докази по справі, дійшла
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів з даним висновком суду
погоджується часково виходячи з
наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), суд апеляційної
інстанції переглядає судове рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 з
26.06.2012 р. працював на посаді начальника
сектору комплектування ВНЗ МВС України
та кадрового забезпечення в Інституті
(наказ №110о/с від 26.06.2012 р.).

06.06.2013 р. до ГУМВС України в Харківській
обл. надійшов рапорт начальника ВКПС
УКЗ ГУМВС в Харківській обл. полковника
міліції Андренко С.О. про те, що станом
на 06.06.2013 р. сектором комплектування ВНЗ
до ВКПС УКЗ не направлені особові
справи випускників Інституту як
кандидатів в ОВС, у зв'язку з чим ВКПС
неможливо провести організаційні
заходи щодо призначення випускників на
посади слідчих органів та підрозділів
ГУМВС (а.с. 54).

26.06.2013 р. начальником ГУМВС України в
Харківській обл. видано наказ № 314 про
призначення службового розслідування
за фактом порушення службової
дисципліни працівниками сектору
комплектування ВНЗ МВС України та
кадрового забезпечення в Інституті.

Проведеним службовим розслідуванням
встановлено, що 08.06.2013 р. в Інституті
відбувся випуск та урочисте вручення
дипломів слухачам, які були направлені
на навчання ГУМВС області. 45
випускників вказаного навчального
закладу направлені до слідчих
підрозділів ГУМВС України в
Харківській обл. Цього ж дня під час
прийому-передачі особових справ
випускників були виявлені певні
недоліки, зокрема, в особових справах
деяких випускників відсутні висновки
ВЛК, довідки за результатами
психофізіологічного обстеження,
довідки психолога з висновком про
психологічну придатність кандидата на
конкретну посаду, довідки про
результати перевірки рівня фізичної
підготовки кандидата, висновки про
прийняття на службу в ОВС, зібрані
неповні матеріали відповідної
спеціальної перевірки (а.с. 60-68). Під час
службового розслідування ОСОБА_1 від
надання пояснень відмовився, про що
складено відповідний акт від 04.07.2013 р.
(а.с. 77).

11.07.2013 р. наказом начальника ГУ МВС
України в Харківській обл. №622
звільнено ОСОБА_1 із займаної посади за
порушення службової дисципліни (
а.с.49-52).

06.08.2013 р. наказом ГУ МВС України в
Харківській обл. №307 о/с призначено
ОСОБА_1 на посаду інспектора СКЗ
Дергачівського РВ ГУ, увільнивши його
від посади начальника сектору
комплектування ВНЗ МВС України та
кадрового забезпечення Інституту, з
06.08.2013 р., з посадовим окладом 575 грн. (
а.с. 26).

Відповідно до пункту 23 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ», затвердженого
постановою КМУ № 114 від 29.07.1991 року
(далі - Положення), особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну, адміністративну,
матеріальну та кримінальну
відповідальність згідно з
законодавством.

Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України визначає
сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» № 3460-ІV від
22.02.2006 року (далі - Дисциплінарний
статут) визначено, що службова
дисципліна - це дотримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного
статуту за вчинення дисциплінарних
проступків особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну відповідальність згідно
з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту
визначено види дисциплінарних
стягнень, які можуть накладатися на
осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни, зокрема
звільнення з органів внутрішніх справ.

Перевіряючи правомірність наказу №622
від 11.07.2013 р. колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається із висновку службового
розслідування за період з 15.03.2013 р. по
11.07.2013 р. виконуючим обов'язки
начальника сектору комплектування ВНЗ
МВС України та кадрового забезпечення
в Інституті був Котенко А.М.

Позивач в період з 12.03.2013 р. по 23.03.2013 р., з
25.03.2013 р. по 19.04.2013 р., з 22.04.2013 р. по 30.04.2013
р. знаходився на лікарняному.

Після виходу з лікарняного ОСОБА_1,
виконувати обов'язки начальника
сектору комплектування ВНЗ МВС України
та кадрового забезпечення в Інституті
продовжував виконувати Котенко А.М.

Доказів передання повноважень
позивачу, в тому числі особових справ
випускників, відповідачем під час
судового розгляду не надано.

Зважаючи на те, що позивач фактично був
відсторонений від виконання функцій
начальника сектору комплектування ВНЗ
МВС України та кадрового забезпечення
в Інституті, колегія суддів вважає
неправомірним притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності за
порушення службової дисципліни, що
виразилися у неналежному виконанні
функціональних обов'язків, порушення
вимог п.п. 3.4, 3.6, 4 Положення з боку
інспекторів Інституту.

Крім того колегія суддів приймає до
уваги, що стосовно позивача , за
порушення службової дисципліни
стосовно невиконання службових
обов'язків відповідачем був прийнятий
наказ №190 від 13.03.2013 р. про притягнення
до дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1 за порушення вимог ст.. 8
Дисциплінарного статуту , п.п. 13, 14.3
Інструкції з організації планування в
системі органів і підрозділів
внутрішніх справ України та п.2.1 та 2.2.3
Положення про сектор комплектування
ВНЗ МВС України та кадрового
забезпечення в Інституті, проте з
незалежних від позивача причин, станом
на 09.07.2013 р. даний наказ не був
реалізований.

Стосовно наказу ГУ МВС України в
Харківській обл. № 307 о/с від 06.08.2013 р.
колегія суддів зазначає.

Згідно з пунктом 48 Положення, що
кореспондується з пунктом 1.4
Інструкції про порядок проведення
атестування особового складу органів
внутрішніх справ України (далі -
Інструкція), затвердженої наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 22 березня 2005 року N 181, атестація
осіб середнього, старшого і вищого
начальницького складу проводиться на
кожній із займаних посад через чотири
роки, а також при призначенні на вищу
посаду, переміщенні на нижчу посаду і
звільненні з органів внутрішніх справ,
якщо переміщення по службі або
звільнення провадиться по закінченні
року з дня останньої атестації, а у
виняткових випадках незалежно від
цього строку.

Відповідно до положень пункту 4.11
Інструкції висновок щодо
відповідності працівника займаній
посаді приймається атестаційною
комісією на підставі всебічного
розгляду показників роботи,
професійної компетентності працівника
і його ділових та особистих якостей.

Пункт 5.3 Інструкції передбачає,
зокрема, що рішення про переміщення
особи на нижчу посаду приймається у
двомісячний термін з дня затвердження
висновку атестаційної комісії.

Згідно з пунктом 24 Положення у разі
незаконного звільнення або
переведення на іншу роботу особи
рядового, начальницького складу
органів внутрішніх справ підлягають
поновленню на попередній роботі
(посаді).

Як встановлено під час судового
розгляду, на час прийняття
оскаржуваних наказів, атестація
позивача проводилася більше року тому,
що не заперечувалося сторонами.

Враховуючи вище зазначені обставини
справи та правові норми, колегія суддів
прийшла до висновку, що позивач
підлягає поновленню на посаді
начальника сектору комплектування ВНЗ
МВС України та кадрового забезпечення
в Інституті тому, що його було
звільнено із зазначеної посади з
порушенням вимог пункту 48 Положення та
пункту 1.4 Інструкції, адже звільнення
та переміщення позивача з вищої посади
на нижчу було здійснено без проведення
атестації. Підставою для переміщення
осіб середнього, старшого і вищого
начальницького складу з вищих посад на
нижчі є висновок атестаційної комісії,
а не висновок службового
розслідування.

Відповідно до п.24 Положення поновлення
на попередній посаді проводиться
одночасно з виплатою грошового
забезпечення за час вимушеного прогулу
або різниці в грошовому забезпеченні
за час виконання службових обов'язків,
але не більше як за один рік.

Зважаючи на те, що позивача було
незаконно переміщення на нижчу посаду,
то різниця в грошовому забезпеченні
підлягає нарахуванню та виплаті
позивачу за весь час виконання
обов'язків на даній посаді.

Посилання відповідача на те, що у
секторі комплектування внз МВС
України ТА кадрового забезпечення в
інституті підготовки кадрів для МВС
Національного університету «Юридична
академія імені Ярослава Мудрого»
скорочені всі посади, в зв'язку з чим
поновити позивача на не існуючу посаду
не можливо, колегія суддів
необґрунтованими виходячи з
наступного.

Відповідно до абз.3 п. 19 постанови
Пленуму Верховного суду України №9 від
06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами
трудових спорів» працівник, який був
незаконно звільнений до реорганізації,
поновлюється на роботі в тому
підприємстві, де збереглося його
попереднє місце роботи.

Зважаючи на те, що позивач був
звільнений з посади з порушенням норм
чинного законодавства, що унормовує
порядок прийняття, проходження та
звільнення з публічної служби, тому він
підлягає поновленню на попередній
посаді.

Щодо позовних вимог стосовно
зобов'язання відповідача нарахувати
премію позивачу за липень 2013 р. у
розмірі премії нарахованої у червні 2013
р. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.3.1 Положення про
преміювання осіб рядового і
начальницького складу апарату ГУМВС
України в Харківській області,
затвердженого наказом ГУМВС України в
Харківській області від 11.01.2013 р. № 14 (
дал - Положення про преміювання),
преміювання осіб рядового і
начальницького складу здійснюється
відповідно до їх особистого вкладу та
визначається за низкою показників,
зокрема - сумлінне виконання службових
обов'язків, повнота та якість виконання
завдань і доручень керівництва
Головного управління.

Пунктом 5.3 Положення про преміювання
виплата премії за минулий місяць
проводиться у поточному місяці в день
виплати грошового забезпечення.

У разі несвоєчасного виконання та
неналежної організації виконання в
установлені строки завдань керівники
органів і підрозділів внутрішніх справ
мають право зменшувати розмір премії (
п.4.2 Положення про преміювання).

Згідно витягу із рапорту старшого
інспектора ВКПС УКЗ ГУМВС України в
Харківській області про преміювання
особового складу УКЗ ГУМВС України в
Харківській області за підсумками
роботи у червні 2013 р. встановлено 10%
премії ОСОБА_1

Зважаючи на відсутність порушень
відповідачем Положення про
преміювання, колегія суддів прийшла до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог щодо зобов'язання
відповідача нарахувати премію
позивачу за липень 2013 р., у розмірі
премії за липень 2013 р.

Стосовно позовних вимог щодо
стягнення моральної шкоди в сумі 5000
грн. колегія суддів зазначає.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті. Згідно з п.3 ч.2 цієї статті
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала в
інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Однак в чому полягає моральна шкода і
за якими критеріями вона була оцінена
та визначена в грошовому розмірі
позивач не обґрунтував, отже вимоги про
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 5000 грн задоволенню не
підлягають.

Враховуючи положення п.4 ч.1 ст. 202 КАС
України колегія суддів зазначає, що
судом були порушені норми
матеріального та процесуального права,
що призвели до частково невірного
вирішення справи, а тому апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 7 листопада
2013 року по справі № 820/8225/13-а
скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з
посади сектору комплектування ВНЗ МВС
України та кадрового забезпечення і
інституті підготовки слідчих кадрів
для МВС України Національного
університету "Юридична академія
України імені Ярослава Мудрого"
Управління кадрового забезпечення
ГУМВС України в Харківській області.

Скасувати наказ Головного
управління МВС України в Харківській
області №622від 11.07.2013 р. в частині
звільнення ОСОБА_1 з посади начальника
сектору комплектування ВНЗ МВС України
та кадрового забезпечення і інституті
підготовки слідчих кадрів для МВС
України Національного університету
"Юридична академія України імені
Ярослава Мудрого" Управління кадрового
забезпечення ГУМВС України в
Харківській області.

Скасувати наказ №307 о/с від 06.08.2013
р. про звільнення ОСОБА_1 з посади
начальника сектору комплектування ВНЗ
МВС України та кадрового забезпечення
і інституті підготовки слідчих кадрів
для МВС України Національного
університету "Юридична академія
України імені Ярослава Мудрого"
Управління кадрового забезпечення
ГУМВС України в Харківській області та
призначення на посаду інспектора СКЗ
Дергачівського РВ ГУ з посадовим
окладом 575,00 грн.

Поновити ОСОБА_1 з 06.08.2013 р. на
посаді начальника сектору
комплектування ВНЗ МВС України та
кадрового забезпечення і інституті
підготовки слідчих кадрів для МВС
України Національного університету
"Юридична академія України імені
Ярослава Мудрого" Управління кадрового
забезпечення ГУМВС України в
Харківській області.

Зобов'язати Головне управління
МВС України в Харківській області
провести ОСОБА_1 виплату різниці
середнього розміру грошового
забезпечення, що отримував ОСОБА_1
перебуваючи на посаді інспектора СКЗ
Дергачівсього РВ ГУМВС України в
Харківській області та середнім
розміром грошового забезпечення
отриманого ним перебуваючи на посаді
начальника сектору комплектування ВНЗ
МВС України та кадрового забезпечення
і інституті підготовки слідчих кадрів
для МВС України Національного
університету "Юридична академія
України імені Ярослава Мудрого"
Управління кадрового забезпечення
ГУМВС України в Харківській області з
06.08.2013 р. по час поновлення на посаді.

В іншій частині в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Любчич
Л.В.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Спаскін О.А. Повний текст постанови
виготовлений 03.03.2014 р.

Головний спеціаліст
Зливко І.М.