Справа № 145/1985/13-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 145/1985/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Мазурчак
Суддя-доповідач: Драчук Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Драчук Т. О.

суддів: Граб Л.С. Смілянця Е. С.

при секретарі: Бондаренко С.А.

за участю представників сторін:

прокурора - Кислова Ю.А.

представника відповідача - Любарської
К.Ю.

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Тиврівського районного суду
Вінницької області від 01 жовтня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
прокурора Тиврівського району до
Гніванської міської ради про
скасування рішення в частині надання
земельної ділянки в приватну власність
площею 0,60 га , -

В С Т А Н О В И В :

24.09.2013 року позивач - прокурор
Тиврівського району звернувся до
Тиврівського районного суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до Гніванської міської ради
про скасування рішення 4-ої сесії 23-го
скликання Гніванської міської ради в
частині надання земельної ділянки в
приватну власність площею 0,60 га.

Постановою Тиврівського районного
суду Вінницької області від 01.10.2013 року
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_4 оскаржила його в
апеляційному порядку.

В судовому засіданні прокурор
заперечив проти доводів апеляційної
скарги, представник відповідача та
третьої особи підтримали апеляційну
скаргу в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився,
хоча він був належним чином
повідомлений про дату час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
рішенням 4 сесії 23 скликання
Гніванської міської ради від 17.12.1998
року "Про приватизацію земельних
ділянок" 62 громадянам м. Гнівань та с.
Гриженці в приватну власність надано
земельні ділянки для ведення
особистого підсобного господарства та
для облаштування житлового будинку, в
тому числі ОСОБА_5 - для ведення
особистого підсобного господарства
виділено земельну ділянку площею 0,60 га
в АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що на думку позивача
видане рішення сесії міської ради в
частині надання земельної ділянки в
приватну власність ОСОБА_5 суперечить
законодавству та з метою його
скасування прокурором району внесено
подання, яке рішенням 31 сесії 6
скликання Гніванської міської ради №
725 від 13.09.2013 року відхилено.

Прокурор, керуючись ст. 23 Закону
України "Про прокуратуру", звернувся до
суду про скасування рішення по суті.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями ст. 19 Конституції України,
ст. 21 Земельного кодексу України,
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", прийшов до
висновку про обгрунтованість позовних
вимог.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів враховує
наступне.

Статтею 12 Земельного кодексу України
встановлено, що до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить розпорядження
землями територіальних громад;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; вилучення земельних
ділянок із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;
викуп земельних ділянок для суспільних
потреб відповідних територіальних
громад сіл, селищ, міст; організація
землеустрою; координація діяльності
місцевих органів земельних ресурсів;
здійснення контролю за використанням
та охороною земель комунальної
власності, додержанням земельного та
екологічного законодавства; обмеження,
тимчасова заборона (зупинення)
використання земель громадянами і
юридичними особами у разі порушення
ними вимог земельного законодавства;
підготовка висновків щодо вилучення
(викупу) та надання земельних ділянок
відповідно до цього Кодексу;
встановлення та зміна меж районів у
містах з районним поділом;
інформування населення щодо вилучення
(викупу), надання земельних ділянок;
внесення пропозицій до районної ради
щодо встановлення і зміни меж сіл,
селищ, міст; вирішення земельних
спорів; вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Генеральний план населеного пункту
фактично собою являє містобудівну
документацію, що визначає
принципові вирішення розвитку,
планування, забудови та іншого
використання території населеного
пункту.

Як встановлено судом першої інстанції
земельна ділянка, яка була виділена
ОСОБА_5 відповідно до генерального
плану м. Гнівань, відноситься до
категорії земель промисловості, тому
на думку позивача не могла бути
виділена для ведення особистого
підсобного господарства.

Суд першої інстанції, задовільняючи
позовні вимоги, керувався п.а ст. 21
Земельного кодексу Укрїни від 25.10.2001
року, відповідно до якої порушення
порядку встановлення та зміни
цільового призначення земель є
підставою для визнання недійсними
рішень органів державної влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим та органів місцевого
самоврядування про надання (передачу)
земельних ділянок громадянам та
юридичним особам.

При цьому, в Земельному кодексі України
від 18.12.1990 року діючому на час прийняття
рішення міською радою вищевказана
норма відсутня.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
судом пешої інстанції не було
встановлено дати затвердження
генерального плану м. Гнівань.

Відповідно до рішення Конституційного
суду України від 16.04.2009 року по справі
№1-9/2009 за змістом ч. 2 ст. 144 Конституції
України, ч. 10 ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
рішення органів місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються
прокурором у встановленому Законом
України "Про прокуратуру" порядку з
одночасним зверненням до суду.

Зважаючи на вище викладене та на те, що
рішення суду не може грунтуватись на
припущеннях, суд приходить до висновку
про те, що рішеннямГніванської міської
ради не було порушено норм Конституції
та законів України

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що невідповідність рішення
міської ради генеральному плану не є
тотожним поняттям з невідповідністю
рішення законодавству України.

Окрім цього, статтею 20 Земельного
кодексу України встановлено, що
віднесення земель до тієї чи іншої
категорії здійснюється на підставі
рішень органів державної влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень.

Зміна цільового призначення земельних
ділянок здійснюється за проектами
землеустрою щодо їх відведення.

Частиною 1 ст. 68 Земельного кодексу
України від 19.12.1990 року землями
промисловості визнаються землі, надані
для розміщення і експлуатації
основних, підсобних та допоміжних
будівель і споруд промислових,
гірничодобувних, транспортних та
інших підприємств, їх під'їзних шляхів,
інженерних мереж,
адміністративно-побутових будинків,
інших споруд.

Судом встановлено, що рішення про
віднесення спірної земельної ділянки
до земель промисловості відсутнє.

При цьому, згідно ст.20 Земельного
кодексу України землі, придатні для
потреб сільського господарства,
повинні надаватися насамперед для
сільськогосподарських цілей.

Окрім цього, колегія суддів звертає
увагу на те, що 03.02.2004 року ОСОБА_5 уклала
договір купівлі-продажу земельної
ділянки з ОСОБА_6, 23.04.2009 року ОСОБА_6
уклала договір дарування на вказану
земельну ділянку ВМВ № 028348, згідно
якого передала її безоплатно у
власність ОСОБА_4

Таким чином, апелянт є добросовісним
набувачем права власності на земельну
ділянку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Отже, Гніванська міська рада діяла на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачеий Конституцією та
законами України.

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки вказаним обставинам та зібраним
по справі доказам, не правильно
застосував норми матеріального права,
у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке
підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглянув справу.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п.
4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції
вирішив скасувати її та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні поховних вимог, з підстав
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
повністю .

Постанову Тиврівського районного суду
Вінницької області від 01 жовтня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
прокурора Тиврівського району до
Гніванської міської ради про
скасування рішення в частині надання
земельної ділянки в приватну власність
площею 0,60 га, - скасувати .

Винести нову постанову, якою у
задоволенні позову прокурора
Тиврівського району до Гніванської
міської ради про визнання незаконним
та скасування рішення 4 сесії 23
скликання Гніванської міської ради від
17.12.1998 року в частині надання земельної
ділянки в приватну власність ОСОБА_5
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "03" березня 2014 р. .

Головуючий
Драчук Т. О.

Судді
Граб Л.С.

Смілянець Е. С.