Справа № 623/1573/13-а (2а/623/86/2013)
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2014 р. м. Київ
К/800/63983/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Калашнікової О.В.; Черпіцької Л.Т.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі Харківської області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії та стягнення
коштів, що переглядається за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 31 травня 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24 жовтня 2013 року,

у с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі Харківської області (Управління
ПФ) про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії та стягнення
коштів.

Зазначав, що рішенням суду, яке
набрало законної сили, Управління ПФ
зобов'язано здійснити з 22 травня 2008
року перерахунок та виплату позивачу
державної та додаткової пенсії в
розмірах, передбачених статтями 50 та 54
Закону України від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (Закон №
796-ХІІ).

Посилаючись на те, що з листопада
2011 року Управлінням ПФ протиправно
припинено виплату цих пенсій у
встановлених судовим рішенням
розмірах, просив визнати протиправними
дії та бездіяльність Управління ПФ
щодо невиконання судового рішення та
зміни розмірів пенсійних виплат,
зобов'язавши відповідача перерахувати
державну та додаткову пенсію та
стягнути суму недоплаченої пенсії за
2011 рік - 7 248,40 грн, за 2012 рік - 38 713,40 грн,
за 2013 рік - 10 592,85 грн.

Постановою Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 31 травня 2013 року, залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24 жовтня 2013 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального та матеріального права,
просить оскаржувані рішення скасувати,
а позов задовольнити.

Заслухавши доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що скарга
задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що постановою
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 30 березня 2010
року задоволено позов ОСОБА_4 до
Управління ПФ. Визнано незаконними дії
відповідача щодо відмови у здійсненні
перерахунку, нарахування і виплати
державної та додаткової пенсії,
передбачених статтями 50 та 54 Закону №
796-ХІІ. Зобов'язано Управління ПФ
здійснити перерахунок та виплату
позивачу державної та додаткової
пенсії виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком. Зазначене рішення
набрало законної сили та виконувалось
Управлінням ПФ.

У листопаді 2011 року Управління ПФ
провело перерахунок державної та
додаткової пенсій позивача,
встановивши їх в розмірі, нижчому за
передбачений статтями 50 та 54 Закону №
796-ХІІ.

Відмовивши у задоволенні позову, суд
першої інстанції, а апеляційний суд
погодившись з таким висновком,
виходили з того, що позивач не має права
повторно звертатись з позовом щодо
правовідносин, які вже були предметом
судового розгляду та щодо яких є таке,
що набрало законної сили, рішення суду.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з остаточними висновками
судів про відмову в задоволенні позову.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено,
що пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини четвертої статті
54 Закону № 796-ХІІ, яка визначає підстави
та умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії 1 та у
зв'язку з втратою годувальника, в усіх
випадках розміри пенсії для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими по IІІ групі інвалідності -
6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього Закону
особам, віднесеним до категорії 1,
зокрема інвалідам IІІ групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком. Виплата додаткової пенсії
відповідно до статті 53 зазначеного
Закону здійснюється повністю
незалежно від заробітку, пенсії чи
іншого доходу.

В той же час, Законом України від 14
червня 2011 року № 3491-VI Прикінцеві
положення Закону України «Про
державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4 такого змісту:
«Установити, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (Відомості
Верховної Ради України, 1992 р., N 13, ст. 178 з
наступними змінами), статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" (Відомості Верховної Ради
України, 2005 р., N 4, ст. 94 з наступними
змінами), статей 14, 22, 37 та частини
третьої статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., N 29, ст. 399 з наступними
змінами) застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік".

На виконання вимог цього Закону 6 липня
2011 року Кабінет Міністрів України
прийняв постанову № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності з 23 липня 2011 року.

У 2012 році розмір належних до виплати
пенсій також визначався Кабінетом
Міністрів України на підставі
аналогічного за змістом пункту 3
Прикінцевих положень Закону України
від 22 грудня 2012 року № 4282-VI «Про
Державний бюджет України на 2012 рік». У
2013 році пунктом 4 Прикінцевих положень
Закону України від 6 грудня 2012 року №
5515-VI «Про Державний бюджет України на
2013 рік» також передбачено, що розмір
спірного виду соціальних виплат
визначається Кабінетом Міністрів
України.

З матеріалів справи вбачається, що у
період, про який йдеться у позові,
Управління ПФ здійснювало виплату
державної та додаткової пенсії
позивачу в розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України. Це
означає, що порушень прав позивача не
допущено, і підстав для задоволення
позову - немає.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
зазначеного висновку не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 31 травня 2013 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді
М.І.Цуркан

О.В.Калашнікова

Л.Т.Черпіцька