Справа № 806/6515/13-а
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2013-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 806/6515/13-a

категорія 8.2.1

11 грудня 2013 р.
м. Житомир

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Липи В.А.,

розглянувши у письмовому
провадженні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Бердичівський м'ясокомбінат" до
Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 03.09.2013 р. №
,-

встановив:

У вересні 2013 року Публічне акціонерне
товариство "Бердичівський
м'ясокомбінат" звернулося до
адміністративного суду з позовом, у
якому просило визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
03 вересня 2013 року № , яким
товариству збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість в сумі 71 990, 00 грн. (за
основним платежем - 47 993, 00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 23 997,
00 грн.).

У обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що в період з 18.07.2013 року по
07.08.2013 року працівниками Бердичівської
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Житомирські області було проведено
виїзну планову документальну
перевірку ПАТ "Бердичівський
м'ясокомбінат" з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2011 року по
31.12.2012 року, результати якої оформлені
актом перевірки від 14.08.2013 року №
369/22-00/00443430. Під час проведеної
перевірки податковий орган прийшов до
висновку про порушення товариством
вимог пункту 13 підрозділу 2 розділу ХХ
перехідних положень Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість, що
підлягає сплаті до державного бюджету
в періоді, що перевірявся на загальну
суму 47 993, 00 грн. Позивач не погоджується
з висновками викладеним в акті
перевірки, вважає їх необґрунтованими
та передчасними, а тому прийняте на їх
основі стосовно нього податкове
повідомлення-рішення про збільшення
суми грошового зобов'язання по ПДВ є
протиправним та таким, що не
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства та підлягає скасуванню.

Представник позивача просив справу
розглянути в письмовому провадженні,
надав відповідну заяву.

Представник відповідача просив справу
розглянути в письмовому провадженні.
Надав відповідну заяву. Також, ним було
подано письмові заперечення на
адміністративний позов, посилаючись на
які, просив відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС
України.

Розглянувши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку про задоволення
позову виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Виходячи зі змісту п.1.1 ст. 1 Податкового
кодексу України відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначення
вичерпного переліку податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства з 01.01.2011 року
врегульовано Положеннями Податкового
кодексу України.

Згідно із ст. 61 Податкового кодексу
України, податковий контроль - система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
проведення розрахункових та касових
операцій, патентування, ліцензування
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи. Податковий
контроль здійснюється органами,
зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в
межах їх повноважень, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41
Податкового кодексу України,
контролюючими органами є органи
державної податкової службу - щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Статтею 62 Податкового кодексу України
встановлено, що податковий контроль
здійснюється шляхом: ведення обліку
платників податків;
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; перевірок
та звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Відповідно до п. 75.1 статті 75
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Згідно із пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України, документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна планова перевірка
проводиться відповідно до
плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Статтею 77 Податкового кодексу України
встановлено, що про проведення
документальної планової перевірки
керівником контролюючого органу
приймається рішення, яке оформлюється
наказом.

Право на проведення документальної
планової перевірки платника податків
надається лише у випадку, коли йому не
пізніше ніж за 10 календарних днів до
дня проведення зазначеної перевірки
вручено під розписку або надіслано
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення копію наказу про
проведення документальної планової
перевірки та письмове повідомлення із
зазначенням дати початку проведення
такої перевірки.

У відповідності до п. 81.3 ст. 81
Податкового кодексу України, під час
проведення перевірок посадові
(службові) особи органів державної
служби повинні діяти у межах
повноважень, визначених цим Кодексом.

Публічне акціонерне товариство
"Бердичівський м'ясокомбінат" як
суб'єкт підприємницької діяльності -
юридична особа зареєстровано
виконавчим комітетом Бердичівської
міської ради 13.12.1993 року, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи.
Як платник податків перебуває на
податковому обліку в Бердичівській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області.

На підставі направлень № № 16, 17, 18 від
18.07.2013 року, згідно статей 19-1, 75, 77, 82
Податкового кодексу України, наказу
Бердичівської ОДПІ про проведення
планової перевірки від 08.07.2013 року № 47,
відповідно до плану-графіку проведення
планових виїзних перевірок суб'єктів
господарювання на ІІІ квартал 2013 року
працівниками Бердичівської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області проведено виїзну
планову документальну перевірку ПАТ
"Бердичівський м'ясокомбінат" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2011 року по 31.12.2012 року,
результати якої оформлено актом
перевірки від 14.08.2013 року № 369/22-00/00443430.

Направлення №№ 16, 17, 18 від 18.07.2013 року
вручені головному бухгалтеру
товариства Юрківській С.М. 18.07.2013 року.

ПАТ "Бердичівський м'ясокомбінат"
проінформоване про проведення виїзної
планової перевірки письмовим
повідомленням від 08.07.2013 року, яке
вручене головному бухгалтеру
Юрківській С.М. під розписку 08.07.2013 року.

Перевірку проведено з відома директора
ПАТ "Бердичіський м'ясокомбінат" Флюра
М.В. та в присутності головного
бухгалтера Юрківської С.М.

Під час проведеної перевірки
податковий орган прийшов до висновку
про порушення товариством вимог пункту
13 підрозділу 2 розділу ХХ перехідних
положень Податкового кодексу України,
в результаті чого занижено податок на
додану вартість, що підлягає сплаті до
державного бюджету в періоді, що
перевірявся на загальну суму 47 993, 00 грн.

За результатами перевірки та на
підставі акту перевірки Бердичівською
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Житомирській області винесено
податкове повідомлення-рішення від 03
вересня 2013 року № , яким
товариству збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість в сумі 71 990, 00 грн. (за
основним платежем - 47 993, 00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 23 997,
00 грн.).

Перевіряючи зазначене рішення на
відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС
України, суд вважає його таким, що не
узгоджуються з правовими положеннями
законів України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України; суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

У відповідності до статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Для органів державної податкової
служби таким доказом є акт
документальної перевірки, який за
складом та змістом повинен відповідати
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом ДПА України від 22.12.2010 № 984 (далі
Порядок).

У відповідності до п. 2 "Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства", затвердженого наказом
ДПА України від 22.12.2010р. № 984 та
зареєстрованого Мінюстом 12.01.2011р. за №
34/18772 (далі Порядок № 984), для посадових
осіб органів державної податкової
служби під час проведення перевірок
підставами для висновків є: документи,
визначені цим Кодексом: податкова
інформація; експертні висновки; судові
рішення; інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
органи державної податкової служби.
Документальна перевірка проводиться
на підставі податкових декларацій
(розрахунків), а також отриманих в
установленому законодавством порядку
органом державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Пунктом 6 Порядку 984, передбачено, що
факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Згідно із п. 5.2 Порядку № 984, у разі
встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
необхідно: чітко викласти зміст
порушення з посиланням на конкретні
пункти і статті законодавчих актів, що
порушені платником податків, зазначити
період (місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень; зазначити первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення; у разі відсутності
первинних документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів; у разі відмови посадових
осіб платника податків або його
законних представників надати копії
документів посадовій (службовій) особі
органу державної податкової служби
така особа складає акт у довільній
формі, що засвідчує факт відмови, із
зазначенням посади, прізвища, імені, по
батькові платника податків (його
законного представника) та переліку
документів, які йому запропоновано
подати, факт про складання такого акта
відображається в акті документальної
перевірки; у разі надання посадовими
особами платника податків або його
законними представниками посадовим
(службовим) особам органу державної
податкової служби письмових пояснень
щодо встановлених порушень
податкового законодавства та/або
причин ненадання первинних та інших
документів, що підтверджують
встановлені порушення, або їх копій
факти про надання таких пояснень
необхідно відобразити в акті.

Виявлені факти однотипних порушень та
порушень, які повторюються, групуються
у відомості або таблиці, що додаються
до акта. Зазначені відомості або
таблиці повинні містити повний перелік
однотипних порушень податкового
законодавства із зазначенням звітного
періоду, до якого вони відносяться
(назву, дату і номер документа,
відповідно до якого здійснено
операцію, суть операції, а також
посилання на нормативно-правові акти,
їх пункти і статті, положення яких
порушені). Зазначені додатки повинні
бути підписані посадовою (службовою)
особою органу державної податкової
служби, а також посадовими особами
платника податків або його законними
представниками.

Не допускається відображення в акті
перевірки необґрунтованих даних, а
також суб'єктивних припущень
посадовими особами, що здійснюють
перевірку, які не мають підтверджених
доказів, та різного роду висновків щодо
дій платника податків та, за їх
наявності, відповідальних осіб за
ведення обліку доходів і витрат
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи.

Тобто, лише за умови дотримання
контролюючим органом зазначених вимог
щодо фіксування факту виявлених
порушень є підстави для визначення
платнику податкових зобов'язань.

Складений за результатами перевірки
ПАТ "Бердичівський м"ясокомбінат" акт в
частині донарахування податку на
додану вартість в сумі 47 993, 00 грн.,
містить численні неточності, не чітко
викладено зміст порушення, відсутні
посилання на конкретні пункти і статті
законодавчих актів, що порушені
платником податків, а отже
вищевказаним вимогам не відповідає.

Представник податкового органу в
судовому засіданні не зміг
обґрунтувати зміст виявлених під час
перевірки порушень з посиланням на
конкретну норму закону. Ним було
зазначено, що товариством суми податку
на додану вартість були перераховані
на спеціальний рахунок вчасно, суми
компенсації виплачені
сільськогосподарським
товаровиробникам відповідно до вимог
чинного законодавства.

Оскільки, акт перевірки було складено
зі значними порушеннями положень
нормативно-правових актів, то і
рішення, яке прийнято на основі такої
перевірки не може бути визнане
законним, тому, на думку суду, податкове
повідомлення - рішення Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
03 вересня 2013 року за № , яким
товариству збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість в сумі 71 990, 00 грн. (за
основним платежем - 47 993, 00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 23 997,
00 грн.) підлягає скасуванню.

Статтею 124 Конституції України
передбачено, що юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі, водночас частиною
2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади
(до яких належать органи державної
податкової служби) та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 статті 71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не довів суду правомірності
прийнятого ним податкового
повідомлення-рішення.

Таким чином, суд, перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані докази, дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені доказами
наявними в матеріалах справи, та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд,

постановив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 03 вересня 2013 року № ,
яким товариству збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на додану вартість в сумі 71 990, 00
грн. (за основним платежем - 47 993, 00 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
- 23 997, 00 грн.).

Постанова суду може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання копії постанови.

Суддя
В.А. Липа