Справа № 872/12638/13
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2014 рокусправа № 804/5883/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Баранник
Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю Торгова група
«Інтерпап»» на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 29 травня
2013року по справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю Торгова
Група «Інтерпап» до Дніпропетровської
митниці про визнання протиправним та
скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ Торгова Група «Інтерпап»
звернулось з позовом до
Дніпропетровської митниці про
визнання протиправним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів №110000003/2013/200144/2 від
22.03.2013р та картки відмови у прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №110100000/2013/00175 від 22.03.2013р.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
травня 2013року в задоволенні позову
відмовлено.

Постанова обґрунтована тим, що
оспорювані рішення прийняті
відповідачем у межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
України та Митним кодексом України з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, а тому
в адміністративного суду відсутні
правові підстави для задоволення
даного позову.

Зазначено, що факт наявності
встановлених митним органом
розбіжностей у поданих до митного
оформлення документах не спростований
позивачем у ході судового розгляду
справи та встановлено, що саме
вищевказані розбіжності і призвели до
неможливості здійснення митним
органом числового значення митної
вартості та неможливості визначення
митної вартості товару за ціною
договору у відповідності до вимог ч.2
ст. 58 Митного кодексу України.

Вказано, що зі змісту рішення про
коригування митної вартості від
22.03.2013р. видно, що воно містить дані щодо
неможливості визначення митної
вартості за ціною договору, вимоги про
надання додаткових документів,
проведення консультацій, отримання та
перевірку додаткових документів,
процедури консультацій митної
вартості, послідовності застосування
методів визначення митної вартості,
суми та підстави коригування.

Позивачем подана апеляційна скарга,
просить оскаржену постанову скасувати,
позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
судом першої інстанції не було взято до
уваги те, що позивачем було подано до
митного органу всі документи,
передбачені ст. 53 Митного кодексу
України, не враховано те, що висновок
митного органу про те, що
відвантаження товару здійснюється
після отримання 20% передоплати є
помилковим.

Крім того, позивач зазначає про те, що
процедура консультацій не проведена,
скарга на спірні рішення розглянута з
порушенням строків.

Представник позивача апеляційну
скаргу підтримав.

Представник відповідача заперечував.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
позивачем 19.03.2013р. подано до
Дніпропетровської митниці митну
декларацію №110100000/13/207822, з відповідними
додатками.

Відповідачем було направлено
повідомлення про необхідність подання
додаткових документів, які 20.03.2013р.
листом № 183-юр позивачем були частково
надані.

У вказаному листі позивачем зазначено
про відсутність у декларанта договору
(угоди, контракту) із третіми особами,
пов'язаному з договором ( угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається, рахунків
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, рахунків про
сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору.

В рамках проведення консультацій з
декларантом, 22.03.2013р. посадовою особою
митного органу за допомогою
автоматизованої системи митного
оформлення було створено та надіслано
декларанту електронне повідомлення
про результати розгляду наданих
декларантом додаткових документів.

22.03.2013р. відповідачем були прийняті
рішення про коригування митної
вартості товарів №110000003/2013/200144/2 та
картка відмови у прийнятті митної
декларації №110100000/2013/00175.

Відповідно ч.1 ст.54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Згідно ст.257 Митного кодексу України
декларування товару здійснюється
шляхом заявлення за встановленою
формою (письмовою, усною, шляхом
вчинення дій) точних відомостей про
товари, мету їх переміщення через
митний кордон України, а також
відомостей, необхідних для здійснення
їх митного контролю та митного
оформлення.

Таким чином, особи, які переміщують
товари через митний кордон України
зобов'язані подавати митним органам
документи та відомості, необхідні для
здійснення митного контролю.

Стаття 53 МК України визначає перелік
документів, що подаються декларантом
для підтвердження заявленої митної
вартості товарів.

Частина 3 ст.53 встановлює, що у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Згідно ст.57 Митного кодексу України
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну,
здійснюється за методами: основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості;г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний. Кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що в даних
спірних правовідносинах митниця мала
підстави для витребування додаткових
документів для підтвердження
заявленої митної вартості товару,
оскільки у митниці виник обґрунтований
сумнів щодо правильності заявленої
митної вартості товару.

Декларант в письмовому вигляді вказав
про неможливість надати додаткові
документи.

Згідно ч.3 ст.54 Митного кодексу України
митний орган, що здійснює контроль за
правильністю митної оцінки товарів з
урахуванням положень цього Кодексу,
має право приймати рішення про
правильність заявленої декларантом
митної вартості товарів шляхом
коригування митної вартості товару у
відповідності ст. 55 МК.

Відповідно ч.3 ст.58 Митного кодексу
України у разі, якщо митна вартість не
може бути визначена за основним згідно
з положеннями статті 57 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 59-64 МК
України.

Враховуючи ненадання позивачем при
митному оформленні митному органу
належних та допустимих доказів щодо
об'єктивно підтвердженої митної
вартості товару, а також проведення
Дніпропетровською митницею
консультацій з декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості товарів,
відповідач мав підстави для визначення
митної вартості товару за наявними
документами.

При визначені митної вартості товару
за 6 методом митний орган мотивував
неможливість застосування попередніх
2-5 методів визначення митної вартості,
про що було зазначено у спірному
рішенні про визначення митної вартості
товару.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, підстави для скасування
оскарженої постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю Торгова
група «Інтерпап»» залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
травня 2013року по справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю Торгова Група
«Інтерпап» до Дніпропетровської
митниці про визнання протиправним та
скасування рішення та картки відмови
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в порядку і
строки, передбачені ст. 212 КАС України
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш