Справа № 872/688/13
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2013 рокусправа № 2а/0470/9685/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Іванова
С.М. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєва Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Лівобережної
міжрайонної Державної податкової
інспекції

міста
Дніпропетровська Дніпропетровської
області

Державної
податкової служби

на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду

від 05 грудня 2012 року

у справі № 2а/0470/9685/12

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю

«МОЛОЧНА ФАКБРИКА
«РЕЙНФОРД»,

просп. Ім. Газети
Правда, 50, м. Дніпропетровськ, 49000;

до відповідача Лівобережної
міжрайонної Державної податкової
інспекції

міста
Дніпропетровська Дніпропетровської
області

Державної
податкової служби,

просп. Ім. Газети
Правда, 95-А, м. Дніпропетровськ, 49026;

про визнання
протиправними дій та скасування Акта, -

встановили: Товариством з обмеженою
відповідальністю «МОЛОЧНА ФАКБРИКА
«РЕЙНФОРД» подано позов до
Лівобережної міжрайонної Державної
податкової інспекції міста
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
про

визнання протиправними дій щодо
проведення виїзної позапланової
документальної перевірки в порядку
підпункту 78.1.11 Податкового кодексу
України;

визнання нечинним Наказу № 639 від 14
серпня 2012 року «Про проведення виїзної
позапланової документальної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «МОЛОЧНА ФАКБРИКА
«РЕЙНФОРД» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 24 вересня 2009
року»;

визнання правомірними дій Товариства з
обмеженою відповідальністю «МОЛОЧНА
ФАКБРИКА «РЕЙНФОРД» стосовно відмови
від допуску до проведення перевірки.

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд (суддя Степаненко
В.В.) своєю постановою від 05 грудня 2012
року позов задовольнив частково.

Визнав нечинним Наказ № 639 від 14 серпня
2012 року «Про проведення виїзної
позапланової документальної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «МОЛОЧНА ФАКБРИКА
«РЕЙНФОРД» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 24 вересня 2009
року».

Постанова суду мотивована тим, що з
огляду на приписи статті 21 Податкового
кодексу України органи Державної
податкової служби не мають права
призначати перевірку за недоведеною
постановою слідчого.

У постанові слідчого та наказі про
проведення перевірки Товариства не
визначено, у яких межах Позивач мав
відношення до порушеної кримінальної
справи, за якими ознаками злочину, та чи
порушено кримінальну справу взагалі.

В іншій частині позову відмовив.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі Лівобережна міжрайонна
Державна податкова інспекція міста
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби,
Відповідач, вказує на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
в силу підпункту 78.1.11 Податкового
кодексу України документальна
позапланова перевірка здійснюється за
наявності рішення суду (слідчого судді)
про призначення перевірки або
постанови органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора.

Ініціатором проведення позапланової
виїзної перевірки став слідчий
Московського районного відділу
Харківського міського управління
Головного управління МВС в Харківській
області.

Просить постанову окружного
адміністративного суду скасувати та
ухвалити нове рішення. У позові
відмовити в повному обсязі.

Процесуальним правом на участь
представника в судовому засіданні
сторони не скористались. Про дату, час
та місце судового розгляду
повідомлялись у встановленому порядку.

З огляду на приписи статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Обставини справи: Як встановлено судом
першої інстанції, 14 серпня 2012 року, на
виконання постанови слідчого
Московського районного відділу
Харківського міського управління
Головного управління МВС в Харківській
області від 05 жовтня 2011 року у
кримінальній справі № 67100796, керівником
Лівобережної міжрайонної Державної
податкової інспекції міста
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби,
на підставі підпункту 78.1.11 Податкового
кодексу України, було видано Наказ № 639
«Про проведення виїзної позапланової
документальної перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «МОЛОЧНА
ФАКБРИКА «РЕЙНФОРД» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 24 вересня 2009 року».

Визнання протиправними дій щодо
проведення виїзної позапланової
документальної перевірки в порядку
підпункту 78.1.11 Податкового кодексу
України; визнання нечинним Наказу № 639
від 14 серпня 2012 року «Про проведення
виїзної позапланової документальної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «МОЛОЧНА ФАКБРИКА
«РЕЙНФОРД» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 24 вересня 2009
року»; та визнання правомірними дій
Товариства з обмеженою
відповідальністю «МОЛОЧНА ФАКБРИКА
«РЕЙНФОРД» стосовно відмови від
допуску до проведення перевірки; стали
предметом адміністративного позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесенні оскарженої
постанови, виходить з наступного.

У відповідності з підпунктом 78.1.11
Податкового кодексу України
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з таких обставин: отримано
судове рішення суду (слідчого судді)
про призначення перевірки або
постанову органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора, винесену ними
відповідно до закону.

Слід вказати, згідно до
Кримінально-процесуального кодексу
України при провадженні досудового
слідства всі рішення про спрямування
слідства і про провадження слідчих дій
слідчий приймає самостійно.

Постанови слідчого, винесені
відповідно до закону в кримінальній
справі, яка перебуває в його
провадженні, є обов'язковими для
виконання всіма підприємствами,
установами і організаціями, посадовими
особами і громадянами.

Отже, наведена вище норма Податкового
кодексу України надає органам
державної податкової служби право
здійснювати документальні перевірки в
принципі.

Застосовне до спірного випадку,
перевірка є похідною від слідчих дій.

Тут державна податкова інспекція
залучена у якості спеціаліста, який
зобов'язаний брати участь у проведенні
слідчої дії, використовуючи свої
спеціальні знання і навики для
сприяння слідчому у виявленні,
закріпленні та вилученні доказів;
звертати увагу слідчого на обставини,
пов'язані з виявленням та закріпленням
доказів; давати пояснення з приводу
спеціальних питань, які виникають при
проведенні слідчої дії.

Така перевірка проводиться у порядку,
встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом
України. Результати перевірки
оцінюються процесуальною особою, яка
призначила перевірку. Дії такої особи
можуть бути оскаржені до суду в
порядку, визначеному
Кримінально-процесуальним кодексом
України.

Відповідно, суд першої інстанції
помилково вдався до аналізу постанови
слідчого як підстави для проведення
перевірки.

Крім того, згідно з пунктом першим
частини другої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії) <…>

При цьому, Акт державного чи іншого
органу - це юридична форма рішень цих
органів, тобто офіційний письмовий
документ, який породжує певні правові
наслідки, спрямований на регулювання
тих чи інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Нормативний акт - це прийнятий
уповноваженим державним чи іншим
органом у межах його компетенції
офіційний письмовий документ, який
встановлює, змінює чи скасовує норми
права, носить загальний чи локальний
характер та застосовується
неодноразово.

Що ж до актів ненормативного характеру
(індивідуальних актів), за своєю
природою ненормативні правові акти, на
відміну від нормативних, встановлюють
не загальні правила поведінки, а
конкретні приписи, звернені до
окремого індивіда чи юридичної особи.

Та породжують права і обов'язки у
такого суб'єкта (чи визначеного ними
певного кола суб'єктів), якому вони
адресовані.

Що означає можливість суб'єкта владних
повноважень вимагати певної поведінки
від іншої особи, необхідної для
реалізації права, та можливість
забезпечити дотримання такої
поведінки шляхом застосування
примусової сили держави.

Так, за змістом статті 81 Податкового
кодексу України посадові особи
контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки, за
наявності підстав для її проведення,
визначених цим Кодексом, та за умови
пред'явлення або надіслання у випадках,
визначених цим Кодексом, таких
документів:

направлення на проведення такої
перевірки <…>,

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Та слід зазначити, що наведені вище
норми усувають безпідставне втручання
посадових осіб державного органу у
підприємницьку діяльність. За
відсутності уповноваження на
проведення перевірки в принципі.

Тобто, Наказ про проведення
позапланової перевірки є, перш за все,
посвідченням дій посадових осіб від
імені державного органу.

Проте, сам по собі Наказ про проведення
перевірки, не породжує обов'язків у
такого суб'єкта, якому він адресований.
Та, відповідно, не є рішенням суб'єкта
владних повноважень, в розумінні
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Невідповідність висновків суду
обставинам справи є підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Лівобережної
міжрайонної Державної податкової
інспекції міста Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 05
грудня 2012 року у справі № 2а/0470/9685/12
скасувати частково.

У позові Товариства з обмеженою
відповідальністю «МОЛОЧНА ФАКБРИКА
«РЕЙНФОРД» відмовити в повному обсязі.

Рішення суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
Л.М. Нагорна