Справа № 2а-8102/11/0170/14
Суддя: Санакоєва Майя Анзорівна
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 2а-8102/11/0170/14

04.03.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Санакоєвої М.А.,

суддів Іщенко Г.М. ,

Омельченка В. А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Ялті Головного управління Міндоходів в
АР Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Кірєєв Д.В. ) від
21.11.13 у справі № 2а-8102/11/0170/14

за позовом ОСОБА_3 (АДРЕСА_1)

до Державної податкової інспекції у м.
Ялта Головного управління Міндоходів в
АР Крим (вул. Васильєва,
16,Ялта,Автономна Республіка Крим,98600)

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 21.11.13 позовні
вимоги ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у м. Ялта АР Крим про визнання
нечинним податкового повідомлення -
рішення - задоволені.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Ялта Автономної Республіки Крим №
від 29.04.2011 року.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) витрати
зі сплати судового збору у сумі 3,40 грн.

Не погодившись з зазначеною постановою
суду, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 21.11.13 та прийняти
нове рішення.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Під час апеляційного розгляду справи
була здійснена заміна відповідача -
Державної податкової інспекції у м.
Ялта АР Крим на належного відповідача -
Державну податкову інспекцію у м. Ялта
Головного управління Міндоходів в АР
Крим.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

У судове засідання сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Судова колегія, керуючись
положеннями пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, визнає за можливе
перейти до письмового провадження по
справі.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується
матеріалами справи, що 29.04.2011 року
Державною податковою інспекцією в м.
Ялта АРК ДПС винесено податкове
повідомлення-рішення № , яким
згідно з п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 286.5 ст. 286
ПК України, ОСОБА_3 визначено суму
податкового зобов'язання з орендної
плати з фізичних осіб у розмірі 16 766,90
грн.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Ялтинської міської ради від
30.09.2008 р. № 175 затверджено технічну
документацію по землеустрою у зв'язку
з переоформленням права оренди
земельної ділянки площею 0,1319 га,
розташованої за адресою: м. Ялта, вул.
Київська, буд. 70; передано зазначену
земельну ділянку в оренду на 49 років
позивачу та іншим особам для
будівництва та обслуговування
багатоквартирного житлового
комплексу; зобов'язано позивача та
інших осіб укласти з Ялтинською
міською радою договір оренди землі
протягом 3-х місяців.

На виконання рішення Ялтинської
міської ради від 30.09.2008 р. № 175 між
позивачем та Ялтинською міською радою
06.11.2008 р. був укладений договір оренди
земельної ділянки площею 0,1319 га,
розташованої за адресою: м. Ялта, вул.
Київська, буд. 70 (далі земельна ділянка),
який зареєстрований в Державному
реєстрі земель 23.04.200 р. за № 21.

Пунктом 4.1 зазначеного договору
визначено річний розмір орендної
плати у сумі 41073,66 грн.

Відповідно до пункту 4.3 договору оренди
земельної ділянки, розмір орендної
плати може переглядатись у разі зміни
грошової оцінки земель м. Ялта.

Рішенням Ялтинської міської ради № 55
від 08.04.2009 року затверджено коригування
нормативної грошової оцінки земель м.
Ялта.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платники податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
регулюються Податковим кодексом
України (далі ПК України).

Так, згідно з п.269.1. ст. 269 ПК України,
платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв); землекористувачі.

Відповідно до п. 270.1 ст.270 ПК України,
об'єктами оподаткування є земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні; земельні частки (паї),
які перебувають у власності.

Як встановлено п.п. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК
України, базою оподаткування є
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок з урахуванням коефіцієнта
індексації, визначеного відповідно до
порядку, встановленого цим розділом.

Рішення рад щодо нормативної грошової
оцінки земельних ділянок офіційно
оприлюднюється відповідним органом
місцевого самоврядування до 15 липня
року, що передує бюджетному періоду, в
якому планується застосування
нормативної грошової оцінки земель або
змін (плановий період). В іншому разі
норми відповідних рішень
застосовуються не раніше початку
бюджетного періоду, що настає за
плановим періодом (п.271.2 ст.271 ПК
України).

Ставка податку за земельні ділянки,
нормативну грошову оцінку яких
проведено, встановлюється у розмірі 1
відсотка від їх нормативної грошової
оцінки, за винятком земельних ділянок,
зазначених у статтях 272, 273, 276 цього
Кодексу (п.274.1 ст.274 ПК України).

Відповідно до п.285.1 ст.285 ПК України,
базовим податковим (звітним) періодом
для плати за землю є календарний рік.

Згідно з п. 286.1 ст. 286 ПК України,
підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру. Відповідні органи виконавчої
влади з питань земельних ресурсів за
запитом відповідного органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

У ст. 287 ПК України визначені строки
сплати плати за землю .

Власники землі та землекористувачі
сплачують плату за землю з дня
виникнення права власності або права
користування земельною ділянкою (п.287.1
ст.287 ПК України).

Відповідно до п. 287.5. ст.287 ПК України,
податок фізичними особами сплачується
протягом 60 днів з дня вручення
податкового повідомлення-рішення.

Підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки. Органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування, які укладають договори
оренди землі, повинні до 1 лютого
подавати органу державної податкової
служби за місцезнаходженням земельної
ділянки переліки орендарів, з якими
укладено договори оренди землі на
поточний рік, та інформувати
відповідний орган державної
податкової служби про укладення нових,
внесення змін до існуючих договорів
оренди землі та їх розірвання до 1 числа
місяця, що настає за місяцем, у якому
відбулися зазначені зміни.

Згідно з п. 288.2. ст.288 ПК України,
платником орендної плати є орендар
земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна
ділянка, надана в оренду (п.288.3 ст.288 ПК
України).

Розмір орендної плати, відповідно до
п.п. 288.5.1 п. 288.5. ст.288 ПК України,
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу для земель
несільськогосподарського призначення
не може бути меншою трикратного
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом.

Наказом Державного комітету України
по земельних ресурсах №18/15/21/11 від
27.01.2006 р., який зареєстрований Мінюстом
України 05.04.2006 р. за № 388/12262,
затверджений Порядок нормативної
грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення
та населених пунктів ( далі Порядок №
18), який регламентує механізм
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення та населених пунктів.

У п. 1.3. Порядку №18 визначено, що
нормативна грошова оцінка земель
використовується для визначення
розміру земельного податку, державного
мита при міні, спадкуванні та даруванні
земельних ділянок згідно із законом,
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності,
втрат сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва, а
також під час розроблення показників
та механізмів економічного
стимулювання раціонального
використання та охорони земель.

Інформаційною базою для нормативної
грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення є
матеріали державного земельного
кадастру (кількісна і якісна
характеристика земель, бонітування
ґрунтів, економічна оцінка земель),
матеріали внутрігосподарського
землевпорядкування, а земель населених
пунктів - їх генеральні плани та
проекти планування і забудови
населених пунктів, матеріали
економічної оцінки території,
матеріали інвентаризації земель
населених пунктів проекти забудови та
розподілу території населених пунктів,
місцеві правила забудови (п.1.4).

Відповідно до п.3.5. Порядку №18,
коефіцієнт, який характеризує
функціональне використання земельної
ділянки (Кф) (додаток 1, табл. 1.1),
ураховує відносну прибутковість видів
економічної діяльності. Віднесення
земель до категорії земель за
функціональним використанням
провадиться згідно з Інструкцією з
заповнення державної статистичної
звітності з кількісного обліку земель
(форми NN 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем),
затвердженою наказом Держкомстату
України від 05.11.98 N 377, зареєстрованою в
Мін'юсті України 14.12.98 за N 788/3228,
відповідно до видів економічної
діяльності, зазначених у довідках, що
надають юридичним особам органи
державної статистики. Коефіцієнт
функціонального використання для
земельних ділянок змішаного
використання визначається як
середньозважене (за площею) значення
коефіцієнтів функціонального
використання окремих частин земельної
ділянки змішаного використання.
Підставою для виділення частин
земельної ділянки різного
функціонального використання є
виключно затверджені дані
інвентаризації земельної ділянки та
землеустрою.

У додатку №1 до Порядку №18 визначені
коефіцієнти, які характеризують
функціональне використання земельних
ділянок, де зазначено, що для земель
комерційного використання коефіцієнт
дорівнює 2,5, а для земель, зайнятих
поточним будівництвом та відведених
під майбутнє будівництво, він складає
0,5.

Відповідно до листа Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в АРК №7/1-Н-1732 від 22.08.2012 р., з
2009 р. роботи по будівництву
багатоквартирного житлового будинку
по вул. Київській, буд. 70 у м. Ялта не
виконуються, реєстрація "Декларації
про готовність об'єкта до
експлуатації" не проводилась.

Згідно з розрахунком орендної плати за
землю на 2011 р., який здійснений
відповідачем на виконання положень ПК
України, з урахуванням Рішення
Ялтинської міської ради №55 від 08.04.2009 р.
"Про затвердження корегування
нормативної грошової оцінки земель м.
Ялта", під час визначення розміру
орендної плати на 2011 р. податковим
органом застосовувався коефіцієнт
функціонального використання, який
дорівнював 2,5.

Судом встановлено, що 21.08.2012 року
Управління Держкомзему у м. Ялта листом
№ 3659-2/10-25-4 повідомило відповідача про
те, що нормативна грошова оцінка 1 кв.м
земельної ділянки, наданої позивачу у
користування на підставі рішення
Ялтинської міської ради № 175 від 30.09.2008
р. у 2010 р. складала 1694,88 грн., виходячи з
розміру коефіцієнта функціонального
використання 2,5, а у 2012 р. - у сумі 338,98
грн., виходячи з розміру коефіцієнта
функціонального використання 0,5. У 2011 р.
розмір нормативної грошової оцінки 1
кв.м. земельної ділянки, наданої
позивачу у користування, на підставі
рішення Ялтинської міської ради № 175
від 30.09.2008 р., не визначався з причин
відсутності такого звернення.

На підставі вищезазначеного, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції, що відповідач,
застосовуючи під час розрахунку
позивачу суми орендної плати на 2011 рік
коефіцієнт функціонального
використання у розмірі 2,5, діяв без
урахування дійсних обставин справи,
стадії будівництва ним об'єкту ,
фактичного використання земель, що
призвело до необґрунтованого
збільшення суми орендної плати.

Відповідно до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В порядку, передбаченому ст. 71 КАС
України, відповідачем не надано суду
належних та допустимих доказів, що
спростовують правомірність вимог
позивача.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
податкове повідомлення-рішення №
від 29.04.2011 року, прийняте
Державною податковою інспекцією у м.
Ялті АРК є протиправним та підлягає
скасуванню.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що правова оцінка, яку
дав суд першої інстанції обставинам
справи, не суперечить чинному
законодавству.

Судове рішення не може бути скасовано
чи змінено з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Згідно статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись статтями 195,196, пунктом 1
частини першої статті 198, п.1 частини
першої статті 205, статтями 200, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Ялті
Головного управління Міндоходів в АР
Крим - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
21.11.13 у справі № 2а-8102/11/0170/14 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
М.А.Санакоєва

Судді підпис Г.М.
Іщенко

підпис В.А.Омельченко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.А.Санакоєва