Справа № 568/1940/13-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Прачук
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" лютого 2014 р.
Справа № 568/1940/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
області на постанову Радивилівського
районного суду Рівненської області від
"17" січня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Радивилівському районі
Рівненської області про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
відповідача про поновлення строку для
звернення до адміністративного суду
та стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги як
дитині війни за період з 01 січня 2006 року
по 31 грудня 2007 року в сумі 2733 грн.30 коп.В
обгрунтування позову посилається на
те, що ОСОБА_3 має статус "дитина війни" і
має право на отримання надбавки до
пенсії як дитина війни в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.
Відповідач на протязі двох років (2006-2007
р.р.) не виплачував їй цю надбавку і за
вказаний період становм на 31.12.2007 року
виникла заборгованість в сумі 2733 грн. 30
коп.

Постановою Радивилівського районного
суду Рівненської області від 29 травня
2009 року позов задоволено частково:
зобов'язано нарахувати та виплатити
недоплачене під вищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з 09 липня по 31 грудня 2007 року в сумі 710,91
грн.

Рішенням колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Рі вненської області від 24 червня 2010
року рішення суду першої інстанції
змінено в частині виключення посилання
на суму, що підлягає виплаті.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 11 грудня 2013 року касаційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Радивилівському районі
Рівненської області задовольно
частково.

Рішення колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Рів ненської області від 24 червня 2010
року скасовано.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 29 травня 2009
ро ку в частині, що стосується позовних
вимог про нарахування і виплату
державної со ціальної підтримки дітей
війни за 2007 рік скасовано, а справу в
цій частині направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Радивилівського районного
суду Рівненської області від 17 січня 2014
року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано нарахувати та виплатити
недоплачене під вищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року
включно з врахуванням раніше
проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт -
Управління Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
області посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить постанову скасувати та
відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач станом на 24.03.1943 р. була
неповнолітньою і має статус "дитина
війни." Дане доводиться її паспортом і
відміткою в пенсійному посвідченні:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсійне
посвідчення НОМЕР_1

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від
18.11.2004 №2195 (стаття в редакції, що діяла
до набрання чинності змін 01.01.2008,
внесених Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» №107-VI від
28.12.2008), дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік» з
метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цим Законом було
зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни». Однак Законом України від 19
січня 2006 року № 3367-IV «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2006 рік» пункт 17
статті 77 виключено та статтею 110
(викладеною цим Законом у новій
редакції) установлено, що пільги дітям
війни, передбачені абзацом сьомим
статті 5 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», запроваджуються з
1 січня 2006 року, а статтею 6 у 2006 році
поетапно, за результатами виконання
бюджету у першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України за погодженням із Комітетом
Верховної Ради України з питань
бюджету. Цей Закон був опублікований 22
березня 2006 року і набрав чинності 2
квітня 2006 року. Тобто з 2 квітня 2006 року
стаття 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» знову почала діяти.
Але підвищення пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
як визначив законодавець, могло
здійснюватись лише за певних умов,
зокрема: поетапно, за результатами
виконання бюджету в першому півріччі, у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України за погодженням з
Комітетом Верховної Ради України з
питань бюджету. Кабінетом Міністрів
України протягом 2006 року рішення на
виконання вимог статті 110 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2006 рік» не приймалися.

Частина друга статті 99 КАС України (в
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин) передбачає, що для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно частини першої статті 100 КАС
України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається із заперечень на позовну
заяву відповідач наполягав на
пропущенні строку звернення позивачем
із вимогами за 2006-2007 роки.

З огляду на те, що встановлені
законодавством умови підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, дітям війни у 2006 році не
настали та пропуском позивачем строку
звернення до суду, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
позовних вимог за 2006 рік.

Законом України від 19 грудня 2006 року №
489-V «Про Державний бюджет України на 2007
рік», зокрема пунктом 12 статті 71, було
зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та статтею 111 установлено, що у
2007 році підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, яка виплачується замість
пенсії, відповідно до статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» виплачується особам, які є
інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»), у розмірі 50
відсотків від розміру надбавки,
встановленої для учасників війни.

Однак Рішенням Конституційного Суду
України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007
(справа про соціальні гарантії
громадян) визнані неконституційними
положення пункту 12 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» щодо зупинення дії на 2007 рік
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни». Таким чином, із 1
січня по 9 липня 2007 року до спірних
правовідносин застосуванню підлягали
приписи статті 111 Закону України від 19
грудня 2006 року № 489-V «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» як такі, що
прийняті пізніше в часі, у зв"язку з чим
мали пріоритет порівняно зі
спеціальною нормою статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни». Після прийняття Конституційним
Судом України вказаного рішення знову
почали діяти положення статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», тобто з часу прийняття цього
рішення відновлено право на підвищення
пенсії на 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком.

Таким чином з 09 липня 2007 року вихідним
критерієм обрахунку підвищення пенсії
дітям війни виступав мінімальний
розмір пенсії за віком, який відповідно
до частини 1 статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» вираховувався
виходячи з прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, тобто у 2007 році -
частиною 3 статті 62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік».

Частиною третьої статті 62 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» із змінами внесеними Законом
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» від 15 березня 2007 року
встановлено, що для визначення
мінімального розміру пенсії за віком
відповідно до абзацу 1 частини 1 статті
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007
року застосовується прожитковий
мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом 5
частини 1 цієї статті, збільшений на 1
відсоток, що складає відповідно 410 грн.
06 коп., 415 грн. 11 коп.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» стосовно застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого частиною першої цієї
статті, тільки стосовно визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не є перешкодою для
застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Отже право на підвищення пенсії, що
передбачене статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», у
2007 році у позивача виникло з 09 липня по
31 грудня 2007 року, тобто з дня визнання
неконституційними положень законів
України про державний бюджет України
на певний рік про зупинення дії статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» на відповідний рік.

Однак, колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог за період з
09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року,
оскільки позивач звернулась до суду 31
грудня 2008 року, тобто після спливу
річного строку з моменту порушення, на
її думку, прав, свобод та законних
інтересів, тому неправильним є
висновок суду першої інстанції про
зобов`язання відповідача провести
позивачці перерахунок пенсії з
підвищенням її розміру, як дитині війни
на 30% мінімальної пенсії за віком,
встановленої Законом України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 09.07.2007р. по 31.12.2007 р. включно.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що
позивачем пропущено строк звернення до
адміністративного суду, на чому
наполягає Управління Пенсійного фонду
України в Радивилівському районі
Рівненської області.

Отже, апеляційна скарга відповідача
підлягає задоволенню, а постанова суду
- скасуванню із прийняттям нової про
відмову у задоволенні позовних вимог у
зв'язку із пропуском строку звернення
до суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
області задовольнити.

Постанову Радивилівського районного
суду Рівненської області від "17" січня
2014 р. скасувати та прийняти нове
рішення.

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Радивилівському районі
Рівненської області відмовити за
пропуском строку звернення до суду.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Л.В. Кузьменко

судді: (підпис)
Л.О. Зарудяна

(підпис)
Т.В. Іваненко

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Управління Пенсійного
фонду України в Радивилівському районі
Рівненської області вул. Почаївська,
28,м. Радивилів,Рівненська область,35500