Справа № 9101/193232/2012
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2013-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2013 р. справа № 0809/1149/2012
(2а/0809/45/2012)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Кругового
О.О. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1,

на постанову Заводського
районного суду міста Запоріжжя

від 18 квітня 2012 року,

у справі № 0809/1149/2012
(2-а/0809/45/2012)

за позовом ОСОБА_1,

до відповідача Управління
пенсійного фонду України

в Заводському
районі місті Запоріжжя

про зобов'язання
вчинити певні дії, -

встановив: 08 лютого2012 року ОСОБА_1
звернувся з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя (далі - Відповідач),
у якому просив визнати протиправними
дії пенсійного органу та зобов'язати
Відповідача провести йому нарахування
пенсії із застосуванням Постанови
Кабінету Міністрів України № 306 від
20.04.2005 року, зарахувати до стажу роботи
службу в лавах Радянської Армії з 1969
року по 1971 рік з додаванням додатково
до стажу роботи 2 роки, а також
зарахувати в стаж роботи період з 20.09.1980
року по 15.02.1981 року та з 10.06.1981 року по
18.09.1981 року, які безпідставно не
включались Відповідачем у стаж його
роботи.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
оскільки він до служби в армії працював
на посаді, що давала право на
призначення пенсії на пільгових умовах
і його пільговий стаж був узятий до
розрахунку у подвійному розмірі, то і
період служби в армії за таких умов має
бути включений до стажу у подвійному
розмірі.

Крім того, він з 1976 року по 1984 року
працював у сільському господарстві,
про що свідчать надані до Відповідача
цивільно-правові договори, зазначений
період роботи також має бути включений
до страхового стажу, при цьому взята і
відповідна заробітна плата, що
узгоджується з положеннями Постанови
Кабінету Міністрів України № 306 від
20.04.2005 року (а. с. 2-4).

Постановою Заводського районного суду
міста Запоріжжя від 18 квітня 2012 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено у повному обсязі.

Судове рішення обґрунтовано тим, що дії
Відповідача є правомірними, оскільки
відповідають вимогам чинного
законодавства. (а. с. 70-72).

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, відповідно до якої,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить
скасувати постанову Заводського
районного суду міста Запоріжжя від 18
квітня 2012 року та прийняти нове
рішення про задоволення його вимог.

Зазначав про те, що судом першої
інстанції безпідставно не взято до
уваги приписи статті 24 Закону України «
Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» ( далі - Закон №
1058), якою прямо передбачено, що період
служби в армії має бути зарахований у
подвійному розмірі, так як період його
роботи до служби в армії та після неї
відноситься до Списку № 1 .

Просить врахувати той факт, що оскільки
він приймався на роботу в колгосп по
договору, а колгосп має відношення до
сільського господарства, то і приписи
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 306 від 20.04.2005 року є підставою для
нарахування йому пенсії. (а. с. 77-80)

Заперечень на апеляційну скаргу до
суду не надходило.

У судовому засіданні Позивач - ОСОБА_1
та його представник вимоги апеляційної
скарги підтримали та просили її
задовольнити із підстав, у ній
зазначених.

При цьому, ОСОБА_1 підтвердив, що пенсія
йому призначена з березня 2011 року. У
листопаді 2011 року він звертався із
заявою про перерахунок пенсії із
доданням стажу, оскільки при
первісному призначенні пенсії, за його
позицією, стаж обрахований невірно.

Окрім цього, він неодноразово письмово
звертався до пенсійного органу з
питань правильності обрахованого йому
стажу та заробітку при призначенні
пенсії та отримував відповіді на свої
звернення, які його не влаштовували.

Представник УПФУ в Заводському районі
проти задоволення апеляційної скарги
заперечував та просив залишити без
змін рішення суду першої інстанції
щодо відмови у задоволенні заявлених
до них вимог. Посилався на те, що
оскільки Позивачу призначена пенсія за
віком на загальних підставах (для
призначення пенсії на пільгових умовах
недостатньо стажу), то і зарахування
періоду служби в армії у подвійному
розмірі не є можливим.

Просили врахувати, що спірні періоди
роботи Позивача по договорах, наданих
ним до заяви про перерахунок пенсії у
листопаді 2011 року, враховані ними при
проведенні перерахунку. Також
зазначали, що при подачі заяв як про
призначення пенсії, так і її
перерахунок, Позивач не зазначав
конкретного періоду, за який він бажає
врахувати його заробіток до липня 2000
року, належно оформлених довідок про
заробітну плату за роки, які він бажає
включити до розрахунку розміру пенсії,
до них не надавав.

Заслухавши сторони, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та сторонами
визнано, що ОСОБА_1 вперше призначено
пенсію за віком на загальних підставах
з 11 березня 2011 року, при цьому загальний
стаж на день звернення склав 18 років 09
місяців 29 днів, пільговий стаж за
Списком № 1 - 2 роки 09 місяців 17 днів, а
служба в армії - 02 роки 13 днів (період
служби зарахована у одинарному
розмірі по фактичній її тривалості),
заробітна плата взята за період 11.01.1972
по 31.03.1997 (60 місяців) та весь період
після 01.07.2000 по 30.04.2011 років (а. с. 105).

У заяві Форми 4 про призначення пенсії
Позивачем конкретно не зазначалися
відповідні п'ять років (60 місяців
підряд), за які він вважає за необхідне
врахувати його заробітну плату для
визначення розміру пенсії , що
сторонами не спростовується.

15 листопада 2011 року ОСОБА_1 подано заяву
про перерахунок пенсії по стажу (а. с. 108)
для врахування періодів роботи по
договорах у колгоспах, відповідно до
яких ним виконувалась робота по
будівництву об'єктів у сільській
місцевості у період 1980-1981 років, на
підтвердження чого додатково надано
копії договорів та довідки про
заробітну плату за вказані періоди,
видані архівним відділом
Вільнянського району 11 травня 2011 року
(а. с. 20, 41-42).

Відповідно до розпорядження УПФУ в
Заводському районі міста Запоріжжя від
22.02.2012 року, з 01.11.2011 року здійснено
перерахунок пенсії Позивача з
додаванням стажу за періоди:

з 01.10.1980р. по 30.12.1980р. ( у позові просив - з
20.09.1980р. по 15.02.1981р.)

з 01.07.1981р. по 30.09.1981р. (у позові просив - з
10.06.1981р. по 18.09.1981р.)

Після перерахунку стаж Позивача
збільшився до 20 років 06 міс. 08 днів (а. с.
30, 31).

Визнання протиправними дій УПФУ в
Заводському районі м. Запоріжжя при
здійсненні перерахунку пенсії та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії на умовах, вказаних у позовній
заяві, і є предметом судового спору.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні
заявлених вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що дії Відповідача при
перерахунку пенсії є правомірними,
оскільки відповідають вимогам чинного
законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, виходячи із наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Щодо спірних правовідносин по
зарахуванню до стажу роботи періоду
проходження військової служби ( за
позицією Позивача - у подвійному
розмірі, Відповідачем зараховано у
одинарному розмірі по фактичному
строку служби), колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону
№ 1058 за кожний повний рік стажу роботи
на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, зайнятість на яких
давала та дає право на пенсію на
пільгових умовах, до страхового стажу
додатково зараховується по одному
року.

Строк військової служби (у подвійному
розмірі) може бути зарахований до стажу
роботи по Списку № 1 тільки для
визначення права на пенсію на
пільгових умовах.

Будь-яких інших умов для зарахування
періодів страхового стажу у подвійному
розмірі вказана стаття не містить.

Сторонами визнано, що наявний у ОСОБА_1
пільговий стаж за Списком № 1 складає 2
роки 09 місяців 17 днів, що є недостатнім
для набуття Позивачем права на пенсію
на пільгових умовах навіть зі
зменшенням пенсійного віку (необхідний
пільговий стаж зі зниженням віку - 05
років , у Позивача наявний стаж із
застосуванням положення статті 24
Закону № 1058 - лише 04 роки 09 місяців 30
днів).

Матеріалами справи підтверджено, що
пенсія ОСОБА_1 призначена за віком на
загальних підставах.

За таких обставин законодавчо
визначені підстави для зарахування
строку проходження військової служби у
подвійному розмірі - відсутні.

Щодо зарахування до страхового стажу
періодів роботи з 20.09.1980 року по 15.02.1981
року та з 10.06.1981 року по 18.09.1981 року та
застосування приписів Постанови
Кабінету Міністрів України № 306 від
20.04.2005 року «Про реалізацію абзацу
другого пункту 2 статті 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 37 Постанови ПФУ №
22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження
порядку подання та оформлення
документів для призначення (
перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» орган, що призначає
пенсію, розглядає питання про її
призначення тільки при зверненні особи
з відповідною заявою, передбаченою в
додатку № 4 та наданням належних
документів.

Статтею 38 указаного Порядку визначено,
що при прийманні документів орган, що
призначає пенсію: а) перевіряє
правильність оформлення заяви,
відповідність викладених у ній
відомостей про особу даним паспорта та
документам про стаж; б) здійснює
попередню правову експертизу змісту і
належного оформлення представлених
документів; перевіряє правильність
копій відповідних документів, фіксує й
засвідчує виявлені розходження.

Стаття 43 Порядку зазначає, що право
особи на одержання пенсії
установлюється на підставі всебічного,
повного і об'єктивного розгляду всіх
поданих документів органом, що
призначає пенсію.

Вказане свідчить про те, що відповідні
Управління пенсійного фонду України
призначають (перераховують) пенсію
саме на підставі тих документів, які
надані заявником до органу, та у разі
необхідності вправі перевіряти
обґрунтованість їх видачі.

Матеріалами справи встановлено та
сторонами не спростовано, що 15
листопада 2011 року ОСОБА_1 подано заяву
про перерахунок пенсії по стажу для
врахування періодів роботи по
договорах у колгоспах, відповідно до
яких ним виконувалась робота по
будівництву об'єктів у сільській
місцевості у період 1980-1981 років, на
підтвердження чого додатково надано
копії договорів та довідки про
заробітну плату за вказані періоди,
видані архівним відділом
Вільнянського району 11 травня 2011 року (
а.с.20,41-42,108)

Відповідно до розпорядження УПФУ в
Заводському районі м. Запоріжжя від
22.02.2012 року з 01.11.2011 року Позивачу
здійснено перерахунок пенсії з
додаванням стажу за періоди:

з 01.10.1980р. по 30.12.1980р. (у позові просив - з
20.09.1980р. по 15.02.1981р.)

з 01.07.1981р. по 30.09.1981р. (просив з 10.06.1981р. по
18.09.1981р.)

Після перерахунку пенсії стаж Позивача
збільшився до 20 років 06 місяців 08 днів,
відповідно, збільшився і розмір пенсії
(а. с. 30,31)

Зарахувати до страхового стажу
Позивача період роботи саме у розмірах,
зазначених ним у позовній заяві (що
фактично складає розбіжність у
декількох днях) не є можливим, оскільки
наданий ОСОБА_1 договір від 10.06.1981 року
затверджено лише 29.06.1981 року (а. с. 20) та
нарахування заробітної плати по ньому
відбулося з липня 1981 року по вересень
1981 року включно (а. с. 42), що свідчить про
правомірність дій Відповідача при
проведенні перерахунку пенсії зі
збільшенням стажу згідно із заявою від
15.11.2011 року.

Стосовно перерахунку пенсії зі
збільшенням заробітної плати або
розрахунку її за інші періоди (інші 60
місяців до липня 2000 року, ніж ті, що
взяті Відповідачем при автоматичному
призначенні пенсії), колегія суддів
зазначає, що у матеріалах даної справи,
а також і пенсійної справи Позивача,
відсутні заяви Форми 4, із зазначенням
конкретних років до липня 2000 року,
заробітну плату за які Позивач вважає
за необхідне взяти до розрахунку при
визначенні розміру пенсії.

Вказане свідчить про те, що при
розрахунку заробітної плати Позивача
за період у 60 місяців до липня 2000 року
Відповідач діяв правомірно, згідно з
приписами статті 37 Постанови ПФУ № 22-1
від 25.11.2005 року «Про затвердження
порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», коли перерахунок
(нарахування) пенсії можу
здійснюватися лише відповідно до заяви
особи.

Окрім того, слід зазначити пункти
третій та четвертий Постанови
Кабінету Міністрів України № 306 від
20.04.2005 року «Про реалізацію абзацу
другого пункту 2 статті 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», на яку
посилається Позивач, прямо
передбачають, що для обчислення пенсії
із врахуванням заробітної плати
(доходу), що виплачена за результатами
роботи, строк виконання якої
перевищував календарний місяць (далі -
робота), особа звертається із заявою до
відповідного управління Пенсійного
фонду України. До заяви додаються
документи, що підтверджують виплату
особі заробітної плати (доходу) за
результатами роботи.

Документом, що підтверджує виплату
особі заробітної плати (доходу) за
результатами роботи, зокрема, для інших
осіб, зазначених у пункті 1 цього
Порядку, є довідка підприємства,
установи, організації про заробітну
плату (дохід), оформлена згідно з
додатком до Порядку, із зазначенням
підстави для виплати заробітної плати
(доходу) за результатами виконаної
роботи.

Ні відповідної заяви, ні указаної у
Порядку довідки про заробітну плату,
Позивачем до УПФУ в Заводському районі
м. Запоріжжя не подавалось, рішення
Відповідачем з цього приводу не
приймалось, що свідчить про
відсутність підстав для задоволення
вимогу цій частині з огляду на
передчасність звернення до суду.

Крім того, слід зазначити, що судові
органи не наділені повноваженнями
приймати рішення про призначення або
перерахунок пенсії, оскільки вирішення
таких питань віднесено безпосередньо
до повноважень пенсійних органів.

Суди уповноважені лише перевіряти
правомірність та обґрунтованість уже
прийнятих пенсійними органами рішень.

З огляду на зазначене, посилання
заявника апеляційне скарги на невірне
застосування судом першої інстанції
приписів статті 24 Закону № 1058 та
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 306 від 20.04.2005 року визнається колегією
суддів помилковим та таким, що
спростовується вищенаведеними
доказами та приписами правових норм, що
регулюють спірні правовідносини.

У межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог підстави для
скасування чи зміни судового рішення
відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Заводського районного суду
міста Запоріжжя від 18 квітня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 17
грудня 2013 року.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
О.О. Круговий

Суддя:
Л.М. Нагорна