Справа № 802/334/14-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 лютого 2014 р.
Справа № 802/334/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима
Петровича,

за участю секретаря судового
засідання: Побережської В.В.

представника позивача: Бессараба Р.В.

представника відповідача: Саюк Т.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Каіса-Сервіс"

до: Реєстраційної служби Вінницького
районного управління юстиції
Вінницької області

про: визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулося
товариство з обмеженою
відповідальністю "Каіса-Сервіс" з
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби Вінницького
районного управління юстиції
Вінницької області про визнання
протиправними та зобов'язання вчинити
дії.

Позовні вимоги мотивовані
протиправністю дій відповідача щодо
внесення до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запису за № 7000520
від 16.10.2013 року про відсутність
товариства з обмеженою
відповідальністю "Каіса-Сервіс" за його
місцезнаходженням. За цих підстав
позивач звернувся до суду з проханням
визнати неправомірними дії
відповідача щодо внесення до ЄДР
запису № 7000520 від 16.10.2013 року про
відсутність ТОВ "Каіса-Сервіс" за його
місцезнаходженням та визнати нечинним
в ЄДР запис № 7000520 від 16.10.2013 року
про відсутність ТОВ "Каіса-Сервіс" за
його місцезнаходженням.

Крім того, під час розгляду справи по
суті представником позивача подано
заяву про зміну позовних вимог, а саме
позивач просить визнати
неправомірними дії відповідача щодо
внесення до ЄДР запису № 7000520 від
16.10.2013 року про відсутність ТОВ
"Каіса-Сервіс" за його
місцезнаходженням та визнати нечинним
та скасувати в ЄДР запис № 7000520
від 16.10.2013 року про відсутність ТОВ
"Каіса-Сервіс" за його
місцезнаходженням.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю та просив суд позов
задовольнити, посилаючись на викладені
у позовній заяві обставини. Окремо
зазначив, що відповідачем при вчиненні
вищевказаного запису порушено вимоги
Конституції України та Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців".

Представник відповідача проти позову
заперечував, посилаючись на викладені
письмові заперечення, просив відмовити
в його задоволенні (а.с. 16-18).

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
суд дійшов до висновку про часткове
задоволення позову, в зв'язку з
наступним.

Судом встановлено, що товариство з
обмеженою відповідальністю
"Каіса-Сервіс" зареєстровано 21.06.2006 року
Вінницькою районною державною
адміністрацією Вінницької області за
адресою вул. Тиврівське шосе, буд. 2А, с.
Лука-Мелешківська, Вінницький район,
Вінницька область, 23234,
(а.с. 5- 8).

На адресу відповідача 09.09.2013 року від
Вінницького відділення Вінницької
ОДПІ надійшло повідомлення № 160 від
30.08.2013 року про відсутність юридичної
особи - товариства з обмеженою
відповідальністю "Каіса-Сервіс" за його
місцезнаходженням (а.с. 19).

09.09.2013 року державним реєстратором
Реєстраційної служби Вінницького РУЮ
Вінницької області на адресу позивача
направлено рекомендованим листом із
повідомленням про вручення поштового
відправлення повідомлення щодо
необхідності подання державному
реєстратору реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу (а.с. 20-21).

16.10.2013 року вищевказаний лист повернуто
державному реєстратору із зазначенням
причин невручення " за закінченням
встановленого терміну зберігання" (а.с.
22-23).

Враховуючи вищевикладене, 16.10.2013 року
державним реєстратором внесено запис
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб і фізичних
осіб-підприємців за № 7000520 про
відсутність ТОВ "Каіса-Сервіс" за його
місцезнаходженням. Вказані дії
відповідача є одночасно предметом
оскарження в даній справі.

Визначаючись стосовно позовних вимог,
суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців"
державний реєстратор - посадова
особа центрального органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, яка
відповідно до цього Закону від імені
держави здійснює державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" визначено,
що дія цього Закону поширюється на
державну реєстрацію всіх юридичних
осіб незалежно від
організаційно-правової форми, форми
власності та підпорядкування, а також
фізичних осіб - підприємців.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" державна
реєстрація юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців - засвідчення факту
створення або припинення юридичної
особи, засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Частиною 11 ст. 19 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" визначено,
що юридична особа зобов'язана подавати
(надсилати) щороку протягом місяця, що
настає за датою державної реєстрації,
починаючи з наступного року,
державному реєстратору для
підтвердження відомостей про юридичну
особу реєстраційну картку про
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Згідно ч. 12 ст. 19 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" у разі
ненадходження в установлений частиною
одинадцятою цієї статті строк
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор
зобов'язаний надіслати поштовим
відправленням протягом п'яти робочих
днів з дати, встановленої для подання
реєстраційної картки, юридичній особі
повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
зазначеної реєстраційної картки.

У разі надходження державному
реєстратору від органу доходів і
зборів повідомлення встановленого
зразка про відсутність юридичної особи
за її місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
поштовим відправленням протягом п'яти
робочих днів з дати надходження
зазначеного повідомлення юридичній
особі повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.

Так, як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом на виконання
вищевказаних норм законодавства
державний реєстратор направив на
адресу позивача рекомендований лист з
повідомленням про вручення поштового
відправлення з проханням надати
реєстраційну картку про підтвердження
відомостей про юридичну особу (а.с. 20-21).

Відповідно до ч. 14. ст. 19 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців" у
разі неподання юридичною особою
протягом місяця з дати надходження їй
відповідного повідомлення
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор повинен
внести до Єдиного державного реєстру
запис про відсутність підтвердження
зазначених відомостей датою, яка
встановлена для чергового подання
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Згідно абз. 2 ч. 14 ст. 19 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо
державному реєстратору повернуто
поштове відправлення, державний
реєстратор повинен внести до Єдиного
державного реєстру запис про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням.

Аналіз даної норми дає можливість
зробити висновок про те, що підставою
для внесення до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців запису про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням є умова повернення
поштового відправлення про
необхідність підтвердження відомостей
про юридичну особу.

Як свідчать матеріали справи, зокрема
лист державного реєстратора, яким було
направлено повідомлення про
необхідність подання реєстраційної
картки, останній надійшов до поштового
відділення зв'язку Лука-Мелешківська
11.09.2013 року, а 11.10.2013 року повернутий
адресату з відміткою поштової установи
"за закінченням терміну зберігання"
(а.с. 9, 22-23).

Таким чином, державним реєстратором
Реєстраційної служби Вінницького РУЮ
Вінницької області у відповідності до
норм чинного законодавства було
правомірно внесено до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців запис про
відсутність ТОВ "Каіса-Сервіс" за його
місцезнаходженням.

Проте, згідно відповіді Вінницької
дирекції державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" на запит
ТОВ "Каіса-Сервіс", рекомендований лист
№ 147 від 09.09.2013 року із Вінниця-16
надійшов у ВПЗ Лука-Мелешківська 11.09.2013
року та вручений неналежній особі (а.с.
10).

З викладеного слідує, що лист
державного реєстратора, яким позивачу
направлялося повідомлення про
необхідність надання реєстраційної
картки, останньому не доставлявся та не
вручався.

Вказані обставини свідчать про те, що
ТОВ "Каіса-Сервіс" було позбавлене
можливості подати державному
реєстратору у встановлений
законодавством строк повідомлення про
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Те, що товариство знаходиться за
юридичною адресою додатково свідчить
витяг з Єдиного реєстру, згідно якого
після внесення інформації 16.10.2013 року
щодо відсутності юридичної особи за
вказаною адресою, вже 28.10.2013 року
відповідні відомості були
підтвердженні (а.с. 8).

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позов слід задовольнити частково та
зобов'язати реєстраційну службу
Вінницького районного управління
юстиції Головного управління юстиції у
Вінницькій області скасувати в Єдиному
державному реєстрі запис № 7000520
від 16.10.2013 року про відсутність ТОВ
"Каіса-Сервіс" за вказаною адресою з
дати його вчинення. Застосування саме
такого способу захисту порушеного
права позивача відповідає фактичним
обставинам справи і відновлює порушене
право особи.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім того, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, а суд згідно
ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Зобов'язати реєстраційну службу
Вінницького районного управління
юстиції у Вінницькій області скасувати
в Єдиному державному реєстрі запис №
7000520 від 16.10.2013 року про
відсутність ТОВ "Каіса-Сервіс" за
вказаною адресою з дати його вчинення.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Альчук Максим Петрович