Справа № 803/277/14
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2014-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 року Справа № 803/277/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання
Кравчик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Нововолинського міського
управління юстиції про скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Нововолинського міського управління
юстиції (далі - ВДВС Нововолинського
МУЮ) про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№41704720 від 25.01.2014 року.

Позов обґрунтовано тим, що 28.01.2014 року
ВДВС Нововолинського МУЮ на адресу
позивача надіслана постанова
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження ВП №41704720 від
25.01.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 в
користь ВДВС Нововолинського МУЮ 14 209
грн. виконавчого збору.

В оскаржуваній постанові зазначено, що
йому як боржнику слід добровільно
виконати вимоги виконавчого документа
та пред'явити платіжний документ про
оплату заборгованості в строк до 01.02.2014
року, хоча постанову ДВС він отримав
31.01.2014 року, а наступний день був
вихідний.

Вважає, що оскаржувана постанова про
відкриття виконавчого провадження не
відповідає вимогам закону та підлягає
скасуванню, оскільки відповідно до
Закону України «Про виконавче
провадження» постанова про відкриття
виконавчого провадження повинна бути
направлена боржнику не пізніше
наступного робочого дня з моменту
винесення рекомендованим листом з
повідомленням про вручення, проте в
порушення вимог вказаного Закону
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП №41704720 від 25.01.2014 року
надіслана йому як боржнику простою
кореспонденцією 28.01.2014 року. З
врахуванням викладеного позивач
просить скасувати постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№41704720 від 25.01.2014 року.

Позивач в судове засідання не прибув, в
додаткових поясненнях надісланих до
суду 20.02.2014 року просить розгляд справи
проводити за його відсутності.

Відповідач в судове засідання свого
повноважного представника не направив,
надіслав суду письмову заяву від 19.02.2014
року про розгляд справи за відсутності
їх представника.

У зв'язку з цим, суд вважає за можливе
розглянути справу без участі сторін,
оскільки судом вжиті всі передбачені
заходи для повідомлення їх належним
чином про час і місце розгляду судової
справи з їх участю та реалізації права
на судовий захист своїх прав та
інтересів.

Разом з тим, частиною 1 статті 41 КАС
України визначено, що у разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу
вирішено у відсутності сторін на
підставі наявних у ній доказів без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
докази в їх сукупності,
проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає до повного
задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС
України кожному гарантується право на
захист його прав, свобод та інтересів.

Частина 1 статті 17 КАС України
передбачає, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 181 КАС
України учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

З частини 5 статті 181 КАС України
вбачається, що адміністративна справа
з приводу рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби вирішується судом протягом
десяти днів після відкриття
провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Таким чином, відповідний суб'єкт
владних повноважень повинен діяти
згідно вимог закону, оскільки його
повноваження визначені у законі.

Судом встановлено, що 05.10.2011 року
заступником начальника ВДВС
Нововолинського МУЮ відкрито
виконавче провадження №29082556 з
виконання виконавчого листа №2-2743
виданого 23.09.2011 року Луцьким
міськрайонним судом про стягнення з
ОСОБА_2 солідарно з основним боржником
ОСОБА_1 в користь ПАТ «Кредитпромбанк»
заборгованість в розмірі 142 089,95 грн.
згідно кредитного договору №14.9/8/07-КМК
від 30.11.2007 року.

22.01.2014 року заступником начальника ВДВС
Нововолинського МУЮ винесено
постанову про виведення в/провадження
№29085256 із зведеного виконавчого
провадження №29987411 з примусового
виконання виконавчого листа №2-2743 від
23.09.2011 року, оскільки борг в сумі 142 089,95
грн. сплачено в повному обсязі.

Крім того, 25.01.2014 року заступником
начальника ВДВС Нововолинського МУЮ
відкрито виконавче провадження №41704720
з виконання постанови №29082556 виданої
04.11.2013 року ВДВС Нововолинського МУЮ
про стягнення з ОСОБА_1 в користь ВДВС
Нововолинського МУЮ 14 209 грн.
виконавчого збору. Пунктом 2 вказаної
постанови встановлено строк для
добровільного виконання до 01.02.2014 року.

З копії конверта, яким надіслано
позивачу копію вказаної постанови
вбачається, що він був надісланий
простою кореспонденцією 28.01.2014 року, а
отримав ОСОБА_1 його 31.01.2014 року.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлює, що виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, визначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно із частиною 1 статті 3
вищеназваного Закону, примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

В статті 17 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи,
зокрема, постанови органів (посадових
осіб), уповноважених розглядати справи
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

Статтею 19 даного Закону №606-XIV
визначено, що державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону:
за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення; за заявою прокурора у
випадках представництва інтересів
громадянина або держави в суді; у разі
якщо виконавчий лист надійшов від суду
на підставі ухвали про надання
дозволу на примусове виконання
рішення іноземного суду в порядку,
встановленому законом; в інших
передбачених законом випадках.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону
№606-XIV державний виконавець протягом
трьох робочих днів з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Частиною 5 даної статті передбачено, що
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Згідно із статтею 31 Закону України «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 3 вищевказаної статті
встановлено, що постанова про
стягнення виконавчого збору
виноситься при першому надходженні
виконавчого документа державному
виконавцю. При наступних пред'явленнях
до виконання виконавчого документа
державному виконавцеві виконавчий
збір стягується в частині, що не була
стягнута при попередньому виконанні.

З системного аналізу вищенаведених
правових норм, суд зазначає, що
державний виконавець, в силу
покладених на нього обов'язків чинним
законодавством, повинен протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа винести
постанову про відкриття виконавчого
провадження та обов'язково надати
боржнику строк для самостійного
виконання виконавчого документу. При
цьому постанову про відкриття
виконавчого провадження державний
виконавець зобов'язаний надіслати
боржнику, разом із супровідним листом,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше наступного
робочого дня.

Дослідивши фактичні обставини справи,
суд приходить до висновку, що під час
направлення позивачу постанови про
відкриття виконавчого провадження від
25.01.2014 року ВП №41704720 про стягнення
виконавчого збору, ВДВС
Нововолинського МУЮ припустився
порушення вимог ч. 1 ст. 31 Закону України
«Про виконавче провадження», а саме не
направив вказану постанову про
відкриття виконавчого провадження
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення, а простою
кореспонденцією.

Окрім того, в порушення частини 6 статті
25 Закону України «Про виконавче
провадження», згідно якої копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилається не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові, ВДВС Нововолинського МУЮ
направив копію оскаржуваної постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 25.01.2014 року ВП №41704720 боржнику лише
28.01.2014 року, що підтверджується
відбитком штемпеля поштового
відділення на копії конверта, який
отриманий позивачем.

З врахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що відповідачем
не надано належних та достовірних
доказів, які б свідчили про направлення
позивачу постанови про відкриття
виконавчого провадження на наступний
робочий день рекомендованим листом з
повідомленням про вручення, відповідно
позивач як боржник був позбавлений
права, у встановлений строк,
добровільно виконати вимоги
виконавчого документу зазначені в п. 2
оскаржуваної постанови (щодо
пред'явлення платіжного документа про
оплату заборгованості в строк до 01.02.2014
року), тому суд вважає винесення
постанови Відділу державної
виконавчої служби Нововолинського
міського управління юстиції про
відкриття виконавчого провадження від
25.01.2014 року ВП №41704720 протиправною.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, позивачем доведено обставини в
обґрунтування своїх позовних вимог, в
свою чергу, відповідачем не надано суду
належних та допустимих доказів, які б
свідчили про правомірність його дій.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини, з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, виходячи з аналізу положень
чинного законодавства та доказів,
наявних у матеріалах справи, суд
вважає, що адміністративний позов
ОСОБА_1 підлягає задоволенню шляхом
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження від 25.01.2014 року
ВП №41704720 ВДВС Нововолинського МУЮ.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 158, 160, 162, 163,
181, 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підставі
статтей 1, 3, 5, 17, 19, 20, 25, 28, 31 Закону
України «Про виконавче провадження»,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Постанову про відкриття виконавчого
провадження від 25.01.2014 року ВП №41704720
про стягнення виконавчого збору
винесену заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Нововолинського міського управління
юстиції Гальчиком Сергієм
Миколайовичем скасувати.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
виготовлена в повному обсязі 26 лютого
2014 року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
С.Ф. Костюкевич