Справа № 334/530/14-а
Суддя: Колесник С. Г.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 04.03.2014
Справа № 334/530/14-а
Провадження № 2-а/334/72/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Колесник С.Г.,

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
старшого інспектора взводу по ОСП №3
роти ДПС ДАІ в Дніпропетровській
області капітана міліції Джихури
Романа Анатолійовича про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

позивач звернувся до суду з позовом до
старшого інспектора взводу по ОСП №3
роти ДПС ДАІ в Дніпропетровській
області капітана міліції Джихури Р.А.
про визнання дій посадової особи
незаконними та скасування постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності. В позові зазначив,
що 19.12.2013 року о 12 год. 23 хв., він
рухаючись на своєму автомобілі «Форд
Сієра», державний номер НОМЕР_1, був
зупинений інспектором взводу ОСП №3
роти ДПС ДАІ в Дніпропетровській
області капітана міліції Джихурою Р.А.,
який склав протокол про
адміністративне правопорушення серія
АБ № 814029 від 19.12.2013 року та виніс
постанову № ПС1 № 008659 від 19.12.2013 року
про притягнення його до
адміністративної відповідальності з
накладенням штрафу у розмірі 850,00 грн.

Порушення, на думку інспектора,
полягало у тому, що ОСОБА_1 на 430 км а/д
Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя,
при наявності двох смуг для руху, при
вільній правій, рухався в лівій смузі,
чим порушив вимоги п. 11.2 та п. 11.5 ПДР
України, відповідно до яких на дорогах,
які мають дві або більше смуги для
руху в одному напрямку, нерейкові
транспортні засоби повинні рухатись
якнайближче до правого краю проїзної
частини, а також п. 2.1 (а,б) ПДР України,
згідно яких водій механічного
транспортного засобу повинен мати при
собі посвідчення водія на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії, реєстраційний
документ на транспортний засіб (для
транспортних засобів Збройних Сил,
внутрішніх військ МВС,
Держприкордонслужби,
Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку,
Оперативно-рятувальної служби
цивільного захисту - технічний талон).

Позивач просить поновити строк
оскарження постанови та визнати
неправомірними старшого інспектора
взводу по ОСП №3 роти ДПС ДАІ в
Дніпропетровській області капітана
міліції Джихури Р.А. щодо накладення
адміністративного стягнення за ч.2 ст.122
та ч. 1 ст. 126 КУпАП України у відношенні
нього, також просить визнати
незаконною та скасувати постанову
Серія ПС 1 № 008549 по справі про
адміністративне правопорушення від
19.12.2013 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності.

Позивач в судовому засіданні
підтримав позов та просив його
задовольнити. Додав, що 19.12.2013 року він
дійсно їхав по а/д
Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя,
проїхавши не в потрібному йому
напрямку, в районі 430 км прийняв рішення
виконати розворот, в результаті чого
зайняв крайнє ліве положення на
дорозі. В цей же час, був зупинений
інспектором Джихурою Р.А. У зв'язку з
тим, що ОСОБА_1 був переконаний в тому,
що жодного з правил дорожнього руху він
не порушив, на вимогу інспектора
пред'явити документи без законної
причини відмовився. Після чого
інспектором були зупинені свідки, в
присутності яких ОСОБА_1 із-за виниклих
неприязних стосунків попросив
інспектора викликати відповідального
вказаного посту. Після цього ОСОБА_1
надав пояснення, що на його думку він
діяв в рамках ПДР України, але
інспектор відмовився надати
можливість зробити відповідні записи в
протоколі про адміністративне
правопорушення, а також ознайомитись з
матеріалами правопорушення:
поясненнями свідків, вписати в
протокол пояснення свідка, який їхав з
ним в авто, та підписати вказаний
протокол. Після цього інспектор на
місці склав відносно нього постанову
про адміністративне правопорушення та
накладення штрафу в розмірі 850,00 грн. із
зауваженням на той факт якщо ОСОБА_1 не
надасть документів, передбачених ПДР
України, то для складання протоколу про
адміністративне правопорушення він
буде доставлений до районного відділу
міліції. Після цього ОСОБА_1 подзвонив
на лінію 102 та викликав наряд міліції,
після прибуття яких він особисто
співробітникам Солонянського РВ
Дніпропетровської області пред'явив
свій паспорт, але ані копії протоколу
про адміністративне правопорушення,
ані копії постанови, інспектор ДПС
ОСОБА_1 не надав.

20.12.2013 року ОСОБА_1 звернувся до ВДАІ ЗМУ
ГУМВС України в Запорізькій області з
заявою про перелік причин
неправомірності дій інспектора та
перевищення ним службових повноважень.
Вже 28.12.2013 року він отримав листа,
відповідно до якого його заява була
надіслана до командира взводу ДПС з
обслуговування стаціонарного посту №3
Солонянської роти ДПС ДАІ ГУМВС
України в Дніпропетровській області.
Однак станом на теперішній час,
відповіді на адресу ОСОБА_1 не
надійшло. Копію постанови ПС1 № 008549 від
19.12.2013 року ОСОБА_1 отримав лише 09.01.2014
року.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце слухання
справи був повідомлений належним
чином, свої дії вважає законними суду
надав письмові заперечення, в яких
зазначив, що 19.12.2013 року об 11.40 год. при
несені служби на 430 км. а/д Бориспіль-
Дніпропетровськ-Запоріжжя, ним був
зупинений автомобіль «Форд Сієра»,
державний номер 601- 92 НА. Відповідно
вимог п. 14.7 Інструкції з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затвердженої
наказом МВС України №111-2009, він
підійшов до автомобіля, привітатися,
чітко й зрозуміло назвав свою посаду,
звання та прізвище, повідомив про
причину зупинки транспортного засобу,
суть скоєного правопорушення та
висловив вимогу про пред'явлення
водієм для перевірки посвідчення на
право керування транспортним засобом,
реєстраційного документа на
транспортний засіб та поліса
(сертифіката) обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

Підставою для зупинки вищевказаного
транспортного засобу слугувало
порушення водієм вимог п. 11.2 Правил
дорожнього руху України, відповідно до
якого на дорогах, які мають дві і більше
смуги для руху в одному напрямку,
нерейкові транспортні засоби повинні
рухатись якнайближче до правого краю
проїзної частини, але останній на 430 км.
а/д
Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя,
при наявності двох смуг для руху, при
вільній правій, рухався у лівій смузі.

В свою чергу водій відмовився виконати
вимогу щодо пред'явлення, для перевірки
документів і вказаний факт був
засвідчений в присутності свідків
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також зафіксований
на відео. Після цього водієві було
роз'яснено, що відповідно вимог
законодавства, він для складення
протоколу буде доставлений до
районного відділу міліції, але
останній зателефонував на лінію 102 та
викликав наряд міліції і лише їм
вказаний водій пред'явив свій паспорт
і таким чином було встановлено, що
правопорушником є ОСОБА_1 Керуючись
нормами законодавства за порушення
вимог ПДР України, інспектором був
складений відносно ОСОБА_1
адміністративний протокол серії АБ2
№814029, за що передбачена
відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Після цього інспектором було
розглянуто справу про адміністративне
правопорушення та складено відповідну
постанову про накладення на водія
ОСОБА_1 адміністративного стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Відповідач вважає, що винесена ним
постанова по справі про
адміністративне правопорушення
відносно позивача є правомірною
(законною), а її зміст не суперечить
нормам законодавства, а тому просить
суд у задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
та дослідивши у сукупності докази у
справі, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою прокурора, особи,
щодо якої винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, вина (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадській порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою
притягнення особи до адміністративної
відповідальності є наявність події
адміністративного правопорушення, що
повинно бути доведене шляхом надання
доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративні
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, що мають функції
фото-і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису норм і стандартів, що
стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, а також іншими
документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова
особа) оцінює докази за внутрішнім
переконанням, заснованому на
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженню всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом та
правосвідомістю.

Відповідно до Інструкції з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби ДАІ МВС,
затвердженої наказом МВС України 27.03.2009
№ 111 на підрозділи ДПС покладені
завдання по контролю за дорожнім рухом,
попередженню та припиненню
адміністративних правопорушень у
сфері дорожнього руху. Працівникам
підрозділів ДПС надано право складати
протоколи про адміністративні
правопорушення у сфері безпеки
дорожнього руху, також виносити
відповідно до чинного законодавства
постанови про адміністративні
порушення.

Відповідно до п. 7.6 Інструкції,
працівник ДПС має право
використовувати технічні засоби та
технічні прилади для виявлення та
фіксації порушень ПДР. Отримані
фактичні дані направляти за належністю
чи використовувати при складанні
адміністративних матеріалів.

Для провадження у справах про
адміністративні правопорушення
характерним є специфічний вид доказу -
безпосередні спостереження осіб,
уповноважених на складення протоколу
про адміністративні правопорушення і
на проведення адміністративного
розслідування, які фіксуються у
протоколі про адміністративне
правопорушення.

Пунктом 11.2 та п.11.5 ПДР України
передбачено що на дорогах, які мають
дві і більше смуг для руху в одному
напрямку, нерейкові транспортні засоби
повинні рухатися якнайближче до
правого краю проїзної частини, крім
випадків, коли виконується
випередження, об'їзд або
перестроювання перед поворотом
ліворуч чи розворотом. На дорогах, які
мають дві і більше смуги для руху в
одному напрямку, виїзд на крайню ліву
смугу для руху в цьому ж напрямку
дозволяється, якщо праві зайняті, а
також для повороту ліворуч, розвороту
або для зупинки чи стоянки на лівому
боці дороги з одностороннім рухом у
населених пунктах, коли це не
суперечить правилам зупинки (стоянки).

Разом з тим, пунктом 10.4 ПДР України
встановлено, що перед поворотом
праворуч та ліворуч, у тому числі в
напрямку головної дороги, або
розворотом водій повинен завчасно
зайняти відповідне крайнє положення на
проїзній частині, призначеній для руху
в цьому напрямку, крім випадків, коли
здійснюється поворот у разі в'їзду на
перехрестя, де організовано круговий
рух, напрямок руху визначено дорожніми
знаками чи дорожньою розміткою або рух
можливий лише в одному напрямку,
установленому конфігурацією проїзної
частини, дорожніми знаками чи
розміткою.

Суд враховує посилання позивача на те,
що він не порушував вимог ПДР України з
урахуванням дорожньої обстановки,
оскільки в пункті п.п. 11.5 вказано лише
про розташування транспортних засобів
на дорозі, і не зазначено жодного
посилання щодо заборони руху про
крайній лівій смузі, тобто відсутня
пряма заборона на вчинення будь-яких
дій.

Крім того, з вимог п. 10.4 ПДР України не
встановлено, за якої саме відстані до
розвороту водієві потрібно займати
відповідне крайнє положення, тобто
водій виконує маневр керуючись
власним розсудком, в залежності від
дорожніх умов, дорожньої обстановки,
інтенсивності руху та інше, при цьому
не створюючи перешкод іншим учасникам
дорожнього руху.

Положеннями п.2.1. (а,б) ПДР України
передбачено, що водій механічного
транспортного засобу повинен мати при
собі посвідчення водія на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії, реєстраційний
документ на транспортний засіб (для
транспортних засобів Збройних Сил,
внутрішніх військ МВС,
Держприкордонслужби,
Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку,
Оперативно-рятувальної служби
цивільного захисту - технічний талон).

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі. Якщо особа, яка бере
участь у справі, без поважних причин не
надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Разом з тим, відповідачем в
обґрунтування своїх заперечень не було
представлено до суду ніяких доказів
того, що в діях позивача був склад
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126
та ч. 2 ст. 122 КУпАП України, не було
надано ані дислокації постів та
маршрутів, ані носія з відео-фіксацією
правопорушення, ані пояснень свідків,
на які посилається в своїх
запереченнях відповідач.

При таких обставинах суд дійшов до
висновку, що постанова серія ПС1 № 008549
від 19.12.2013 року по справі про
адміністративне правопорушення про
накладення адміністративного
стягнення на позивача не відповідає
вимогам закону, постанова не
підтверджує наявність
адміністративного правопорушення та
інші обставини, що мають значення для
прийняття рішення про притягнення
особи до адміністративної
відповідальності. Постанова винесена
за відсутності належних та допустимих
доказів, які б підтверджували факт
неправомірних дій позивача, а тому є
необґрунтованою та упередженою, у
зв'язку з чим позовні вимоги підлягають
задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст. 71, 100, 158-163 КАС України, 268,
280, 288, 289, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого
інспектора взводу по ОСП №3 роти ДПС
ДАІ в Дніпропетровській області
капітана міліції Джихури Романа
Анатолійовича щодо накладення
адміністративного стягнення за ч.2 ст.122
та ч.1 ст. 126 КУпАП України на ОСОБА_1.

Постанову старшого інспектора взводу
по ОСП №3 роти ДПС ДАІ в
Дніпропетровській області капітана
міліції Джихури Романа Анатолійовича
Серія ПС1 № 008549 від 19.12.2013 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення
штрафу у розмірі 850,00 (вісімсот пятдесят
гривень 00 коп.) - скасувати.

Рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Суддя:
Колесник С. Г.