Справа № 2а-2255/11
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/800/41014/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області

на ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09 липня 2013
року

у справі № 80469/12

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області

про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 лютого 2013 року скасовано
постанову Залізничного районного суду
м. Львова від 04 січня 2012 року та
прийнято нове рішення, яким позов
задоволено, а саме, зобов'язано УПФ
України у Львівській області провести
перерахунок та виплату позивачу пенсії
з врахуванням змін та доповнень до
чинного законодавства України.

26 квітня 2013 року до Львівського
апеляційного адміністративного суду
від Головного управління Пенсійного
фонду України у Львівській області
надійшла заява про роз'яснення рішення
апеляційного суду, вказавши зміни та
доповнення до чинного законодавства,
на підставі яких слід здійснити
перерахунок та виплату пенсії позивачу
з зазначенням початкової та кінцевої
дати перерахунку.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09 липня 2013
року у задоволенні клопотання
відповідача про роз'яснення судового
рішення відмовлено. Відмовляючи у
задоволенні клопотання апеляційний
суд зазначив, що у мотивувальній
частині рішення чітко вказано
нормативно-правові акти на підставі
яких відбулось підвищення окладу
військовослужбовців, що в свою чергу є
підставою для перерахунку пенсії
позивача.

Не погоджуючись з ухвалою
апеляційного суду від 09 липня 2013 року,
Головне управління Пенсійного фонду
України у Львівській області
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судом апеляційної
інстанції норм процесуального права,
просить скасувати ухвалу та повернути
справу до апеляційного суду на новий
розгляд.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, встановленого пунктом 1
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і наданої ними правової оцінки
обставин у справі, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно пункту 6 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
«Про судове рішення в адміністративній
справі» № 7 від 20 травня 2013 року (далі по
тексту - Постанова Пленуму ВАСУ), зміст
ухвалених судових рішень повинен
відповідати приписам статей 163, 165, 183 3,
183 4, 206, 207, 231, 232 КАС України. Рішення
судів усіх інстанцій, незалежно від
виду провадження, повинно бути
гранично повним, зрозумілим, чітким,
обов'язково містити вступну, описову,
мотивувальну і резолютивну частини з
додержанням зазначеної послідовності.
Зрозумілість судового рішення полягає
в логічному, чіткому, переконливому
викладенні змісту рішення. Судове
рішення не повинно містити положень,
які б суперечили або виключали одне
одного, ускладнювали чи
унеможливлювали його виконання.

Відповідно до частини 1 статті 170
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення є
незрозумілим, суд, який його ухвалив, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
або державного виконавця ухвалою
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Виходячи з заяви відповідача про
роз'яснення рішення, для нього є не
зрозумілою саме резолютивна частина
рішення, зокрема, не зрозуміло на
підставі саме яких нормативно правових
актів слід здійснити перерахунок та
виплату пенсії позивача та за який
період часу.

Згідно резолютивної частини постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 лютого 2013
року, зобов'язано УПФ України у
Львівській області провести
перерахунок та виплату позивачу пенсії
з врахуванням змін та доповнень до
чинного законодавства.

Поняття «змін та доповнень до чинного
законодавства» має загальний характер
та охоплює значну кількість
нормативно-правових актів, які не
досліджувались судом та не стосуються
спірних правовідносин, що призводить
до неоднозначного розуміння змісту
судового рішення та унеможливлює
перевірку правильності його виконання.

Відповідно до пункту 10.3 Постанови
Пленуму ВАСУ, у разі визнання судом
неправомірними дій чи бездіяльності
відповідача суд може зобов'язати його
вчинити чи утриматися від вчинення
певних дій у спосіб, визначений чинним
законодавством, яким може бути
захищено/відновлено порушене право.
Резолютивна частина рішення не повинна
містити приписів, що прогнозують
можливі порушення з боку відповідача
та зобов'язання його до вчинення чи
утримання від вчинення дій на майбутнє.

Оскільки зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії є дією,
яка не може бути не обмеженою у часі на
майбутнє, щодо такого зобов'язання,
якщо воно не є одноразовим, обов'язково
слід зазначати проміжок часу на
протязі якого має здійснюватись
зазначена дія.

З резолютивної частини постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 лютого 2013
не зрозуміло, якого часу стосується
визначене судом зобов'язання, та не
зрозуміло, який характер вона має
одноразовий чи довготривалий.

Також, на думку колегії суддів, є
недопустимим зазначення в
резолютивній частині судового рішення
нормативно не регламентованої
абревіатури назви сторони у справі
(стягувача, боржника). Тлумачення такої
абревіатури є неоднозначним, а тому
може призводити до ускладнення чи
унеможливлення виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає необґрунтованою відмову
апеляційного суду у роз'ясненні
судового рішення, що є порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України, підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що рішення судів попередніх
інстанцій підлягають скасуванню, а
справа направленню на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись статтями 170, 220, 222, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області - задовольнити.

Скасувати ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 09 липня 2013 року про відмову у
роз'ясненні судового рішення у справі
№ 80469/12.

Направити справу на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: