Справа № 804/1844/14
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 р. Справа № 804/1844/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Турової О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом за
позовом Криворізького міського центру
зайнятості

до ОСОБА_1

про стягнення коштів, безпідставно
виплачених як матеріальна допомога по
безробіттю, -

в с т а н о в и в :

Криворізький міський центр зайнятості
звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1, в
якому просив стягнути з відповідача на
користь позивача кошти безпідставно
виплачені як матеріальна допомога по
безробіттю у сумі 10102,70 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилався на те, що
ОСОБА_1 перебував на обліку в
Жовтневому районному центрі
зайнятості м. Кривого Рогу
(реорганізований в подальшому шляхом
злиття з Саксаганським,
Центрально-Міським та Довгинцівським
районними центрами зайнятості м.
Кривого рогу в Криворізький міський
центр зайнятості) з 26.04.2011р. по 07.02.2012р.
як безробітний на підставі його заяви
від 19.04.2011р. При цьому відповідач
повідомив позивачу, що його останнім
місцем роботи було ВАТ «Укртелеком»
Дніпропетровської філії, з якого він
звільнився 14.04.2011 року на підставі п.1
ст.36 Кодексу законів про працю України
(за угодою сторін). За час перебування
на обліку ОСОБА_1 була виплачена
допомога по безробіттю у сумі 10102,70грн.
Однак, ОСОБА_1 приховав той факт, що крім
ВАТ «Укртелеком» Дніпропетровської
філії він також працював на посаді
робітника з комплексного
обслуговування і ремонту будинків (0,5
ставки) ізолятору тимчасового
утримання Криворізького міського
управління ГУМВС України в
Дніпропетровській області. На цій
посаді він працював ще з 24.01.2000р. на
підставі наказу №16 о/с від 09.02.2000р. та
був звільнений 20.04.2011р. на підставі
наказу №41 о/с від 19.04.2011р. за власним
бажанням. Наведені обставини суттєво
впливають на призначену та виплачену
відповідачу матеріальну допомогу по
безробіттю, в тому числі на її розмір та
строки виплати. Оскільки відповідач
під час одержання допомоги по
безробіттю своєчасно не подав
відомості про ці обставини і вони були
встановлені позивачем лише під час
розслідування страхового випадку та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення, з ОСОБА_1 має бути
стягнута вся сума виплаченої допомоги
по безробіттю з моменту виникнення
означених вище обставин. На вимогу
позивача повернути суму безпідставно
виплаченої допомоги відповідач не
реагує.

Позивач про час, дату та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, проте у судове засідання його
представник не з'явився, але надав
клопотання про розгляд справи за його
відсутності в порядку письмового
провадження та просив задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач також був належним чином
повідомлений про час, дату та місце
розгляду справи, проте у судове
засідання не з'явився, надав письмові
заперечення на позов, в яких просив
повністю відмовити у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
він дійсно перебував у трудових
відносинах з Дніпропетровською філією
ВАТ «Укртелеком» та був звільнений з
займаної посади на підставі п.1 ст.36
КЗпП України за угодою сторін - 14.04.2011
року, про що є відповідний запис у
трудовій книжці. При цьому, з 24.01.2000р. за
сумісництвом він працював на посаді
робітника з комплексного
обслуговування і ремонту будинків (0,5
ставки) ізолятору тимчасового
утримання Криворізького міського
управління ГУМВС України в
Дніпропетровській області. Згідно п.1.1
ч.4 ст.1 Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників від 29.07.1993
року №58 запис до трудової книжки щодо
роботи за сумісництвом внесено не було.
У зв'язку з відсутністю роботи за
сумісництвом відповідач був вимушений
звільнитися у квітні 2011 року, а тому
подав заяву до Криворізького міського
управління ГУМВС України в
Дніпропетровській області про
звільнення від 19.04.2011р. Оскільки його
усно повідомили, що заява про
звільнення прийнята і його звільнено
без будь-якого відпрацювання,
відповідач з 19.04.2011р. вважав себе
незайнятою особою та звернувся до
Жовтневого районного центру
зайнятості міста Кривого Рогу. Дійсно
він повідомив позивачу, що його
останнім місцем роботи є ВАТ
«Укртелеком» Дніпропетровської філії,
оскільки, відповідно до абз.5 п.2 Порядку
реєстрації, перереєстрації та ведення
обліку громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14.02.2007р.
№219, у разі коли після припинення
трудових відносин особа виконувала
роботу (надавала послуги) згідно з
цивільно-правовими договорами,
останнім місцем роботи вважається
робота, дані про яку внесено до
трудової книжки особи, а, як
зазначалося, у трудову книжку
відповідача було внесено саме запис
про роботу в ВАТ «Укртелеком»
Дніпропетровської філії. Статус
безробітного відповідачу було
присвоєно з 26.04.2011р., з того час він
отримував відповідні виплати допомоги
по безробіттю. За час перебування на
обліку як безробітний він не працював,
доходів, крім допомоги по безробіттю не
отримував. Отже, жодних обставин, які
могли вплинути на умови та розміри
виплати допомоги по безробіттю
відповідача, не було. Таким чином,
позовні вимоги є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

У судове засідання відповідач не
з'явився, про час, дату та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
повідомив, клопотань про відкладення
розгляду справи не подавав.

Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.4 ст.128 КАС
України, а також на строки розгляду
адміністративних справ, встановлені
ст.122 КАС України, суд розглянув дану
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
доказами, оскільки не вбачає потреби
заслуховувати свідків та експертів.

Дослідивши матеріали справи та надані
сторонами докази, проаналізувавши
зміст норм матеріального та
процесуального права, які регулюють
спірні правовідносини, суд приходить
до висновку, що пред'явлений
адміністративний позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Згідно до статті 2 Закону України «Про
зайнятість населення» від 01 березня 1991
року № 803-XII безробітними визнаються,
зокрема, працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Статтею 7 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 02 березня 2000 року
№1533-III передбачено, що видом
забезпечення за цим Законом є допомога
по безробіттю, у тому числі одноразова
її виплата для організації безробітним
підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 02 березня 2000 року
№1533-III застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1 в період
з 26.04.2011р. по 07.02.2012р. перебував на обліку
в Жовтневому районному центрі
зайнятості як безробітний.

Згідно наказу Дніпропетровського
обласного центру зайнятості від 23.06.2011
року №152 «Про реорганізацію
Криворізького міського центру
зайнятості» була проведена
реорганізація Саксаганського,
Жовтневого, Центрально-Міського та
Довгинцівського районних центрів
зайнятості м. Кривого рогу шляхом
злиття їх в Криворізький міський центр
зайнятості.

Так, ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого
районного центру зайнятості міста
Кривого Рогу 26.04.2011р. із заявою про
надання йому статусу безробітного з
виплатою допомоги по безробіттю у
відповідності до Законів України «Про
зайнятість населення» від 01 березня 1991
року №803-XII, «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» від 02 березня 2000
року №1533-III (а.с.7).

Як вбачається з персональної картки
НОМЕР_2 ОСОБА_1 (ідентифікаційний код
НОМЕР_1), за якою він обліковувався в
Жовтневому РЦЗ, відповідачу було
надано статус безробітного та
призначено виплату допомоги по
безробіттю з урахуванням страхового
стажу. На обліку в Жовтневому РЦЗ м.
Кривого Рогу відповідач знаходилася
до 07.02.2012 року та був знятий з обліку на
підставі абз.2 п.п.1 п.20 Порядку
реєстрації, перереєстрації та ведення
обліку громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14
лютого 2007 року №219(а.с.6).

Також з цієї картки вбачається, що в
розділі 3 картки «Інформація про
останнє місце роботи» значиться, що
останнім місцем роботи ОСОБА_1 є ВАТ
«Укртелеком» Дніпропетровської філії,
де відповідач працював
електромонтером станційного
устаткування телефонного зв'язку і був
звільнений з займаної посади 14.04.2011р. на
підставі п.1 ст.36 Кодексу законів про
працю України (за угодою сторін) (а.с.6).

Так, абз.3 п.2 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14.02.2007р.
№219, передбачено, що під час проведення
реєстрації громадянина працівник
центру зайнятості із застосуванням
автоматизованої системи заповнює
персональну картку особи, що
звернулася до центру зайнятості (далі -
картка), в якій зазначаються особисті
дані особи (прізвище, ім'я та по
батькові, інформація про реєстрацію
місця проживання, число, місяць та рік
народження, реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серія та номер паспорта (для осіб, які
через свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків і мають
відповідну відмітку в паспорті),
відомості про останнє місце роботи або
вид діяльності, що визначений пунктом 3
статті 1 Закону України "Про зайнятість
населення", підстава припинення
трудових відносин відповідно до запису
в трудовій книжці або іншого виду
діяльності, що підтверджено
документально, та ознайомлює
громадянина з пам'яткою "Ваші права -
Ваші обов'язки". Форму картки та
пам'ятки затверджує Мінсоцполітики.
Достовірність внесених до картки даних
та згоду на їх обробку громадянин
засвідчує особистим підписом.

Таким чином, відповідач під час
проведення його реєстрації надав
працівнику центру зайнятості
інформацію відносно того, що його
останнім місцем роботи є саме ВАТ
«Укртелеком» Дніпропетровської філії
і звільнений він з останнього місця
роботи саме на підставі п.1 ст.36 Кодексу
законів про працю України (за угодою
сторін).

При цьому п.2.4 Порядку надання допомоги
по безробіттю, у тому числі одноразової
її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України 20 листопада 2000 року
№307, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14 грудня 2000 року №915/5136,
встановлено, що згідно з пунктом 2.1
цього Порядку визначається розмір
допомоги по безробіттю застрахованим
особам, які звільнилися з останнього
місця роботи чи служби за власним
бажанням без поважних причин або за
угодою сторін і визнані в
установленому порядку безробітними та
протягом 12 місяців, що передували
початку безробіття, працювали на
умовах повного або неповного робочого
дня (тижня), проходили службу не менше 26
календарних тижнів і сплачували
страхові внески та/або єдиний внесок.
Виплата допомоги по безробіттю особам,
звільненим з останнього місця роботи
чи служби за власним бажанням без
поважних причин, у перші 90 календарних
днів не здійснюється. Виплата допомоги
таким особам починається з 91
календарного дня у розмірі 80 відсотків
до визначеного розміру. Особам,
звільненим з останнього місця роботи
за угодою сторін, виплата допомоги по
безробіттю починається з дня її
призначення у розмірі 100 відсотків до
визначеного розміру.

Таким чином, на умови виплати допомоги
по безробіттю та розміри, в яких вона
призначається, зокрема, впливають і
обставини щодо підстав звільнення
особи з останнього місця роботи.

Судом встановлено, що допомога по
безробіттю була призначена ОСОБА_1 з
26.04.2011р. (з дня надання статусу
безробітного та взяття на облік як
такого) у стовідсотковому розмірі та
виплачувалась з дня її призначення
(а.с.9-10).

За час перебування на обліку як
безробітний ОСОБА_1 отримав допомогу по
безробіттю у загальному розмірі
10102,70грн. (а.с.13).

При цьому 04 жовтня 2013 року у
відповідності до Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 13 лютого 2009 року №60/62 та на
підставі наказу від 03.01.2012 року №2 було
проведено звірку даних Криворізького
міського центру зайнятості м. Кривого
Рогу та даних Державної податкової
адміністрації з метою перевірки
обґрунтованості призначення та
виплати матеріального забезпечення по
безробіттю ОСОБА_1 за 2011-2012 роки.

За результатами перевірки був
складений акт №783 від 04 жовтня 2013 року
про розслідування страхових випадків
та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», яким встановлено, що
ОСОБА_1, крім роботи в ВАТ «Укртелеком»
Дніпропетровської філії також
працював на посаді робітника з
комплексного обслуговування і ремонту
будинків ізолятору тимчасового
утримання Криворізького міського
управління ГУМВС України у
Дніпропетровській області з 24 січня 2000
року (наказу про прийняття на роботу
від 09.02.2000 року №16о/с). Звільнений з цієї
посади відповідач був 20 квітня 2011 року
на підставі наказу від 19.04.2011 року №41
(а.с.11).

Так, згідно довідки Криворізького
міського управління ГУМВС України у
Дніпропетровській області від 09.09.2013
року за вих.№2/1603, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
дійсно працював на посаді робітника з
комплексного обслуговування і ремонту
будинків (0,5 ставки) ізолятору
тимчасового утримання Криворізького
міського управління ГУМВС України у
Дніпропетровській області з 24.01.2000 року
по 20.04.2011 року(а.с.12).

Відповідно до довідки Криворізького
міського управління ГУМВС України у
Дніпропетровській області від 04.12.2013
року за вих.№2/2117, ОСОБА_1 був звільнений
з посади посаді робітника з
комплексного обслуговування і ремонту
будинків (0,5 ставки) ізолятору
тимчасового утримання Криворізького
міського управління ГУМВС України у
Дніпропетровській області на підставі
ст.38 Кодексу законів про працю України
(за ініціативою працівника)(а.с.17).

У зв`язку із тим, що відповідач працював
на означеній посаді за сумісництвом,
відповідний запис до трудової книжки
не вносився згідно п.2.14 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, оскільки запис відомостей
про роботу за сумісництвом провадиться
за бажанням працівника власником або
уповноваженим ним органом.

Таким чином, відповідач під час
проведення його реєстрації у
Жовтневому РЦЗ м. Кривого Рогу надав
працівнику центру зайнятості
недостовірну інформацію відносно
свого останнього місця роботи та
причин звільнення.

Як зазначалося вище, відповідачу була
призначена допомога по безробіттю з 26
квітня 2011 року (з моменту присвоєння
статусу безробітного та взяття на
облік) у розмірі 100 відсотків до
визначеного розміру. Проте, враховуючи,
що відповідач насправді був звільнений
з останнього місця роботи за власним
бажанням, означена допомога повинна
була йому виплачуватись лише починаючи
з 91 календарного дня у розмірі 80
відсотків до визначеного розміру. Отже,
прихована відповідачем інформація
відносно останнього місця роботи та
причин звільнення з неї суттєво
вплинула на умови та розміри
призначення і виплати допомоги по
безробіттю. Ці обставини виникли з
моменту призначення відповідачеві
допомоги по безробіттю.

Приписами ч.3 ст.36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 02 березня 2000 року
№1533-III встановлено, що сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до п.6.14 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України 20 листопада 2000 року
№307, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14 грудня 2000 року №915/5136,
якщо під час одержання допомоги по
безробіттю безробітний своєчасно не
подав відомості про обставини, що
впливають на умови її виплати, у тому
числі встановлені під час
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення, з безробітного
стягується сума виплаченої допомоги по
безробіттю з моменту виникнення цих
обставин. Якщо безробітний відмовився
добровільно повернути зазначені кошти,
то питання щодо їх повернення
вирішується у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що
08.10.2013 року Криворізьким міським
центром зайнятості був направлений
лист за вих.№07-07/3532 «Про відшкодування
коштів» до ОСОБА_1 з метою виконання
наказу Криворізького МЦЗ від 04.10.2013
року №377, згідно якого відповідача
зобов'язано повернути безпідставно
отримані кошти, виплачені як
матеріальна допомога по безробіттю у
сумі 10102.70грн.(а.с.15).

Однак, станом на дату розгляду справи
відповідач не надав суду доказів про
відшкодування безпідставно виплаченої
йому допомоги по безробіттю у сумі
10102,70грн., що підтверджується наданою
позивачем довідкою про стан
заборгованості ОСОБА_1

З огляду на вищенаведене, суд приходить
до висновку, що позивачем - суб'єктом
владних повноважень була доведена
правомірність та обґрунтованість
підстав стягнення з відповідача суми
безпідставно виплаченої допомоги по
безробіттю, при цьому доводи, наведені
у письмових запереченнях на
адміністративний позов не
спростовують позиції позивача та
встановлені судом обставини. Доказів
добровільної сплати означеної суми
боргу на момент розгляду справи
відповідачем не надано.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати по справі з відповідача
не стягуються.

Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Криворізького
міського центру зайнятості до ОСОБА_1
про стягнення коштів, безпідставно
виплачених як матеріальна допомога по
безробіттю - задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 50106,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь Криворізького міського центру
зайнятості (вул. Космонавтів, 1, м.Кривий
Ріг, Дніпропетровська область, 50071, ) на р/р 2770 в УДКУ
Дніпропетровської області, МФО 805012, код
ОКПО 21908407 безпідставно виплачену
допомогу по безробіттю у сумі 10102,70 грн.
(десять тисяч сто дві гривні сімдесят
копійок).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу
до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова