Справа № 2а-1691/10/1470
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/15263/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього А.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Миколаївського обласного відділення
Фонду страхування з тимчасової втрати
працездатності на постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 20 грудня 2012 року у справі за позовом
Миколаївського обласного відділення
Фонду страхування з тимчасової втрати
працездатності до Приватного
підприємства ім. лейтенанта Шмідта
(риболовецького господарського
кооперативу ім. лейтенанта Шмідта) про
стягнення заборгованості,

встановила:

У березні 2010 року Миколаївське обласне
відділення Фонду страхування з
тимчасової втрати працездатності
звернулось до суду з позовом до
Приватного підприємства ім. лейтенанта
Шмідта (риболовецького господарського
кооперативу ім. лейтенанта Шмідта).

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2010 року позов Миколаївського
обласного відділення Фонду
страхування з тимчасової втрати
працездатності задоволено. Стягнуто з
риболовецького господарського
кооперативу ім. лейтенанта Шмідта на
користь Фонду страхування з тимчасової
втрати працездатності.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2012
року скасовано постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2010 року. Прийнято нову постанову про
відмову в задоволенні позову.

Миколаївське обласне відділення Фонду
страхування з тимчасової втрати
працездатності подало касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 20 грудня 2012 року скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши наведені доводи в
касаційній скарзі, рішення судів щодо
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що Приватним
підприємством ім. лейтенанта Шмідта
було подано звіт Ф4-ФСС про нараховані
внески, перерахування та витрати,
пов'язані з загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності за 2009 рік.

Відповідно до даних звіту Приватним
підприємством ім. лейтенанта Шмідта на
кінець звітного періоду було
визначено суму заборгованості за
страхувальником 16919,21 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що сума заборгованості
зі сплати збору підлягає списанню та
відповідно не може бути стягнута з
Приватного підприємства ім. лейтенанта
Шмідта як заборгованість.

Однак, колегія суддів з такими
висновками суду погодитись не може.

Відповідно до положень статті 27 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням», у редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, на страхувальника
покладено обов'язок нараховувати і
сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.
Страхувальник зобов'язаний вести облік
коштів загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, і своєчасно
надавати органам Фонду встановлену
звітність щодо цих коштів.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про списання та реструктуризацію
заборгованості зі сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів)
платників податків у зв'язку з
реформуванням сільськогосподарських
підприємств»з колективних та інших
сільськогосподарських підприємств
усіх форм власності і господарювання,
включаючи буряконасіннєві та цукрові
заводи, цикорієсушильні заводи,
державні племінні заводи і державні
племінні станції, державні кінні
заводи, державні насіннєві
господарства, переробні льоно-,
конопле-, хмелезаводи, комбікормові
заводи, обслуговуючі підприємства
(ремонтно-транспортні,
агротехсервісні, по агрохімічному
обслуговуванню сільського
господарства, матеріально-технічному
забезпеченню), міжгосподарські
будівельні організації,
ветеринарно-санітарні заводи,
наукові установи Української академії
аграрних наук та їх дослідні
господарства, аграрні заклади освіти
та їх навчально-дослідні господарства,
селекційно-гібридні центри та
сортовипробувальні станції (дільниці),
рибницькі та рибальські господарства,
а також з колективних та інших
сільськогосподарських підприємств,
які реформувалися у приватні
(приватно-орендні) підприємства,
фермерські господарства, господарські
товариства, сільськогосподарські
кооперативи, інші суб'єкти
господарювання (далі- приватні
формування) та стали правонаступниками
цих підприємств або щодо яких прийнято
рішення про їх ліквідацію, підлягають
списанню суми заборгованості зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів) до бюджетів усіх рівнів, у
тому числі реструктурованої
відповідно до чинного законодавства, з
урахуванням сум заборгованості зі
сплати пені (крім сум пені, нарахованих
за порушення строків розрахунків за
здійснення операцій у сфері
зовнішньоекономічної діяльності),
штрафних та фінансових санкцій,
нарахованих відповідно до
законодавства, за станом на 1 травня 2000
року.

На виконання положень зазначеного
Закону розпорядженням правління Фонду
соціального страхування України від
08.06.2000 року затверджено Порядок
проведення органами Фонду соціального
страхування України інвентаризації та
списання сум заборгованості зі сплати
збору на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, в тому числі
реструктурованої, з колективних та
інших сільськогосподарських
підприємств, які реформувалися у
приватні (приватно-орендні)
підприємства, селянські (фермерські)
господарства, господарські товариства,
сільськогосподарські кооперативи,
інші суб'єкти господарювання (приватні
формування) та стали правонаступниками
цих підприємств станоом на 1 травня 2000
року.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку
проведення органами Фонду соціального
страхування України інвентаризації та
списання сум заборгованості зі сплати
збору на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, після одержання
подання від боржників виконавча
дирекція відділення Фонду соціального
страхування, обласний, районний,
Кримський республіканський комітет
профспілки працівників
агропромислового комплексу України
здійснює в 10-денний термін
інвентаризацію щодо правильності
розрахунку сум, належних до списання, і
на підставі протоколу засідання
міжвідомчих і регіональних комісій з
питань проведення санації підприємств
агропромислового комплексу за
результатами фінансово-господарської
діяльності підприємств, що
реформувалися, та їх правонаступників
у двомісячний строк з дня набрання
чинності цим Законом приймає рішення
щодо списання цієї заборгованості. Про
прийняте рішення направляє боржникам
повідомлення за формою згідно з
додатком 3 до цього Порядку.

Списанню підлягають суми
заборгованості зі сплати збору на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (недоїмка) за
станом на 01 травня 2000 року, а також суми
реструктурованої відповідно до
чинного законодавства заборгованості.
Суми списаної заборгованості
відображаються у рядку 18 «Списана
заборгованість» звіту за формою 4-ФСС.

Разом з цим, судом першої інстанції
встановлено, що у звіті за формою 4-ФСС
за 2009 рік сума 16679,53 відображена не у
рядку 18 «Списана заборгованість», як
того вимагає пункт 5 абзацу 2 Порядку
проведення органами Фонду соціального
страхування України інвентаризації та
списання сум заборгованості зі сплати
збору на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а у рядку
«Прострочена заборгованість, в т. ч. при
натуроплаті».

Враховуючи викладене колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що заборгованість
відповідача із страхових внесків перед
позивачем підлягає стягненню.

Таким чином рішення суду першої
інстанції ухвалено відповідно до
закону і скасоване помилково, а тому
касаційна скарга підлягає задоволенню,
рішення суду апеляційної інстанції
скасуванню, а рішення суду першої
інстанції залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Миколаївського
обласного відділення Фонду
страхування з тимчасової втрати
працездатності задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2012
року - скасувати.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2010 року у справі за позовом
Миколаївського обласного відділення
Фонду страхування з тимчасової втрати
працездатності до Приватного
підприємства ім. лейтенанта Шмідта
(риболовецького господарського
кооперативу ім. лейтенанта Шмідта) про
стягнення заборгованості - залишити в
силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній