Справа № 805/2713/14
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 березня 2014 року
Справа № 805/2713/14

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Чучко В.М.,
перевіривши виконання вимог ст.ст. 105, 106
Кодексу адміністративного судочинства
України за позовною заявою фізичної
особи-підприємець ОСОБА_1 до
Єнакієвської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування вимоги про
сплату боргу (недоїмки) від 17.02.2014 року
№ Ф-61, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- ФОП ОСОБА_1, позивач) звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Єнакієвської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (відповідач) про
скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки) від 17.02.2014 року № Ф-61.

За результатами ознайомлення із
зазначеним позовом суддею встановлено,
що він поданий без додержання вимог,
передбачених ч. 5 ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки норми зазначеної
статті передбачають, зокрема,
необхідність додання до позовної заяви
документу про сплату судового збору,
крім випадків, коли його не належить
сплачувати.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Реалізація окремих рішень, прийнятих
суб'єктом владних повноважень, а також
відповідно їх оскарження, може
призводити до зменшення або до
збільшення майна особи. Отже,
оскарження такого рішення спрямоване
на захист порушеного права у
публічно-правових відносинах з метою
збереження належного особі майна.

З практики Європейського суду з прав
людини вбачається, що вимога про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень, яке впливає на
склад майна позивача, у тому числі
шляхом безпідставного стягнення
податків, зборів, штрафних санкцій
тощо, є майновою. Так, зокрема, у Рішенні
Європейського суду з прав людини від 14
жовтня 2010 року у справі «Щокін проти
України» визначено, що збільшення
податковим органом зобов'язань особи з
податку є втручанням до його майнових
прав.

Наведене узгоджується із правовою
позицією Вищого адміністративного
суду України, викладеною у листі від
18.01.2012 року № 165/11/13-12, у відповідності до
якої адміністративними позовами
майнового характеру є вимоги щодо
протиправності рішень про визначення
грошових зобов'язань платників
податків, про зменшення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість, про стягнення
адміністративно-господарських та
інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги в
частині скасування рішення
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, безпосереднім наслідком
яких є зміна складу майна позивача, є
майновим.

Виходячи з позову предметом спору є
визнання дій відповідача
протиправними в частині винесення
спірної вимоги, а також скасування
спірної вимоги відповідача щодо
зобов'язання позивача сплатити єдиний
внесок в сумі 3606,73 грн.

Таким чином, звернені до суду вимоги
одночасно стосуються як немайнового
(визнання протиправними дій), так і
майнового характеру (скасування
вимоги).

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору визначаються Законом
України від 08.07.2011 року № 3674-VІ «Про
судовий збір».

Отже розміри ставок судового збору
встановлено даним Законом.

З урахуванням норм Закону України від
19.09.2013 року № 590-VII «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
сплати судового збору» (надалі - Закон
від 19.09.2013 року № 590-VII), стаття 4 Закону
України «Про судовий збір» визначає, що
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Із п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» вбачається, що за подання
до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлена ставка судового
збору в розмірі 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальних
заробітних плат; за подання
немайнового характеру - 0,06 розміру
мінімальної заробітної плати.

Отже, як вже зазначено, позовні вимоги
позивача стосуються як немайнового
характеру, так і майнового характеру.

Згідно квитанції від 27 лютого 2014 року №
0410003, доданої до позовної заяви,
позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 73,08 грн., що станом на 01.01.2014 року
відповідає розміру судового збору
встановленого Законом для подання
адміністративного позову немайнового
характеру.

Таким чином, позивачем не сплачено
судовий збір для подання позову
майнового характеру.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 3
ст. 4 зазначеного Закону передбачено, що
під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта сума стягується з
позивача або відповідача пропорційно
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 108 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя, встановивши що позовну заяву
подано без додержання вимог,
встановлених ст. 106 зазначеного
кодексу, постановляє ухвалу про
залишення позовної заяви без руху, у
якій зазначаються недоліки позовної
заяви, спосіб їх усунення і
встановлюється строк, достатній для
усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 106, 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Єнакієвської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування вимоги про
сплату боргу (недоїмки) від 17.02.2014 року
№ Ф-61 - залишити без руху.

Позивачу у строк до 17 березня 2014 року
усунути недоліки поданого
адміністративного позову шляхом
надання суду доказів сплати судового
збору згідно вимогам Закону України
від 08.07.2011 року № 3674-VІ «Про судовий
збір» (із змінами і доповненнями згідно
з Законом від 19.09.2013 року № 590-VII «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо сплати судового
збору») за адміністративний позов
майнового характеру.

У разі невиконання вимог цієї ухвали
позовна заява буде вважатися неподаною
і буде повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги ухвала,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили у строк та
у порядку, що визначені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, і може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено у письмовому провадженні
або згідно з частиною третьою статті 160
цього Кодексу, або без виклику особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Чучко В.М.