Справа № 2а-1284/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
Справа № 124581/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Носа С. П.

суддів:
Клюби В. В., Рибачука А. І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Маневицької районної державної
адміністрації Волинської області на
постанову Маневицького районного суду
Волинської області від 14 травня 2011 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Маневицької районної державної
адміністрації Волинської області про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату щомісячної виплати дитині
шкільного віку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 в квітні 2011 року
звернулася з позовом в суд до
управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Маневицької районної державної
адміністрації Волинської області та
просила про зобов'язання провести
перерахунок та виплату щомісячної
виплати дитині шкільного віку в
розмірі мінімальної зарплати з
врахуванням виплачених сум відповідно
до п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування своїх вимог вказує, що
має на утриманні дитину шкільного віку
- сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та їй
щомісячно повинна виплачуватись на
дитину шкільного віку доплата в
розмірі мінімальної заробітної плати,
хоча фактично згідно постанови КМУ № 649
від 20.04.2007 року «Про встановлення
розмірів виплат деяким категоріям
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» розмір
вказаної виплати становить 32 гривні.
Вважає, що відповідачем у 2010-2011 роках
виплачувалася доплата на дитину
шкільного віку в розмірі, що не
відповідає вимогам вказаного Закону.

Постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 14 травня 2011
року адміністративний позов
задоволено. Зобов'язано управління
праці, соціальних питань та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Маневицької
районної державної адміністрації
Волинської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1
щомісячної виплати на дитину шкільного
віку відповідно до п. 8 ч. 1 ст. ЗО Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 1 грудня 2010 року по 27 квітня
2011 року в розмірі мінімальної
заробітної плати на час проведення
виплати, з врахуванням виплачених сум.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням управління праці, соціальних
питань та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Маневицької районної
державної адміністрації Волинської
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить постанову скасувати та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України, суд
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, а оскаржувану постанову
змінити. При цьому колегія суддів
виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанцій встановлено, що
позивач має сина ОСОБА_2, народженого
ІНФОРМАЦІЯ_1, дитину шкільного віку,
який на момент пред'явлення позову був
учнем 8 класу загальноосвітньої школи
І-ІІІ ступенів смт. Маневичі, а тому
відповідно до п. 8 ст. 30 вказаного
Закону на нього передбачена щомісячна
виплата мінімальної заробітної плати,
як на дитину шкільного віку.

Відповідач виплачував позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірах, що передбачені постановами
Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті
30 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» потерпілим дітям,
зазначеним у пунктах 1 - 6 статті 27 цього
Закону, та їх батькам надаються
гарантовані державою компенсації та
пільги у вигляді щомісячної виплати
мінімальної заробітної плати сім'ям на
кожну дитину шкільного віку, яка стала
інвалідом або перебуває на
диспансерному обліку по захворюванню
внаслідок Чорнобильської катастрофи, а
також дітям шкільного віку, батьки яких
стали інвалідами I або II групи чи
померли внаслідок Чорнобильської
катастрофи, замість виплати,
передбаченої пунктом 6 цієї статті,
якщо вказана дитина не перебуває на
повному державному забезпеченні.
Необхідність взяття дитини на такий
диспансерний облік визначається
лікарською консультаційною комісією.

Дію пункту 8 частини 1 статті 30 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
зупинено на 2007, 2008 роки в частині
виплати компенсацій і допомоги у
розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати згідно із Законами
України «Про Державний бюджет на 2007
рік» та «Про Державний бюджет на 2008
рік» .

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України закони інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Рішеннями Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року та від 22.05.2008
року визнано такими, що не відповідають
Конституції України положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», «Про Державний бюджет
України на 2008 рік» якими обмежується
дія статті 30 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Статтею 63 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок державного
бюджету.

Вихідним критерієм обрахунку спірних
сум виплат відповідно до положень ст. 30
вказаного Закону визначено
мінімальну заробітну плату, розмір
якої встановлювався законами України
про Державний бюджет на відповідні
роки.

Як встановлено ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Положення постанов Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1996 року №836 та від
11 квітня 2007 року № 649 передбачали
виплати у значно менших розмірах, ніж
передбачених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильної катастрофи», та крім того,
встановлені в тих випадках, в яких
повноваження не були делеговані
Кабінету Міністрів України.

Отже, вихідним критерієм обчислення
цих виплат є мінімальна заробітна
плата.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
згідно з ч. 1 ст. 67 Закону № 796-XII
конкретні розміри всіх доплат, пенсій і
компенсацій підвищуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати.
Враховуючи особливий статус громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та
обумовлену цим необхідність їх
адекватного соціального захисту,
Верховна Рада України у 2006 році
доповнила Закон України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" статтею 71, в якій
встановлено, що дія положень цього
Закону не може призупинятися іншими
законами, крім законів про внесення
змін до цього Закону (Закон № 231-V від
05.10.2006). А зі змісту положень п. 6 ч. 1 ст. 92
Конституції України вбачається, що
основи соціального захисту
визначаються виключно законом, а ст. 75
Конституції встановлено, що єдиним
органом законодавчої влади в Україні є
парламент - Верховна Рада України. При
цьому положеннями Конституції не
надано право парламенту делегувати
свої повноваження іншим державним
органам, а останнім - своїми нормативно
- правовими актами змінювати положення
законів.

Згідно пп. "а" пп. 5 п. 28 розділу II Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені зміни, у тому числі до ст. 30
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
слова "мінімальної заробітної плати"
замінити словами "в порядку та розмірі,
встановлених Кабінетом Міністрів
України".

Разом з тим, Рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.2008 № 10-рп у справі
за конституційними поданнями
Верховного Суду України і 101 народного
депутата України щодо відповідності
Конституції України
(конституційності) окремих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів
України"окремі положення визнані
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), у тому
числі, положення п. 28 розділу II Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України".

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Отже, у 2008 році в період з 1 січня до 22
травня особи, які отримували
компенсації та пільги в силу положень
Закону № 796-XII, не мали права на
здійснення їх перерахунку відповідно
до вимогЗакону № 796-ХІІ у зв'язку із
дією п. 28 розділу II Закону № 107-VІ. Саме
із втратою чинності положень
зазначеного пункту розділу II Закону №
107-VІ на підставі Рішення
Конституційного Суду України ці особи
набули право, а соціальні органи -
обов'язок провести перерахунок
призначених щомісячних виплат в
порядку, визначеному Законом № 796-ХІІ.

В свою чергу, виходячи з положень ч. 3
ст. 67 Закону № 796-XII, підставою для
подальшого здійснення перерахунку цих
виплат є встановлення нового розміру
мінімальної заробітної плати законом
про Державний бюджет України на
відповідний рік.

Окрім цього слід зазначити, що
постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 04.01.2011 року
було зобов'язано управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Маневицької
райдержадміністрації Волинської
області провести перерахунок та
виплату ОСОБА_1 щомісячної виплати на
дитину шкільного віку відповідно до п. 8
ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 1 червня 2010 року
по 30 листопада 2010 року в розмірі
мінімальної заробітної плати на час
проведення виплати, з врахуванням
виплачених сум.

Отже суд першої інстанції зобов'язав
відповідача провести перерахунок і
виплату позивачу щомісячної виплати на
дитину шкільного віку відповідно до п. 8
ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01.12.2010 року по
27.04.2011 року.

Разом з тим, судом помилково допущено
винесену постанову до негайного
виконання в повному обсязі, оскільки у
розглядуваному випадку слід
застосовувати приписи п.1 ч.1 ст.256 КАС
України, яка є спеціальною для цієї
категорії справ.

Вказана норма передбачає негайне
виконання постанов суду про
присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів лише у межах суми
стягнення за один місяць.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно по суті вирішив
розглядуваний спір, однак із
помилковим застосуванням норм
процесуального права в частині допуску
постанови суду до негайного виконання
в повному обсязі, через що оскаржувану
постанову в цій частині слід змінити,
вказавши про негайне виконання
постанови суду лише у межах суми
стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 160, 195-197, п.2 ч.1 ст.198, п.1
ч.1 ст.201, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Маневицької
районної державної адміністрації
Волинської області задоволити
частково.

Постанову Маневицького районного суду
Волинської області від 14 травня 2011 року
в адміністративній справі №2-а-1284/2011/0311
за позовом ОСОБА_1 до управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Маневицької
районної державної адміністрації
Волинської області про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
щомісячної виплати дитині шкільного
віку змінити в частині звернення її до
негайного виконання, вказавши про
негайне виконання постанови суду у
межах суми стягнення за один місяць.

В решті постанову суду залишити без
змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий:
С. П. Нос

Судді:
В. В. Клюба

А. І. Рибачук