Справа № К-22263/10-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" лютого 2014 р. м. Київ
К-22263/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючий,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Луганській області на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2009
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 25 травня 2010
року в справі за позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Луганській
області про поновлення на посаді,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в
суд з вказаним адміністративним
позовом, в якому зазначав, що у серпні
2009 року його притягнуто до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ за порушення вимог
статті 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України та
звільнено з посади оперуповноваженого
сектору розкриття майнових злочинів
відділу карного розшуку Жовтневого
районного відділу Луганського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Луганській області.

Вважаючи звільнення незаконним просив
скасувати накази про покарання та
звільнення з органів внутрішніх справ,
поновити на службі.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 25 травня 2010
року, позов задоволено.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, відповідач
просив суд скасувати судові рішення та
постановити нове про відмову в
задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу
на посаді оперуповноваженого сектору
розкриття майнових злочинів відділу
карного розшуку Жовтневого районного
відділу Луганського міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Луганській області.

Наказом т.в.о. начальника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Луганській області від
15 серпня 2009 року № 838 його притягнуто до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ за порушення вимог
статті 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
Кодексу честі працівника органів
внутрішніх справ України та Етичного
кодексу працівника органів внутрішніх
справ України.

Наказом т.в.о. начальника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Луганській області від
25 серпня 2009 року № 378 о/с ОСОБА_4
звільнено у запас Збройних Сил на
підставі підпункту «є» пункту 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за порушення
дисципліни).

Підставою для прийняття вказаних
наказів став висновок службового
розслідування, затверджений
начальником Луганського міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Луганській області 14 серпня 2009 року,
за фактами, викладеними в заяві
громадянина ОСОБА_5 щодо нанесення йому
тілесних ушкоджень позивачем та іншими
невстановленими особами.

Даним висновком встановлено, що ОСОБА_4
грубо порушив службову дисципліну, що
виразилося у негідній поведінці поза
службою, вчиненні бійки та спричиненні
тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_5

Вирішуючи спір суд першої інстанції, з
висновками якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
позивача незаконно звільнено із
займаної посади, оскільки не доведено
факт вчинення такого проступку, який
тягне за собою застосування крайнього
заходу дисциплінарного впливу у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ, рішення про
звільнення прийнято до закінчення
провадження у кримінальній справі та
ґрунтувалося лише на висновках
службового розслідування.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин справи колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Порядок проходження публічної служби в
органах внутрішніх справ регулюється
Законом України «Про міліцію», Законом
України «Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України» та
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» службова
дисципліна базується на високій
свідомості та зобов'язує кожну особу
рядового і начальницького складу:
дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави; поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
допомогу; з гідністю і честю поводитися
в позаслужбовий час, бути прикладом у
дотриманні громадського порядку,
припиняти протиправні дії осіб, які їх
учиняють.

Згідно пункту 8 статті 12
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни може накладатися
такий вид дисциплінарного стягнення як
звільнення з органів внутрішніх справ.

Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного
статуту передбачено, що при визначенні
виду дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Визначаючи вид дисциплінарного впливу
відповідач необґрунтовано застосовано
крайній його захід у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ,
оскільки з постанови про відмову в
порушення кримінальної справи від 08
вересня 2009 року вбачається, що
конфлікт, в результаті якого ОСОБА_4
звільнено, виник на ґрунті особистих
неприязних відносин, крім того,
будь-яких вимог матеріального та
морального характеру громадянин
ОСОБА_5 до позивача не має.

За таких обставин суди дійшли
обґрунтованого висновку, що
відповідачем при визначенні виду
дисциплінарного стягнення не
враховано тяжкості проступку,
обставин, за яких його скоєно та
заподіяної шкоди, тому звільнення зі
служби є незаконним.

Таким чином висновки судів попередніх
інстанцій щодо незаконного звільнення
позивача не суперечать обставинам
справи та вимогам закону, ухвалені з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, передбачених
статтею 229 Кодексу адміністративного
судочинства України підстав для його
скасування та ухвалення нового
судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Луганській області залишити без
задоволення, а постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 10
грудня 2009 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 25 травня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/