Справа № 748/753/14-а
Суддя: Меженнікова С. П.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№6-а/748/268/14-
Єдиний унікальний № 748/753/14-а
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року
м.
Чернігів

Чернігівський
районний суд Чернігівської області у
складі:

головуючого судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Гримайло Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові подання
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області звернувся до
суду 18 лютого 2014 року із поданням, в
якому просить змінити спосіб і порядок
виконання постанови Чернігівського
районного суду Чернігівської області
№2а-14771/2011 від 23 грудня 2011 року та
стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
Чернігівської районної державної
адміністрації Чернігівської області
нараховану, але не виплачену суму
грошової допомоги в розмірі 2288 грн 70
коп. на користь ОСОБА_1.

Головний державний виконавець у судове
засідання не з'явився, згідно поданого
до суду подання просив справу
розглянути за його відсутності та
задовольнити вимоги подання про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду.

Представник Управління праці та
соціального захисту населення
Чернігівської районної державної
адміністрації Чернігівської області,
будучи повідомленим належним чином про
день та час розгляду справи в судове
засідання не з"явився, про причини
неявки суд не повідомив та відповідних
заперечень не надав.

Заінтересована особа ОСОБА_1 про день
та час розгляду справи повідомлялася.

Враховуючи положення ч.2 ст. 263 КАС
України, суд вважає можливим провести
розгляд справи у відсутності не
з"явившихся осіб та згідно ст. 41 цього
Кодексу, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювати.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 23 грудня 2011
року визнано дії Управління праці та
соціального захисту населення
Чернігівської районної державної
адміністрації щодо ненарахування та
виплати ОСОБА_1 щомісячної грошової
допомоги, у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства, у зоні
гарантованого добровільного
відселення - неправомірними,
зобов"язано Управління праці та
соціального захисту населення
Чернігівської районної державної
адміністрації провести перерахунок та
виплату ОСОБА_1 щомісячної грошової
допомоги, у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства, у зоні
гарантованого добровільного
відселення, в розмірі 40 % розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленого Законами України "Про
державний бюджет України на 2010 рік" ,
"Про державний бюджет України на 2011
рік", Законом України "Про встановлення
прожиткового мінімуму та мінімальної
заробітної плати", згідно ст. 37 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
27 квітня 2011 року по 27 жовтня 2011 року, з
урахуванням виплачених сум за вказаний
період.

Постанова суду залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2013
року.

Відповідно до ст. 263 КАС України - за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду, що видав
виконавчий лист, із поданням, а сторона
виконавчого провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Заявник посилається на те, що
позбавлений можливості організувати
виконання рішення без участі боржника
у зв'язку з формулюванням рішення
зобов'язання "виплатити", тоді як
застосування вимоги "стягнути"
дозволить виконати рішення.

Між тим, суд з доводами заявника не
погоджується, оскільки заявник, як на
підставу неможливості виконання
рішення суду, посилається на
відсутність коштів на рахунку
боржника.

Проте, заявником не надано суду
відповідних доказів наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення.

Крім того, під порядком виконання
рішення слід розуміти законодавчу
послідовність і зміст виконавчих дій
державним виконавцем, а також права і
обов'язки суб'єктів виконавчого
провадження під час їх вчинення.

Під зміною способу та порядку
виконання рішення слід розуміти
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленим судом.

Тобто, суд за наявності обґрунтованих
підстав та належних доказів, може
змінити спосіб та порядок виконання
рішення суду.

Разом з тим, під обґрунтованими
підставами слід розуміти наявність
обставин, які є об'єктивно
непереборними, тобто такими, що
ускладнюють або унеможливлюють
виконання рішення суду у раніше
встановлений судом спосіб. Наявність
таких обставин має бути підтверджено
належними та допустимими доказами.

Заявником не надано доказів існування
виняткових обставин, що можуть
ускладнити або унеможливити виконання
рішення суду у раніше встановлений
судом спосіб, а тому суд вважає, що
відсутні правові підстави для зміни
способу, порядку та встановлення
строку виконання постанови

Відповідно до преамбули Закону України
"Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" - цей Закон регулює відносини,
що виникають у зв'язку з обов'язком
держави виконати рішення
Європейського суду з прав людини у
справах проти України; з необхідністю
усунення причин порушення Україною
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод і протоколів до
неї; з впровадженням в українське
судочинство та адміністративну
практику європейських стандартів прав
людини; зі створенням передумов для
зменшення числа заяв до Європейського
суду з прав людини проти України.

Згідно до ст. 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" - суди застосовують при
розгляді справ Конвенцію та практику
Суду як джерело права.

Так, Європейським судом з прав людини у
справі "Кечко проти України" було
зазначено, що органи державної влади не
можуть посилатись на відсутність
коштів як причину невиконання своїх
зобов'язань.

Таким чином, суд вважає безпідставним
подання про зміну способу і порядку
виконання рішення суду.

Керуючись ст. 5, 33 ЗУ "Про виконавче
провадження", ст.263 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області про зміну
способу та порядку виконання судового
рішення у справі № 2-а-14771/11 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали. Апеляційна
скарга, подана після закінчення
строків, установлених цією статтею,
залишається без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя:

С.П.Меженнікова