Справа № 2а/2370/684/2012
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/2370/684/2012
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Мельничука
В.П., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, відповідно до
ч.1 ст.41 КАС України у відкритому
судовому засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою заступника
прокурора Черкаської області на
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 08 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Черкаського міжрайонного
природоохоронного прокурора до
Коробівської сільської ради
Золотоніського району Черкаської
області, третя особа - фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 про часткове
визнання незаконним рішення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 08 січня 2014
року у задоволенні позовних вимог
Черкаського міжрайонного
природоохоронного прокурора до
Коробівської сільської ради
Золотоніського району Черкаської
області, третя особа - фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 про часткове
визнання незаконним рішення
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
заступник прокурора Черкаської
області подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції з мотивів порушення
судом норм матеріального та
процесуального права та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги. Свої вимоги апелянт
обгрунтовує тим, що відповідно до
висновку Черкаського регіонального
управління водних ресурсів щодо
погодження земельної ділянки площею 1,0
га ПП ОСОБА_2 від 19 листопада 2004 року №822
земельна ділянка розміщена в
прибережній захисній смузі
Кременчуцького водосховища, в с.Кедина
Гора в адміністративних межах
Коробівської сільської ради
Золотоніського району, тому ПП ОСОБА_2
мала право отримати спірну земельну
ділянку лише на умовах оренди,
відповідно до чинного законодавства
України.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином, тому у
відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
11 березня 2005 року Коробівською
сільською радою Золотоніського району
Черкаської області, за наслідками
розгляду технічної документації із
землеустрою, прийнято рішення №22-5 «Про
затвердження технічної документації
по наданню земельної ділянки в оренду»,
згідно якого затверджено технічну
документацію із землеустрою про
надання земельної ділянки в оренду
терміном на тридцять років з правом
викупу приватному підприємцю ОСОБА_2
площею 1,00 га в адміністративних межах
Коробівської сільської ради для
обслуговування бази відпочинку; надано
приватному підприємцю ОСОБА_2 в оренду
терміном на 30 років з правом викупу
земельну ділянку площею 1,00 га для
обслуговування бази відпочинку та 16
березня 2005 року укладено договір
оренди землі, який зареєстрований в
Черкаській регіональній філії ДП
«Центр ДЗК», про що в Державному
реєстрі земель вчинено запис від 23
березня 2005 року за №04.

22 квітня 2005 року рішенням Коробівської
сільської ради Золотоніського району
№23-6/IV «Про продаж земельних ділянок
несільськогосподарського
призначення», керуючись ст.26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», Указом Президента України
«Про продаж земельних ділянок
несільськогосподарського
призначення» від 19 січня 1999 року №32/99,
вирішено продати у власність земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення площею 1,00 га в с.Кедина
Гора Золотоніського району Черкаської
області приватному підприємцю ОСОБА_2,
затверджено експертну вартість
земельної ділянки розміром 10000 кв.м
відповідно до висновку державної
землевпорядної експертизи про
експертну оцінку земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
від 20 квітня 2005 року №466-05 та
затверджено ціну продажу цієї
земельної ділянки.

07 липня 2005 року між виконавчим
комітетом Коробівської сільської ради
та ОСОБА_2 укладено договір
купівлі-продажу земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
площею 1,00 га, яка розташована в с.Кедина
Гора Золотоніського району Черкаської
області та видано державний акт на
право власності на земельну ділянку.

Черкаським міжрайонним
природоохоронним прокурором внесено
протест від 13 грудня 2011 року №62/2068 на
рішення Коробівської сільської ради
від 11 березня 2005 року №22-5 «Про
затвердження технічної документації
по наданню земельної ділянки в оренду»
у зв'язку з тим, що землі водного фонду
можуть передаватись лише на умовах
оренди без права передачі у власність.

10 січня 2012 року рішенням Коробівської
сільської ради Золотоніського району
Черкаської області №34-4/VI залишено
протест Черкаського міжрайонного
природоохоронного прокурора №62/2068 без
задоволення у зв'язку з тим, що на час
розгляду протесту проект землеустрою
щодо визначення прибережних захисних
смуг по Коробівській сільській раді
Золотоніського району не розроблено,
тому визначити приналежність
земельної ділянки, переданої ПП ОСОБА_2,
до прибережної захисної смуги немає
можливості.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, дійшов
висновку, що протест позивача на
рішення Коробівської сільської ради
від 11 березня 2005 року №22-5 «Про
затвердження технічної документації
по наданню земельної ділянки в оренду»
є необґрунтованим, а його задоволення
призведе до порушення законних прав та
інтересів третіх осіб.

Відповідно до ст.58 Земельного кодексу
України до земель водного фонду
належать землі, зайняті: морями,
річками, озерами, водосховищами, іншими
водними об'єктами, болотами, а також
островами, не зайнятими лісами;
прибережними захисними смугами вздовж
морів, річок та навколо водойм, крім
земель, зайнятих лісами;
гідротехнічними, іншими
водогосподарськими спорудами та
каналами, а також землі, виділені під
смуги відведення для них; береговими
смугами водних шляхів; штучно
створеними земельними ділянками в
межах акваторій морських портів. Для
створення сприятливого режиму водних
об'єктів уздовж морів, навколо озер,
водосховищ та інших водойм
встановлюються водоохоронні зони,
розміри яких визначаються за проектами
землеустрою.

Згідно ст.59 Земельного кодексу України
громадянам та юридичним особам
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування із земель
водного фонду можуть передаватися на
умовах оренди земельні ділянки
прибережних захисних смуг, смуг
відведення і берегових смуг водних
шляхів, озера, водосховища, інші
водойми, болота та острови для
сінокосіння, рибогосподарських потреб
(у тому числі рибництва (аквакультури),
культурно-оздоровчих, рекреаційних,
спортивних і туристичних цілей,
проведення науково-дослідних робіт,
догляду, розміщення та обслуговування
об'єктів портової інфраструктури і
гідротехнічних споруд тощо, а також
штучно створені земельні ділянки для
будівництва та експлуатації об'єктів
портової інфраструктури та інших
об'єктів водного транспорту.

Відповідно до ст.60 Земельного кодексу
України вздовж річок, морів і навколо
озер, водосховищ та інших водойм з
метою охорони поверхневих водних
об'єктів від забруднення і засмічення
та збереження їх водності
встановлюються прибережні захисні
смуги. Прибережні захисні смуги
встановлюються по берегах річок та
навколо водойм уздовж урізу води (у
меженний період) шириною: для малих
річок, струмків і потічків, а також
ставків площею менш як 3 гектари - 25
метрів; для середніх річок, водосховищ
на них, водойм, а також ставків площею
понад 3 гектари - 50 метрів; для великих
річок, водосховищ на них та озер - 100
метрів. При крутизні схилів більше
трьох градусів мінімальна ширина
прибережної захисної смуги
подвоюється. Прибережні захисні смуги
встановлюються за окремими проектами
землеустрою. Межі встановлених
прибережних захисних смуг і пляжних
зон зазначаються в документації з
землеустрою, кадастрових планах
земельних ділянок, а також у
містобудівній документації.
Прибережні захисні смуги
встановлюються на земельних ділянках
усіх категорій земель, крім земель
морського транспорту.

Разом з тим, на момент прийняття
відповідачем оскаржуваного рішення
від 11 березня 2005 року, стаття 60
Земельного кодексу України діяла в
редакції, згідно якої вздовж річок,
морів і навколо озер, водосховищ та
інших водойм з метою охорони
поверхневих водних об'єктів від
забруднення і засмічення та збереження
їх водності у межах водоохоронних зон
виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги. Розмір та
межі прибережної захисної смуги уздовж
морів та навколо морських заток і
лиманів встановлюються за проектами
землеустрою, а в межах населених
пунктів - з урахуванням містобудівної
документації.

Відповідно до ст. 88 Водного кодексу
України з метою охорони поверхневих
водних об'єктів від забруднення і
засмічення та збереження їх водності
вздовж річок, морів і навколо озер,
водосховищ та інших водойм в межах
водоохоронних зон виділяються
земельні ділянки під прибережні
захисні смуги. Прибережні захисні
смуги встановлюються по берегах річок
та навколо водойм уздовж урізу води (у
меженний період) шириною: для малих
річок, струмків і потічків, а також
ставків площею менше 3 гектарів - 25
метрів; для середніх річок, водосховищ
на них та ставків площею більше 3
гектарів - 50 метрів; для великих річок,
водосховищ на них та озер - 100 метрів.
Якщо крутизна схилів перевищує три
градуси, мінімальна ширина прибережної
захисної смуги подвоюється. Прибережні
захисні смуги встановлюються на
земельних ділянках всіх категорій
земель, крім земель морського
транспорту. Землі прибережних захисних
смуг перебувають у державній та
комунальній власності та можуть
надаватися в користування лише для
цілей, визначених цим Кодексом. У межах
існуючих населених пунктів прибережна
захисна смуга встановлюється з
урахуванням містобудівної
документації. Прибережні захисні смуги
встановлюються за окремими проектами
землеустрою.

При цьому, згідно ст.88 Водного кодексу
України (в редакції, що була чинною на
час прийняття оскаржуваного рішення
відповідача) у межах існуючих
населених пунктів прибережна захисна
смуга встановлюється з урахуванням
конкретних умов, що склалися.

Як вбачається з матеріалів справи,
експертом ТОВ «Контакт-Сервіс» надано
висновок від 02 грудня 2013 року № 9/зем.
судової будівельно-технічної
експертизи, в якому зазначено, що
оскільки розміри прибережних захисних
смуг встановлюються лише за окремими
проектами землеустрою, які враховують
існуючі умови забудови в межах
населених пунктів, розробка яких не
входить в компетенцію судового
експерта, а встановлені у ст.88 Водного
кодексу України та ст.60 Земельного
кодексу України розміри для визначення
прибережних захисних смуг не можна
вважати діючими автоматично на ту чи
іншу територію, а тому експерт не має
можливості однозначно визначити, чи
знаходиться земельна ділянка
несільськогосподарського призначення
площею 1,00 га за кадастровим номером
:03:002:0021, яка розміщена в
адміністративних межах Коробівської
сільської ради Золотоніського району
Черкаської області, в межах
прибережної захисної смуги
Кременчуцького водосховища.

В листі Черкаського регіонального
управління водних ресурсів від 13
вересня 2013 року №786 зазначено, що
оскільки Кременчуцьке водосховище є
водоймою із зарегульованим стоком,
відмітка урізу води не є сталою
величиною і визначається ступенем
наповнення водосховища відповідно до
протоколу засідання Міжвідомчої
комісії по встановленню режимів роботи
дніпровських водосховищ. Найнижчі
рівні води припадають на період грудня
- березня, найвищі травня - липня
кожного року. Відповідно до ВБН
33-4-92 «Проектування,
упорядкування та експлуатація
водоохоронних зон водосховищ»
внутрішньою межею прибережної
захисної смуги є екваторіальний рубіж
мілководної зони. Мілководна зона -
акваторія водоймища, що обмежена
лінією нормального підпірного рівня
(НПР) і глибиною до 2,0 м. Таким чином,
рівень НПР Кременчуцького водосховища,
відповідно до його водогосподарського
паспорту, становить позначка 81,00 мБС.
Крім того, чітких контурів
Кременчуцького водосховища не
визначено і землевпорядна
документація, де можна було б
зорієнтуватися стосовно земель
водного фонду, відсутня. Земельні
ділянки, які прилягають до водосховища
- заболочені, порослі кущовою і
деревинною рослинністю, а тому тільки
після розробки проектів водоохоронної
зони і прибережної захисної смуги
можна буде чітко встановити їх межі.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що земельні
ділянки під прибережні захисні смуги
виділяються у межах водоохоронних зон
і встановлюються за окремими проектами
землеустрою згідно чинного
законодавства України, а також
встановлювались з урахуванням
містобудівної документації за
законодавством, яке діяло на момент
прийняття оспорюваного рішення,
внаслідок чого встановлені розміри для
прибережних захисних смуг у ст.60
Земельного кодексу України та ст.88
Водного кодексу України не є
автоматично діючими на ту чи іншу
територію без їх встановлення
проектами землеустрою, а тому рішення
Коробівської сільської ради
Золотоніського району Черкаської
області №22-5 «Про затвердження
технічної документації по наданню
земельної ділянки в оренду» від 11
березня 2005 року про затвердження
технічної документації із землеустрою
про надання земельної ділянки в оренду
терміном на тридцять років з правом
викупу приватному підприємцю ОСОБА_2
площею 1,00 га в адміністративних межах
Коробівської сільської ради для
обслуговування бази відпочинку є
правомірним з огляду на відсутність
проекту землеустрою (містобудівної
документації) та підтвердження, що дана
земельна ділянка розміщена в
прибережній смузі Кременчуцького
водосховища.

Згідно правової позиції
Конституційного Суду України, що
викладена в п.5 Рішення Конституційного
Суду України №7-рп/2009 від 16 квітня 2009
року, ненормативними правовими актами
органу місцевого самоврядування є акти
одноразового застосування, що
вичерпують свою дію фактом їхнього
виконання, тому вони не можуть бути
скасовані чи змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що рішення
Коробівської сільської ради
Золотоніського району Черкаської
області №22-5 «Про затвердження
технічної документації по наданню
земельної ділянки в оренду» від 11
березня 2005 року носить ненормативний
характер, вичерпало свою дію фактом
його виконання, зокрема, укладенням
договору оренди землі від 16 березня 2005
року, що унеможливлює скасування його
самим відповідачем після його
виконання.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Черкаської області -
залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 08 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 03
березня 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
В.П.Мельничук

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.