Справа № 2а-5144/12/1070
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Лисенко В.І.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Мєзєнцева Є.І., Файдюка
В.В.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду апеляційну скаргу
Бориспільської об'єднаної податкової
інспекції Київської області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 18 червня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Бориспільської
об'єднаної податкової інспекції
Київської області про скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася
до Київського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Бориспільської об'єднаної
податкової інспекції Київської
області про визнання протиправними
дій, визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення відповідача від
14.08.2012 року № .

Київський окружний адміністративний
суд своєю постановою від 18 червня 2013
року адміністративний позов
задовольнив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 18 червня 2013
року та постановити нову про відмову у
задоволенні адміністративного позову.
На думку апелянта, зазначену постанову
суду прийнято з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16
серпня 2006 року між позивачем та
Рогозівською сільською радою було
укладено договір оренди земельної
ділянки загальною площею 0,822 га
(розташування: АДРЕСА_1).

Відповідно до пункту 1.4 вказаного
договору, нормативна грошова оцінка
зазначеної земельної ділянки складає
268406,02 грн.

Згідно із пунктом 2.7.1 договору, річна
орендна плата за користування ділянкою
складає 8052,18 грн., та повинна
сплачуватися щомісячно, протягом 15
днів, наступними за звітним періодом.
Сума щомісячної оренди складає 671,02 грн.

У січні 2011 року позивачем подано до
податкового органу звітну податкову
декларацію за 2011 рік, якою самостійно
визначено суму орендної плати за
вищезазначену земельну ділянку у
розмірі 10098,45 грн.

У травні 2012 року відповідачем
проведено камеральну перевірку
декларації позивача по орендній платі
за земельну ділянку за 2011 рік, за
результатами якої складено акт від
17.05.2012 року № 49/17/Г-.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пункту 286.2 статті 286
Податкового кодексу, а саме: орендна
плата за земельну ділянку розрахована
без урахування нової нормативно
грошової оцінки за 2011 рік.

Висновки податкового органу
ґрунтуються на тому, що оскільки з
урахуванням щорічної індексації
нормативно-грошової оцінки землі,
розмір орендної плати за земельну
ділянку, якою користується позивач, за
2011 рік складає 81458,92 грн., то позивачем
при заповненні декларації з земельного
податку за 2011 рік не правильно
розраховано суму земельного податку,
що призвело до заниження зобов'язання
зі сплати орендної плати.

За результатами перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення рішення від 31.05.2012 року №
, яким позивачу донараховано
зобов'язання зі сплати орендної плати
за землю у розмірі 89200,59 грн., з яких за
основним платежем: 71360,47 грн., штрафні
санкції: 17840,12 грн.

Вказане податкове повідомлення
рішення було оскаржене позивачем до
ДПС у Київській області.

Рішенням ДПС у Київській області від
07.08.2012 року № 332/10/10-206/968, залишеним без
змін рішенням ДПС України від 17.10.2012
року № 1857/0/141-12/Г/10-2215, оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
скасовано частково, та прийнято нове,
яким позивачу донараховано
зобов'язання зі сплати орендної плати
за землю у розмірі 80281,53 грн., з яких за
основним платежем: 71360,47 грн., штрафні
санкції: 8921,06 грн.

З приводу даних спірних правовідносин,
колегія суддів апеляційної інстанції
вважає за необхідне звернути увагу на
наступне.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про оренду землі», договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно із статтею 15 Закону України «Про
оренду землі», орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату
відноситься до істотних умов договору
оренди землі.

Відповідно до статті 21 Закону України
«Про оренду землі», орендна плата за
землю - це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

Згідно із статтею 9 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 № 2755-VI, плата за
землю віднесена до загальнодержавних
зборів.

Згідно із статтею 288 Податкового
кодексу України, єдиною юридичною
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки. Цією
статтею передбачено, що органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування, які укладають договори
оренди землі, повинні до 1 лютого
подавати органу державної податкової
служби за місцезнаходженням земельної
ділянки переліки орендарів, з якими
укладено договори оренди землі на
поточний рік, та інформувати
відповідний орган державної
податкової служби про укладення нових,
внесення змін до існуючих договорів
оренди землі та їх розірвання до 1 числа
місяця, що настає за місяцем, у якому
відбулися зазначені зміни. Платником
орендної плати є орендар земельної
ділянки. Розмір та умови внесення
орендної плати встановлюються у
договорі оренди між орендодавцем
(власником) і орендарем.

Таким чином, положеннями Податкового
кодексу передбачено, що питання щодо
встановлення розміру орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності вирішується за
згодою сторін договору оренди
земельної ділянки із закріпленням
розміру орендної плати в такому
договорі оренди, тому саме умови
договору (включаючи і умову щодо
розміру орендної плати) є обов'язковими
для виконання сторонами.

Органи державної податкової служби
України не наділені правами самостійно
визначати у договорі оренди розмір
орендної плати за земельні ділянки, а
лише мають право перевіряти
правильність визначення та строки
сплати орендної плати.

Чинне законодавство України не містить
норм, які б зобов'язували орендаря
сплачувати орендну плату у розмірі, що
не відповідає розміру, визначеному в
договорі оренди.

Також, колегія суддів апеляційної
інстанції звертає увагу на те, що в
матеріалах справи відсутні докази
того, що до договору оренди між
позивачем та Рогозівською сільською
радою вносилися будь - які зміни
стосовно збільшення розміру орендної
плати за земельну ділянку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
річний розмір орендної плати за
земельну ділянку, що перебуває у
користуванні позивача, становить саме
8052,18 грн., що передбачено договором
оренди від 16.08.2006 року, а тому позивач, у
поданій декларації з земельного
податку за 2011 рік правильно розрахував
власні зобов'язання зі сплати орендної
плати за користування земельною
ділянкою за 2011 рік.

За таких обставин, колегія суддів
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
донарахування позивачу зобов'язання зі
сплати орендної плати за землю у
розмірі 89200,59 грн. здійснено
відповідачем безпідставно, а відтак,
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення відповідача від
14.08.2012 року № є протиправним та
підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Бориспільської
об'єднаної податкової інспекції
Київської області - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 18 червня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений
26.02.2014 року.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.