Справа № 2а-4994/12/2170
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-4994/12/2170

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Хом'якова В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.при
секретаріПолянській А.М.

за участю сторін: ПозивачОСОБА_5
(паспорт)Представник позивачаОСОБА_6
(адвокат, ордер)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Херсонської
області Державної податкової служби на
Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 25 січня 2013
року по справі за позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_5 до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Херсонської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Херсоні від
04.12.12 № 004391702 про визначення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 149350 грн. та
застосування штрафних санкцій в сумі
31987 грн.

Постановою Херсонського
окружного адміністративного суду від 25
січня 2013 року позов задоволено. Визнано
неправомірними та скасовано податкові
повідомлення - рішення Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби № 004391702 від 04.12.12.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні вимог
позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач зареєстрований суб'єктом
підприємницької діяльності у 2004 році,
як платник податків перебуває на
обліку в ДПІ у м. Херсоні, в 2011 році
знаходився на загальній системі
оподаткування, в 2010 році та 1-3 кварталах
2012 року на спрощеній системі
оподаткування. Зареєстрований
платником ПДВ 01.10.12.

В листопаді 2012 року фахівцем ДПІ у м.
Херсоні Херсонської області Державної
податкової служби була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5 за період з
01.01.10 по 30.09.12. Перевіркою було виявлено,
що в порушення пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 203.1
ст. 203 ПКУ підприємець при досягненні
суми доходу 300 тис. грн. не
зареєструвався платником податку на
додану вартість, не подавав декларації
з ПДВ до ДПІ у м. Херсоні за травень 2011
року - вересень 2012 року, чим порушені
граничні строки подання податкових
декларацій з ПДВ, в порушення п. 185.1 ст.
185, п. 187.1 ст. 187 ПКУ занижені податкові
зобов'язання на загальну суму 149350 грн.
за травень 2011 року - вересень 2012 року.

Податковою інспекцією було виявлено,
що позивач має газету
"АгроПартнер.Україна", у періоді з 01.01.11
по 31.12.11 займався видавницькою
діяльністю, що звільнено від
оподаткування відповідно до пп. 197.1.25
ст. 197 ПКУ (сума податку на додану
вартість склала 3074 грн.), та наданням
рекламних послуг, що є об'єктом
оподаткування (сума податку склала 149350
грн.)

Згідно п.183.2 статті 183 Податкового
кодексу України ФОП ОСОБА_5 повинен був
надати заяву про реєстрацію платником
ПДВ до кінця такого звітного
податкового періоду в якому
здійснилося перевищення
оподатковуваних операцій, обсяг яких
перевищує 300000,0 гривень, а саме до 10.05.11
року. ДПІ посилається на приписи п. 181.1
статті 181 ПКУ, яким передбачено: у разі,
якщо загальна сума від здійснення
операцій з постачання товарів/послуг,
що підлягають оподаткуванню згідно з
цим розділом, у тому числі з
використанням локальної або
глобальної комп'ютерної мережі,
нарахована (сплачена) такій особі
протягом останніх 12 календарних
місяців, сукупно перевищує 300000 гривень
(без урахування податку на додану
вартість), така особа зобов'язана
зареєструватися як платник податку в
органі державної податкової служби за
своїм місцезнаходженням (місцем
проживання) з дотриманням вимог,
передбачених статтею 183 цього Кодексу,
крім особи, яка є платником єдиного
податку,

Згідно п.183.2 статті 183 Податкового
кодексу України від 2 грудня 2010 року,
якщо обсяг оподатковуваних операцій
особи протягом звітного податкового
періоду перевищує суму, визначену
підпунктом п. 181.1 статті 181 цього
Кодексу, така особа зобов'язана
надіслати податковому органу заяву про
реєстрацію протягом двадцяти
календарних днів, наступних за таким
звітним податковим періодом.

Згідно пп. 49.18.1. п. 49.18. статті 49
Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року № 2755-У і податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному місяцю (у тому
числі в разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця.
Згідно п. 203.1. статті 203 Податкового
кодексу України від 2 грудня 2010 року №
2755-VI податкова декларація подається за
базовий звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

В порушення пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст.
203 ПКУ позивач не подавав декларації з
ПДВ до ДПІ у м. Херсоні за травень 2011
року - вересень 2012 року, чим порушив
граничні строки подання податкових
декларацій з ПДВ.

Згідно з пунктом 183.10 статті 183 розділу V
Кодексу будь-яка особа, яка підлягає
обов'язковій реєстрації як платник
податку на додану вартість у випадках
та в порядку, передбачених цією
статтею, не подала до органу державної
податкової служби Заяву, несе
відповідальність за ненарахування або
несплату податку на додану вартість на
рівні зареєстрованого платника
податку на додану вартість без права
нарахування податкового кредиту та
отримання бюджетного відшкодування.
Таким чином, якщо особа, яка підлягає
обов'язковій реєстрації як платник
податку на додану вартість, що не
подала до органу державної податкової
служби заяву або подала її з порушенням
строку, встановленого пунктом 183.2
статті 183 розділу V Кодексу, то обов'язок
нарахування та сплати податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у такої особи виникає з дня,
наступного за граничним днем, який
встановлений для подання заяви, тобто з
11 числа календарного місяця, що настає
за місяцем, в якому вперше досягнуто
обсягу оподатковуваних операцій з
постачання товарів/послуг понад 300 тис.
гривень.

За наслідками перевірки Державна
податкова інспекція у м. Херсоні
прийняла податкове
повідомлення-рішення від 04.12.12 № 004391702
про визначення ФОП ОСОБА_5 податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 149350 грн. за період
травень 2011 року - вересень 2012 р. та
застосування штрафних санкцій в сумі
31987 грн. ( в т.ч. 29437 грн. за заниження ПДВ
та 2550 грн. за неподання декларацій з
ПДВ).

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги є
такими, що підлягають задоволенню з
огляду на наступне:

Згідно пункту 5 підрозділу 2 розділу XX
"Перехідні положення" Податкового
кодексу України, на який посилається
позивач, тимчасово, до 1 січня 2015 року,
звільняються від оподаткування
податком на додану вартість операції з
виконання робіт та постачання послуг
суб'єктами підприємницької діяльності
- резидентами України, які одночасно
здійснюють видавничу діяльність,
діяльність з виготовлення,
розповсюдження книжкової продукції та
виробництва паперу і картону. При цьому
дохід такого суб'єкта підприємницької
діяльності, отриманий від видавничої
діяльності, діяльності з виготовлення,
розповсюдження книжкової продукції та
виробництва паперу і картону, має
становити не менше 100 відсотків від
загальної суми його доходу за перший
звітний (податковий) період з часу
створення такого суб'єкта
підприємницької діяльності або не
менше 50 відсотків від загальної суми
його доходу за попередній звітний
(податковий) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач протягом 2010-2012 років
здійснював видавничу діяльність щодо
видання щотижневої газети "
АгроПартнер.Україна", цей вид
діяльності був зазначений в довідці
Головного управління статистики у
Херсонській області, підтверджений
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 20.08.12. Код згідно з
КВЕД - 22.13.0 - видання журналів та
періодичних публікацій. Цей вид
включає видання газет, журналів та
інших періодичних видань, які виходять
менше чотирьох разів на тиждень.
Видання може бути здійснене як у
друкованому, так і в електронному
вигляді.

На замовлення клієнтів (контрагентів)
позивач розміщував у власній газеті
рекламні матеріали цих осіб, за що
отримував відповідну оплату згідно з
виставлених рахунків. В рахунках
зазначено найменування послуги
"реклама в газеті "АгроПартнер.Україна".
Позивач надав суду документальне
підтвердження отримання доходу саме
від видавничої діяльності.

ДПІ не заперечує факту здійснення ФОП
ОСОБА_5 видавничої діяльності, разом з
тим стверджує про те, що розміщуючи
рекламу у власній газеті, позивач тим
самим займався наданням рекламних
послуг. При цьому відповідач не
обґрунтовує, які доходи приватного
підприємця при перевірці було
віднесено до пільгової, а які до
звичайної діяльності, та на підставі
яких первинних документів. В акті
перевірки також не зазначено переліку
первинних документів підприємця.

Згідно з положеннями ст. 28, 29 Закону "Про
друковані засоби масової інформації
(пресу) в Україні" видавцем друкованого
засобу масової інформації може
виступати суб'єкт підприємницької
діяльності, який здійснює функції
матеріально-технічного забезпечення
видання друкованого засобу масової
інформації, на підставі пред'явлення
засновником (співзасновниками)
свідоцтва про його державну реєстрацію
і укладеного між ними договору.
Виготовлений видавцем тираж окремого
випуску видання, підписаний редактором
(головним редактором) на вихід у світ, є
продукцією друкованого засобу масової
інформації.

В 2010-2011 рр. згідно КВЕД ("Класифікація
видів економічної діяльності ДК 009:2005")
затвердж. наказом Держкомстату від
26.12.2005 № 375, видавництво газет підпадало
під код 22.12.0, в той час як рекламна
діяльність мала окремий підклас 74.40.0,
який включав до себе планування та
проведення рекламних кампаній:
створення та розміщення реклами,
наприклад, на афішних тумбах, рекламних
стендах, у вітринах, демонстраційних
залах, на транспортних засобах тощо;
розповсюдження або доставку рекламних
матеріалів чи зразків; рекламу у
засобах масової інформації, шляхом
продажу часу та місця для реклами;
повітряну рекламу; здавання в оренду
місця для реклами. Цей підклас не
включав: друкування рекламних
матеріалів засобами поліграфії, яке
відносилось до класу 22. Також не
займався позивач і посередництвом в
рекламній діяльності, оскільки реклама
розміщувалася у власній газеті, не
встановлено фактів укладання
договорів з іншими особами на
посередництво у розміщенні реклами.

Та обставина, що одним з видів
діяльності позивача було заявлено
посередництво в розміщенні реклами в
засобах масової інформації (код згідно
з КВЕД 73.12), не означало, що позивач
дійсно отримував дохід від заявленого
виду діяльності. Згідно з КВЕД 2010
підклас 73.12 "посередництво в розміщенні
реклами в засобах масової інформації"
включав розміщення реклами в засобах
масової інформації, тобто продаж або
перепродаж часу та місця для різних
видів реклами в засобах масової
інформації. Цей клас не включав: продаж
рекламного часу або місця
безпосередньо власниками часу або
місця (наприклад, видавцями).

Новим КВЕДом, який набрав чинності з
01.01.12, видання газет відноситься до
підкласу 58.13, який включає також
видання рекламних газет. Наказом
Держкомстату від 23.12.2011 № 396 були
затверджені Методологічні основи та
пояснення до позицій Класифікації
видів економічної діяльності, згідно
яких до підкласу 73.12 "посередництво в
розміщенні реклами в засобах масової
інформації" не включається продаж
рекламного часу або місця
безпосередньо власниками часу або
місця (наприклад, видавцями).

У відповідь на адвокатський запит від
16.01.13 Головне управління статистики у
Херсонській області своїм листом від
17.01.13 підтвердило цю інформацію.

Таким чином, розміщення у власній
газеті реклами і отримання за це коштів
належить до видавничої діяльності, а не
до посередництва в розміщенні реклами.

Отже, відповідач не довів
правомірності прийнятого ним спірного
рішення.

З урахуванням вищевикладеного
заявлені позивачем позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби, - залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 25 січня 2013
року по справі № 2а-4994/12/2170, - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі - 05
березня 2014 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль