Справа № 761/22349/13-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Голік Н.О.
Суддя-доповідач: Саприкіна
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва на
постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 04.11.2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва від 04.11.2013 року з
адміністративним позовом до УПФУ в
Шевченківському районі м. Києва про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання перерахувати і виплатити
недоплачені суми пенсії, відповідно до
положень Закону України «Про державну
службу» та ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
врахуванням при такому перерахунку
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, з 03.06.2013
року, з урахуванням виплачених сум.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 04.11.2013 року позовні
вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати вищевказану
постанову та постановити нову про
відмову в позові. Мотивами апеляційної
скарги апелянт зазначає порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а також невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову.
Апеляційна інстанція підтримує таку
правову позицію з огляду на слідуюче.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебував на посаді державного
службовця, нині, отримує пенсію по
інвалідності та перебуває на обліку в
УПФУ в Шевченківському районі м. Києва.

15.07.2013 року позивач звернувся до УПФУ в
Шевченківському районі м. Києва з
заявою про перерахунок раніше
призначеної пенсії, починаючи з 03.06.3013
року з врахуванням сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, на які було нараховано та
сплачено страхові внески та які було
внесено до довідки про складові
заробітної плати для призначення
пенсі.

Однак, 02.08.2013 листом за № М-286/09 УПФУ в
Шевченківському районі м. Києва
повідомили, що вказані допомоги не
включається до заробітку.

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про державну службу» (далі - Закон)
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії державного
службовця здійснюється відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 865, відповідно до пункту четвертого
якої у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям згідно з рішеннями Уряду
після набрання чинності Законом
України «Про внесення змін до Закону
України «Про державну службу» від 16
січня 2003 року № 432 - IV, заробітна плата
для перерахунку пенсії пенсіонерам,
яким пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України №3723,
визначається в наступному порядку:

- пенсіонерам, які на момент
перерахунку пенсії продовжують
працювати на посаді, з якої призначено
пенсію, - на підставі поданої довідки
про одержувану заробітну плату на
момент перерахунку;

- іншим пенсіонерам - на підставі
документів, поданих на час перерахунку,
виходячи із сум заробітної плати, яку
одержує працюючий державний
службовець на відповідній посаді, з
якої призначено (перераховано) пенсію,
на момент виникнення права на
перерахунок.

У разі зміни структури заробітної
плати з одночасним підвищенням
посадових окладів працівникам апарату
органів виконавчої влади, місцевого
самоврядування та їх виконавчих
органів, органів прокуратури, судів та
інших органів виплати, одержані особою
за період до зміни структури
заробітної плати, включаються в
заробіток для обчислення пенсії без
коригування.

Перерахунок пенсій провадиться з
місяця підвищення розміру заробітної
плати працюючого державного службовця
на підставі поданої заяви та довідок,
виданих державними органами за
останнім місцем роботи.

Пунктом четвертим Постанови № 865
визначено порядок визначення
заробітної плати для перерахунку у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям.

За частиною 2 статті 37 Закону пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. Частиною
другою статті 37-1 вказаного Закону
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

За таких обставин, призначення пенсії
та її перерахунок здійснюється з сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України (ст. 33 Закону) .

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
оплату праці» структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії. Проте, зі змісту
статті 40 вказаного Закону вбачається,
що з середньої заробітної плати
(доходу) повинні бути сплачені страхові
внески.

Пунктом 1 Постанови № 865 встановлено, що
розмір виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» , визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.
Середньомісячна сума зазначених
виплат за 24 або 60 календарних місяців
визначається шляхом ділення загальної
суми цих виплат за 24 календарні місяці
роботи підряд перед зверненням за
пенсією чи за 60 календарних місяців
роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 41 Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» до заробітної
плати доходу) для обчислення пенсії
враховуються суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що

діяло раніше, включалися до заробітної
плати, з якої обчислювалася пенсія
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення», і не
перевищують 5,6 розміру середньої
заробітної плати в Україні на день
отримання зазначених сум.

Отже, чинне законодавство, як загальне,
так і спеціальне, відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Для вирішення спірних
правовідносин підлягають застосуванню
спеціальні норми, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії
зокрема, ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», натомість
положення Законів України «Про
державну службу» та «Про оплату праці»
є загальними.

Аналогічна позиція викладена
Верховним Судом України в постанові
від 20 лютого 2012 року (справа №21-430а11).

Крім того, за приписами ч. 2 ст. 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Проаналізувавши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
А тому, апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва -
залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 04.11.2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту прийняття та подальшому
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.