Справа № 826/18469/13-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Смолій І.В.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Киричуку Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
до Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центральний
офіс з обслуговування великих
платників податків про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№000754310 від 14.11.2013, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 грудня 2013 року в задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, податковим органом було
проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку ПАТ
«Укрсоцбанк» з питань правильності
нарахування та своєчасності сплати
податку на додану вартість за березень
2013 року.

За результатами перевірки складено акт
№1352/43-10/код00039039 від 12.11.2013року, яким
встановлено допущення позивачем
порушень п. 120.2 Податкового кодексу
України та п. 1-3 розділу VI Порядку
заповнення та подання податкової
звітності з ПДВ від 25.11.2011 року №1492,
зокрема не виконано умови самостійного
внесення змін до податкової звітності
з податку на додану вартість за
березень 2013 року.

У зв'язку із встановленням допущення
позивачем зазначених порушень
податкового законодавства податковим
органом 14.11.2013 року винесено податкове
повідомлення рішення №, яким
позивачу збільшено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 68 339,25 грн. та
нараховано пеню в розмірі 6 993,87 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням
податкового органу, позивач звернувся
до суду із адміністративним позовом, в
якому просив суд визнати протиправним
та скасувати наведене податкове
повідомлення-рішення.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції мотивував
своє рішення тим, що позивач не сплатив
штраф у розмірі 5 відсотків від суми
задекларованого податку на додану
вартість за внесення змін до
податкової звітності, а тому податкове
повідомлення-рішення винесено
податковим органом правомірно.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
19.04.2013 року позивачем було подано
податкову декларацію з податку на
додану вартість за березень 2013 року, в
якій задеклароване податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 1 366 785,00 грн.

Однак, наказом Міністерства фінансів
України №1342 від 17.12.2012 року затверджено
нову форму податкової декларації з
податку на додану вартість, яка вперше
мала подаватись платниками податків з
01.04.2013 року.

Новою формою податкової декларації
передбачено розподіл рядку 25 «Сума
податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню за підсумками
поточного звітного (податкового)
періоду з урахуванням залишку
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду»
розподілено на 2 рядки - 25.1. і 25.2.

Так, під час розгляду адміністративної
справи було встановлено, що позивачем
20.05.2013 року було подано уточнюючий
розрахунок із уточненням рядку 25.1
податкової декларації.

Відповідно до п. 50.1 Податкового кодексу
України у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

Згідно до п. 120.2 Податкового кодексу
України невиконання платником
податків вимог, передбачених абзацом
другим пункту 50.1 статті 50 цього
Кодексу, щодо умов самостійного
внесення змін до податкової звітності -
тягне за собою накладення штрафу у
розмірі 5 відсотків від суми самостійно
нарахованого заниження податкового
зобов'язання (недоплати).

Відповідно до п. 129.1.2 Податкового
кодексу України, пеня нараховується у
день настання строку погашення
податкового зобов'язання, нарахованого
контролюючим органом або платником
податків у разі виявлення його
заниження на суму такого заниження та
за весь період заниження (в тому числі
за період адміністративного та/або
судового оскарження).

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції прийнято вірне рішення щодо
відмови в задоволенні позовних вимог,
оскільки позивач не сплатив штраф у
розмірі 5 відсотків від суми
задекларованого податку на додану
вартість за внесення змін до
податкової звітності.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги спростовуються встановленими
судом першої інстанції обставинами,
наявними в матеріалах справи доказами
та нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк» -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 17 грудня 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 04.03.2014
року.

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.