Справа № 355/2201/13-а(2а/355/2/14)
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
355/2201/13-а(2а/355/2/14) Головуючий у 1-й
інстанції: Коваленко К.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Баришівському районі Київської
області на постанову Баришівського
районного суду Київської області від
08.01.2014 у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у
Баришівському районі Київської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з позовом, в якому, з
урахуванням заяви про зміну (уточнення)
позовних вимог, просив: визнати дії
управління Пенсійного фонду України у
Баришівському районі Київської
області щодо відмови йому у
перерахуванні пенсії неправомірними;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Баришівському районі
Київської області призначити йому
пенсію, виходячи із заробітку,
одержаного за роботу в зоні відчуження
у жовтні 1986 року; зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у
Баришівському районі Київської
області провести перерахунок пенсії із
дня винесення рішення УПФ України у
Баришівському районі № 342 від 14.12.2012 про
відмову у проведенні перерахунку
пенсії.

Постановою Баришівського районного
суду Київської області від 08.01.2014 позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій він просить оскаржувану
постанову скасувати, як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, інвалідом II групи від
захворювання, яке пов'язане з
виконанням робіт по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_1, виданим 08.07.1994.

Під час аварії на Чорнобильській АЕС
ОСОБА_2 працював головним агрономом
Поліського районного агропромислового
об'єднання. Протягом травня та жовтня
1986 року безпосередньо приймав участь в
організації вивозки з сіл Варовичі,
Володимирівка, Кошилівка, Бовище,
Луб'янка сільськогосподарських тварин
та евакуації населення.

Згідно довідки за формою № 122 ОСОБА_2
працював в зоні відчуження два повних
календарних місяці окремо: з 29.04.1986 по
31.05.1986 (повний календарний місяць
травень) та з 24.09.1986 по 24.10.1986 (повний
календарний місяць жовтень).

Разом з тим, відповідно до довідки від
28.10.1996 № 80 заробітну плату ОСОБА_2
нарахували не за весь період роботи в
зоні відчуження з 29.04.1986 по 31.05.1986, а лише
за два дні 1 -2 травня, оскільки робота в
святкові дні оплачувалась в подвійному
розмірі.

Довідку про заробітну плату за весь
травень місяць 1986 року та завірені
копії первинних документів на вимогу
управління Пенсійного фонду України у
Баришівському районі надати неможливо,
оскільки відповідно до довідки № 59 від
27.05.199, що знаходиться в пенсійній
справі, виданою Поліським управлінням
агропромислового комплексу, зазначені
документи не збереглися.

Відповідач, відмовляючи позивачеві в
його вимозі про нарахування пенсії,
посилався на пп. 3 п. 3 Порядку
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 1210 від
23.11.2011, який зазначає, що у разі коли
особа пропрацювала у зоні відчуження
менш як 12 місяців підряд, пенсія
обчислюється виходячи із заробітної
плати за повні календарні місяці
підряд у зоні відчуження, та
роз'яснення поняття «календарний
місяць» що міститься в постанові ВС
України від 12.06.2012.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що позивач мав право на
призначення державної пенсії, а
Пенсійний фонд протиправно відмовив
йому в призначенні такої пенсії.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
управління Пенсійного фонду України у
Баришівському районі Київської
області відмовляючи позивачу у
призначенні пенсії діяло на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Згідно з ст. 57 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» обчислення
середньомісячного заробітку
провадиться відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету
Міністрів України «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 1210 від
23.11.2011, що набрала чинності 01.01.2012
Пенсійний фонд України забезпечує
здійснення перерахунку пенсій,
призначених особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
до набрання чинності цією постановою,
за матеріалами пенсійних справ.

Механізм обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
відповідно до статей 54 і 57 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
визначено Порядком обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п.п. 1, 2 вказаного Порядку
пенсії за бажанням осіб можуть
призначатися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу в зоні
відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків;
заробітна плата для обчислення пенсій
враховується за будь-які 12 місяців
підряд такої роботи.

Підпунктом 4 п. 3 Порядку встановлено, що
у разі коли особа пропрацювала у зоні
відчуження: менше календарного місяця
у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія
може обчислюватися виходячи із
заробітної плати, одержаної за роботу у
зоні відчуження, за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років, без додавання суми
заробітної плати за період роботи за
межами зони відчуження. У такому разі
заробітна плата за весь фактично
відпрацьований час ділиться на число
відпрацьованих днів, а одержана сума
множиться на 25,4. Якщо дні роботи
припали на вихідні і святкові дні,
розрахунок заробітної плати
проводиться у такому ж порядку, як і за
роботу у робочі дні, а доплата за
вихідні і святкові дні, нарахована за
фактично відпрацьований час, з
урахуванням установленої кратності
додається до суми обчисленої
заробітної плати.

Таким чином, призначення пенсії та її
розмір ставляться в залежність від
заробітку, фактично отриманого
працівником у період його роботи в зоні
відчуження.

Аналогічна правова позиція висловлена
в ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 13.10.2011 у справі № К-3151/08.

Колегія суддів звертає увагу, що у
пенсійній справі знаходились табель
обліку використання робочого часу за
жовтень, а також довідка про заробітну
плату за роботу в зоні відчуження, де
зазначено фактично отриманий
заробіток ОСОБА_2 у період його роботи в
зоні відчуження, відповідно до якої
обчислюється пенсія,а тому
відповідачем протиправно відмовлено
позивачу в нарахуванні пенсії на
підставі показників даної довідки.

Посилання апелянта на відсутність в
матеріалах пенсійної справи первинних
документів, згідно з якими проведено
оплату праці в зоні відчуження (табель
обліку робочого часу, маршрутний лист
тощо) є безпідставними, оскільки факт
роботи позивача у ПАТ «Богуславське
автопідприємство 13249» встановлено
рішенням Богуславського районного
суду від 09.11.2012, а відповідно до ч. 1 ст. 72
КАС України обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Баришівському районі Київської
області залишити без задоволення, а
постанову Баришівського районного
суду Київської області від 08.01.2014 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:

Василенко Я.М.

Судді:

Кузьменко В.В.,

Шурко
О.І.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.