Справа № 560/1936/13-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" березня 2014 р.
Справа № 560/1936/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Рівне на
постанову Дубровицького районного
суду Рівненської області від "14" січня
2013 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Рівне про
визнання дій неправомірними ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Рівне та
просила визнати дії відповідача по
відмові у припиненні їй з 01.08.2013 року
щомісячної страхової виплати, як особі,
яка має на неї право у разі смерті
потерпілого відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
неправомірними;

- визнати неправомірною та скасувати
постанову відповідача від 18.09.2013 року
№1716/1177.3/1177.3/808 "Про припинення
щомісячної страхової виплати особі,
яка має на неї право у разі смерті
потерпілого";

- зобов'язати відповідача відновити їй
з 01.08.2013 року та проводити надалі
щомісячну страхову виплату особі, яка
має на неї право у разі смерті
потерпілого (вид виплати 309, КЕКВ 2730.06)
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Постановою Дубровицького районного
суду Рівненської області від 14 січня 2014
року позов задоволено.

Визнано дії Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Рівне по
відмові у припиненні ОСОБА_3 з 01.08.2013
року щомісячної страхової виплати, як
особі, яка має на неї право у разі
смерті потерпілого (вид виплати, КЕКВ
2730.06) відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" неправомірними.

Визнано неправомірною та скасовано
постанову Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Рівне від 18.09.2013
року №1716/1177.3/1177.3/808 "Про припинення
щомісячної страхової виплати особі,
яка має на неї право у разі смерті
потерпілого".

Зобов'язано Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Рівне
відновити ОСОБА_3 з 01.08.2013 року та
проводити надалі щомісячну страхову
виплату особі, яка має на неї право у
разі смерті потерпілого (вид виплати 309,
КЕКВ 2730.06) відповідно до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу. Посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду та прийняти нову про відмову у
задоволенні позову. В апеляційній
скарзі зазначив, що постанова
№1716/1177.3/1177.3/808 від 18.12.2013 "Про
припинення щомісячної страхової
виплати особі, яка має на неї право у
разі смерті потерпілого" згідно з якою
з 01 серпня 2013 року припинено страхову
виплату в розмірі 230,79 грн. є законною,
оскільки відсутні підстави для
призначення страхових виплат. Крім
того зазначив, що дана справа підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що 07 серпня 2007 року в
результаті нещасного випадку на
виробництві був смертельно
травмований син позивача ОСОБА_4

Постановою Відділення виконавчої
дирекції Фонду ССНВ в м.Рівне від 14.04.2008
року №1716/1177/1177/296 батькам померлого
відповідно до ст.33 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" було призначено
щомісячні страхові виплати починаючи з
07.08.2007 року.

Постановою відділення виконавчої
дирекції Фонд соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України в
м.Рівне від 18.09.2013 року №1716/1177.3/1177.3/808
(а.с.8) постановлено припинити виплату
ОСОБА_3, номер справи 1177.3, номер
випадку 1177.3, щомісячної грошової суми
(вид виплати 09, КЕКВ 2730.06) в розмірі 230,79
грн.

Згідно вказаної постанови виплату
грошових сум було припинено з 01 серпня
2013 року у зв'язку з відсутністю підстав
для призначення страхових виплат.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив з правомірності
заявленого позивачем позову.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, виходячи з такого.

Визначення правової основи,
економічного механізму та
організаційної структури
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві
передбачено Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі Закон).

Порядок призначення, перерахування та
проведення страхових виплат
передбачений Порядком призначення,
перерахування та проведення страхових
виплат, затвердженого Постановою
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України 27.04.2007 №24 (далі
Порядок).

Страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Статтею 33 Закону визначено право на
страхові виплати у разі смерті
потерпілого.

Так, у разі смерті потерпілого право на
одержання щомісячних страхових виплат
(пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Встановлено, що позивач ОСОБА_3 на час
нещасного випадку на виробництві з
сином, внаслідок чого сталась його
смерть, був інвалідом 3 групи, тобто
непрацездатним, а відтак як особа
(батько), що не перебувала на утриманні
померлого, але має на це право, мав
право на соціальні виплати (пенсію).

Саме з підстав передбачених п..5 ч.2 ст.33
Закону, а саме, що батьки померлого
відносяться до непрацездатних осіб,
які не перебували на утриманні
померлого, але мають на це право,
позивачу і було призначено щомісячні
страхові виплати починаючи з 07.08.2007
року постановою Відділення виконавчої
дирекції Фонду ССНВ в м.Рівне від 14.04.2008
року №1716/1177/1177/296.

Право ОСОБА_3 на отримання страхових
виплат підтверджується рішенням
Рівненського міського суду від 11.07.2008
року по справі за позовом подружжя
Калюх до відповідачів ЗАТ "Ей-І-Ес
Рівнеенерго" та Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м.Рівне про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди (а.с.11-13), яке набрало
законної сили.

Відповідач визнавав право позивача на
отримання страхових виплат.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Зі змісту пунктом 1.12. Порядку
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого Постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України 27.04.2007
№24 вбачається, що страхова виплата
може бути припинена у випадках,
передбачених статтею 38 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Відповідно до ст.38 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" страхові виплати і
надання соціальних послуг може бути
припинено:

1) на весь час проживання потерпілого за
кордоном, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого
потерпілий перебуває на державному
утриманні, за умови, що частка виплати,
яка перевищує вартість такого
утримання, надається особам, які
перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з'ясувалося, що виплати
призначено на підставі документів, які
містять неправдиві відомості. Сума
витрат на страхові виплати, отримані
застрахованим, стягується в судовому
порядку;

4) якщо страховий випадок настав
внаслідок навмисного наміру
заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від
медичної чи професійної реабілітації
або не виконує правил, пов'язаних з
установленням чи переглядом обставин
страхового випадку, або порушує
правила поведінки та встановлений для
нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених
законодавством.

Відповідач, приймаючи постанову про
припинення виплат особі, яка має на неї
право ОСОБА_3, не зазначив конкретної
підстави, передбаченої ст.38 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", за
наявності якої позивачу припинено
соціальну виплату.

Зазначена відповідачем підстава
припинення виплат, як то відсутність
підстав для призначення страхових
виплат, в переліку підстав,
передбачених Законом та які дають
право на припинення, відсутні.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідач діяв в порушення вимог
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", а постанова
відповідача №1716/1177.3/1177.3/808 від 18.09.2013
року про припинення страхових виплат
не ґрунтується на нормах діючого
законодавства.

Відповідач відповідно до ст. 71 КАС
України не довів правомірності
прийнятого ним рішення про припинення
страхових виплат.

Колегія суддів, виходячи з вимог
передбачених ст.ст.3, 4, 17, 18 КАС України,
вважає безпідставними і доводи
апелянта, що дана справа підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

В той же час, колегія суддів вважає, що
зазначення судом першої інстанції
періоду, а саме: та проводи надалі
щомісячну страхову виплату є
помилковим.

Зазначений висновок базується на
такому.

Страхова виплата є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі.

Отже, у разі відсутності спору про
право особи на отримання страхової
виплати або встановлення такого права
в судовому порядку немає підстав
обмежувати орган, відповідальний за
здійснення їх перерахунку та виплат,
певним часовим проміжком, крім
випадків, передбачених законом, або
посилатися на можливе порушення у
майбутньому.

Враховуючи приписи ст.ст.2,6 КАС України,
в порядку адміністративного
судочинства захисту підлягають лише
порушені права, а не ті, які можуть бути
порушені в майбутньому.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, змінити постанову
суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів уважає, що апеляційна скарга
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Рівне
задоволенню не підлягає, а постанова
суду першої інстанції підлягає зміні
шляхом виключення з постанови суду
першої інстанції вказівки проводити
надалі щомісячну страхову виплату.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті Рівне
залишити без задоволення, а постанову
Дубровицького районного суду
Рівненської області від "14" січня 2013 р.
змінити шляхом зобов'язання Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Рівне
відновити ОСОБА_3 з 01.08.2013 року та
проводити щомісячну страхову виплату
особі, яка має на неї право у разі
смерті потерпілого (вид виплати 309, КЕКВ
2730.06) відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

В решті постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано: р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Рівне
вул.Чорновола,66,м.Рівне,33028