Справа № 2а-4423/12/2170
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 р. Справа № 2а-4423/12/2170

Категорія: 9.3 Головуючий в 1 інстанції:
Кисильова О.Й.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.при
секретаріПолянській А.М.

за участю сторін: КП
"Цюрупинськ-сервіс"- Колесянкін М.І.
(керівник, наказ) - Зеленюк І.С.
(довіреність)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою комунального підприємства
"Цюрупинськ-сервіс" Цюрупинської
міської ради на Постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 08
лютого 2013 року по справі за позовом
комунального підприємства
"Цюрупинськ-сервіс" Цюрупинської
міської ради до Державної фінансової
інспекції в Херсонській області про
скасування пунктів 7, 10, 12, 13 вимоги від
25.09.2012 р. № 44-15/1687 про усунення порушень,
-

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з
позовом до Державної фінансової
інспекції в Херсонській області про
скасування пунктів 7, 10, 12, 13 вимоги від
25.09.2012 р. № 44-15/1687 про усунення порушень.

Постановою Херсонського
окружного адміністративного суду від 08
лютого 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою задовольнити його
позов.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
Голопристанською МДФІ проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності комунального підприємства
"Цюрупинськ-сервіс" Цюрупинської
міської ради за період 01.02.2011 р. по
завершений звітний період 2012 р., за
результатами якої складено акт ревізії
від 27.08.2012 р. № 44-30/18.

На підставі статті 10 Закону України
"Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні" директору
Підприємства було пред'явлено вимогу
від 25.09.2012 р. № 44-15/1687 про усунення
виявлених порушень.

Підприємство оскаржило пункти 7, 10, 12, 13
вимоги від 25.09.2012 р., посилаючись на їх
протиправність.

Окремим питанням ревізії відповідачем
визначено перевірку правомірності
використання коштів субвенції,
виділеної з державного бюджету
місцевим бюджетам для погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню, яка виникла у зв'язку із
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії тарифам, що
затверджувалися або погоджувалися
відповідними органами державної влади
чи органами місцевого самоврядування
за 2011 рік.

Так, ревізією досліджувався період, в
якому здійснювалось відображення
витрат, які включено до Розрахунку
обсягу заборгованості з різниці в
тарифах на теплову енергію, надану
населенню за період 4 квартал 2009 р. та 2010
рік, ІІ півріччя 2010 р. (період, за який на
Підприємстві наявні документи, що
підтверджують здійснення витрат).

Ревізією наявності технічно
обґрунтованих нормативів витрат
матеріалів на виробництво послуг
встановлено, що загальновиробничі
норми питомих витрат палива на
виробництво теплової енергії
затверджено директором
"Цюрупинськ-сервіс" та заступником
голови Херсонської обласної державної
адміністрації у 2011 р. без зазначення
дати затвердження. Розрахунки
показників відображених у
"Загальновиробничих нормах питомих
витрат палива, теплової та електричної
енергії, технічної води на
теплопостачання на 2011-2012 рр. по КП
"Цюрупинськ-сервіс" до перевірки не
надано.

Ревізією правильності визначення
понаднормових виробничих витрат
палива (природного газу) встановлено,
що за період з жовтня 2010 р. по квітень 2012
р. Підприємством використано 4967,732
тисяч кубічних метрів природного газу
на загальну суму 7983230,84 грн. Для
перевірки відповідності фактичного
виробництва теплової енергії
нормативному було здійснено
перерахунок тис.куб.м природного газу в
кілограми умовного палива (далі -
кг.у.п.), відповідно до якого 4967,732
тис.куб.м природного газу фактично
відповідають 5734054,092 кг.у.п.

Відповідно до затверджених
Підприємством норм, питомі витрати
палива на виробництво 1 Ккал теплової
енергії на опалювальний сезон 2010-2011 рр.
не повинні перевищувати 158,12
кг.у.п./Гкал, на опалювальний сезон 2011-2012
рр. не повинні перевищувати 156,34
кг.у.п./Гкал. Розрахункове виробництво
теплової енергії за період, що підлягає
перевірці, при застосуванні граничних
нормативів при виробництві теплової
енергії повинно складати 36470,214 Гкал.
Ревізією встановлено, що фактичні
питомі витрати природного газу на
виробництво Підприємством теплової
енергії склали від 158,73 кг.у.п./Гкал до
160,4 кг.у.п./Гкал за відповідний звітний
місяць, унаслідок чого виявлено
недосягнення фактичного виробництва
теплової енергії до нормативного на
загальну кількість 346,71 Гкал. теплової
енергії. Отже, загальна вартість
понаднормативного використання
Підприємством природного газу склала
77148,49 грн.

Ревізією встановлено, що КП
"Цюрупинськ-сервіс" у період з 01.02.2011 р.
по 30.06.2012 р. безпідставно віднесено до
Розрахунку повної виробничої
собівартості послуг з теплопостачання
понаднормові витрати на загальну суму
119099,41 грн., а саме: понаднормове
списання палива (природного газу) на
суму 72200,43 грн.; понаднормове списання
електричної енергії на суму 25423,9 грн.,
понаднормові втрати при
транспортуванні теплової енергії на
суму 21475,11 грн. Крім того, за період ІІ
півріччя 2010 р.(це період, за який у 2011 р.
Підприємству здійснено відшкодування
різниці в тарифах за рахунок коштів
Державного бюджету) безпідставно
включено до Розрахунку повної
виробничої собівартості послуг з
теплопостачання понаднормові втрати
на загальну суму 28527,93 грн., в тому числі:
понаднормове списання палива
(природного газу) на суму 4948,07 грн.,
понаднормові втрати при
транспортуванні теплової енергії на
суму 23579,86 грн.

На підставі зазначеного, відповідач у
акті ревізії дійшов висновку про
порушення Підприємством статті 4
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", вимог пункту 21 П(С)БО 9 "Запаси",
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України № 246 від 20.10.1999 р.,
пункту 138.7 статті 138 Податкового
кодексу України, пп. 3-2, 7 Порядку
формування тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 10.07.2006 р. № 955,
пунктів 7, 14 Порядку формування тарифів
на централізоване теплопостачання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01.06.2011 р. № 869 "Про
забезпечення єдиного підходу до
формування тарифів на
житлово-комунальні послуги".

Як вважає відповідач, унаслідок
порушення наведених вище нормативних
актів Підприємством у період з 01.02.2011 р.
по 30.06.2012 р. безпідставно завищено
виробничу собівартість послуг з
теплопостачання та включено до складу
прямих матеріальних витрат
понаднормові втрати енергоносіїв на
загальну суму 119099,41 грн., а також за
період ІІ півріччя 2010 р. безпідставно
завищено виробничу собівартість
послуг з теплопостачання та включено
до повної собівартості понаднормові
втрати енергоносіїв у Розрахунку
обсягу заборгованості з різниці в
тарифах на теплову енергію, яку
профінансовано у 2011 р.

За результатами встановлених у ході
ревізії порушень, відповідачем
сформовано вимогу від 25.09.2012 р. № 44-15/1687,
пунктом 7 якої КП "Цюрупинськ-сервіс"
зобов'язано у Розрахунку різниці в
тарифах теплової енергії, що
вироблялася, транспортувалася та
постачалася населенню відкоригувати
понаднормові витрати енергоносіїв на
загальну суму 119099,41 грн. та повернути до
Державного бюджету одержану різницю в
тарифах внаслідок безпідставного
включення до Розрахунку повної
виробничої собівартості послуг з
теплопостачання за 2009 рік
понаднормових втрат в сумі 28527,93 грн.

В суді першої інстанції представники
позивача, заперечуючи проти висновків
ревізії та пункту 7 вимоги, зазначили,
що відповідачем для розрахунку величин
повної виробничої собівартості послуг
з теплопостачання зроблено
неправильний вибір базових даних,
оскільки загальновиробничі норми
питомих витрат палива, теплової та
електричної енергії, технічної води на
теплопостачання мають (додаток у формі
таблиці) три рядки: "виробництво
теплової енергії" - це норми на
виробництво теплової енергії на виході
котла, "транспортування теплової
енергії" - це норми на виробництво
теплової енергії на виході з котельні,
де встановлено лічильники теплової
енергії, що використано ДФІ, як вихідні
дані для вказаного в таблиці даного
"Розрахунку". Всі розрахункові значення
загальновиробничих норм питомих
витрат палива, теплової та електричної
енергії, технічної води на
теплопостачання залежні від начальних
значень питомих витрат умовного палива
на виробництво 1 Гкал тепла на виході
котлів, а тому реальне значення питомих
витрат умовного палива на виробництво
1 Гкал на виході котлів становить
величину більшу, ніж 158,78 Гкал. З
урахуванням втрат на транспортування
теплової енергії, значення питомих
витрат повинні бути більші, ніж
загальновиробничі норми, що вказані в
таблиці. З урахування похибки
контрольно-вимірювальних приладів
вузлів обліку газу, похибка
вимірювання витрат палива становить
1,5%, що також впливає на розрахункові
величини.

При розрахунку різниці в тарифах
Підприємство керувалось нормами
Порядку перерахування у 2011 році
субвенції з Державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялась,
транспортувалася та постачалася
населенню, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 р.
№ 503. Обсяг заборгованості надавачами
послуг визначався на підставі
підтвердних документів, до яких
відноситься розрахунок саме фактичної
собівартості виробництва,
транспортування та постачання
теплової енергії.

За наведених обставин, розрахунок
різниці в тарифах, як стверджує
позивач, проведений Підприємством
правильно, перевищення
загальновиробничих норм питомих
витрат природного газу відсутнє.

Надаючи оцінку обґрунтованості вимог
позивача щодо протиправності пункту 7
вимоги від 25.09.2012 р. № 44-15/1687 про
усунення виявлених порушень, суд
вважає за необхідне врахувати наступні
обставини та положення законодавства.

Комунальне підприємство
"Цюрупинськ-сервіс" Цюрупинської
міської ради здійснює діяльність щодо
виробництва, транспортування та
постачання теплової енергії, ліцензію
на здійснення якої терміном з 05.10.2010 р.
по 04.10.2015 р. видано Херсонською обласною
державною адміністрацією.

Статтею 20 Закону України "Про
енергозбереження" визначено, що норми і
нормативи витрат паливно-енергетичних
ресурсів в обов'язковому порядку
включаються в енергетичні паспорти
обладнання, режимні карти,
технологічні інструкції та інструкції
з експлуатації, а також у технічні
умови та паспорти на всі види машин і
механізмів, що споживають
паливно-енергетичні ресурси. На період
до введення в дію систем енергетичних
стандартів допускається застосування
прогресивних норм і нормативів витрат
паливно-енергетичних ресурсів. Порядок
установлення норм питомих витрат
палива та енергії визначається
Кабінетом Міністрів України.

З метою реалізації положень,
визначених у Законі України "Про
енергозбереження", Кабінет Міністрів
України постановою від 15.07.1997 р. № 786
затвердив Порядок нормування питомих
витрат паливно-енергетичних ресурсів
(далі - Порядок № 786), пунктом 1 якого
встановлено, що нормування питомих
витрат паливно-енергетичних ресурсів
(ПЕР) у суспільному виробництві України
здійснюється з метою раціонального
використання та економії
паливно-енергетичних ресурсів і є
основою для застосування економічних
санкцій за їх нераціональне
використання та запровадження
економічних механізмів стимулювання
енергозбереження. Відповідальність за
розроблення і додержання норм витрат
паливно-енергетичних ресурсів на рівні
підприємства несе керівник
підприємства.

Норми витрат на підприємствах
встановлюються на всі види
паливно-енергетичних ресурсів
незалежно від джерел їх постачання та
характеру споживання. Норми витрат
паливно-енергетичних ресурсів
поділяються за ступенем агрегації на
індивідуальні та групові, за складом
витрат - на технологічні та
загальновиробничі, за періодом дії - на
річні та квартальні (місячні) згідно з
діючою нормативною базою (пункти 6, 9
Порядку № 786).

Відповідно до пунктів 16, 19 Порядку № 786
міністерства, інші центральні органи
виконавчої влади, обласні, Київська та
Севастопольська міські
держадміністрації забезпечують
методичне керівництво нормуванням у
галузях (регіонах), здійснюють
погодження методик нормування та норм
витрат паливно-енергетичних ресурсів,
розроблених для потреб підприємства,
галузі, регіону. До розроблення і
введення в дію науково обґрунтованих
галузевих методик нормування витрат
паливно-енергетичних ресурсів
міністерства та інші центральні органи
виконавчої влади, обласні, Київська та
Севастопольська міські державні
адміністрації забезпечують
розроблення і затвердження тимчасових
норм витрат паливно-енергетичних
ресурсів для основних енергоємних
виробництв.

Таким чином, розроблення норм витрат
паливно-енергетичних ресурсів, в тому
числі природного газу є обов'язковим
для всіх підприємств, що
використовують паливо для виробництва,
в тому числі для виробництва теплової
енергії. Нормування витрат
здійснюється відповідно до погоджених
методик, що розроблені для конкретного
підприємства, та повинні бути
затверджені органами виконавчої влади,
у даному випадку - обласними державними
адміністраціями. Відповідальність за
розроблення та додержання норм витрат
паливно-енергетичних ресурсів несе
керівник підприємства.

На виконання наведених вище положень
Порядку № 786, директором КП
"Цюрупинськ-сервіс" затверджено, а
заступником голови Херсонської
обласної державної адміністрації у 2011
р. погоджено Загальновиробничі норми
питомих витрат палива, теплової та
електричної енергії, технічної води на
2011-2012 рр. по КП "Цюрупинськ-сервіс" (далі
- Загальновиробничі норми).

Як вбачається із таблиці
"Загальновиробничі норми питомих
витрат палива, теплової та електричної
енергії, технічної води на 2011-2012 рр. по
КП "Цюрупинськ-сервіс", позивачем
розраховано норми витрат палива на
виробництво теплової енергії
наступним чином:

- на виробництво 1 Гкал теплової енергії
на опалювальний сезон 2010-2011 рр. - 158,12
кг.у.п./Гкал, на опалювальний сезон 2011-2012
рр. - 156,34 кг.у.п./Гкал:

- на транспортування 1 Гкал теплової
енергії - опалювальний сезон 2010-2011 рр. -
161,67 кг.у.п./Гкал, опалювальний сезон
2011-2012 рр. - 159,85 кг.у.п./Гкал;

- на постачання 1 Гкал теплової енергії -
опалювальний сезон 2010-2011 рр. - 181,07
кг.у.п./Гкал, опалювальний сезон 2011-2012
рр. - 180, 52 кг.у.п./Гкал.

Отже, позивачем визначено норми витрат
палива на виробництво, транспортування
та постачання 1 Гкал теплової енергії,
що відображено у таблиці
"Загальновиробничі норми", тобто
виконано вимоги Порядку № 786 та Закону
України "Про енергозбереження" щодо
дотримання нормування витрат з метою
енергозбереження.

Проте, Підприємством ні у ході ревізії,
ні під час розгляду справи не надано
розрахунків показників, що відображені
у таблиці "Загальновиробничі норми
питомих витрат палива, теплової та
електричної енергії, технічної води на
2011-2012 рр. по КП "Цюрупинськ-сервіс ".

У 2011 р. Кабінет Міністрів України, на
виконання статті 34 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
постановою № 503 від 11.05.2011 р. затвердив
Порядок перерахування у 2011 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії тарифам, що
затверджувалися або погоджувалися
відповідними органами державної влади
чи органами місцевого самоврядування
(далі - Порядок № 503). Цей Порядок
визначає механізм перерахування у 2011
році субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії тарифам, що
затверджувалися або погоджувалися
відповідними органами державної влади
чи органами місцевого самоврядування
(далі - заборгованість з різниці в
тарифах), за рахунок надходжень,
визначених пунктом 40 статті 4 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік".

Відповідно до пункту 4 даного порядку
КП "Цюрупинськ-сервіс" є учасником
розрахунків, який, обсяг
заборгованості з різниці в тарифах
повинен визначати як різницю між
фактичними витратами на теплову
енергію (виробництво, транспортування
і постачання теплової енергії) і
фактичними нарахуваннями згідно із
затвердженими для населення тарифами.
Обсяг заборгованості з різниці в
тарифах обчислюється учасниками
розрахунків на підставі підтвердних
документів, в тому числі розрахунку
фактичної собівартості теплової
енергії, що засвідчений підписом
керівника (пункт 6 Порядку № 503).

Таким чином, для отримання субвенції з
Державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, що
вироблялась, транспортувалася та
постачалася населенню обсяг
заборгованості з різниці в тарифах
Підприємство визначає з урахуванням
затверджених тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії.

Показники "Загальновиробничі норми"
розроблялись та затверджувались
позивачем для проведення розрахунків
обсягу заборгованості з різниці в
тарифах.

Механізм формування тарифів на
виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії
підприємствами сфери теплопостачання
та надання послуг з централізованого
опалення і постачання гарячої води
встановлено Порядком формування
тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 10.07.2006 р. № 955
(далі - Порядок № 955), пунктом 3-2 якого
визначено, що нормування витрат і втрат
ресурсів здійснюється відповідно до
норм та вказівок по нормуванню витрат
палива та теплової енергії на опалення
житлових та громадських споруд, а також
на господарсько-побутові потреби.

Формування тарифів підприємствами, які
здійснюють виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії здійснюється
відповідно до річних планів
виробництва, транспортування та
постачання теплової енергії,
економічно обґрунтованих планованих
витрат, визначених на підставі
державних нормативів (норм) витрат
ресурсів (пункт 4 Порядку № 955).

Відповідно до пункту 7 Порядку № 955
планування витрат здійснюється із
застосуванням нормативного методу.
Розмір витрат визначається на підставі
державних і галузевих нормативів
використання палива, електроенергії,
матеріалів, норм та розцінок з оплати
праці, нормативів витрат з управління
та обслуговування виробництва.

Пункт 7 Порядку формування тарифів на
централізоване теплопостачання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01.06.2011 р. № 869 "Про
забезпечення єдиного підходу до
формування тарифів на
житлово-комунальні послуги" (далі -
Порядок № 869) визначає, що не
включаються до розрахунку тарифів
витрати, які не використовуються для
визначення об'єкта оподаткування
відповідно до вимог розділу III
Податкового кодексу України або
перевищують межі відповідних витрат.

Нормування втрат теплової енергії в
мережах теплопостачання та питомих
витрат палива і електроенергії, які
використовуються для виробництва та
транспортування теплової енергії,
здійснюється в установленому
законодавством порядку відповідно до
міжгалузевих, галузевих та
регіональних методик, інших
нормативних документів з нормування
витрат та втрат ресурсів, у яких
враховуються основні особливості
технологічних процесів конкретного
виробництва (пункт 14 Порядку № 869).

Отже, формування тарифів на
виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії
підприємствами здійснюється з
урахуванням нормативних документів з
нормування витрат та втрат ресурсів,
економічно обґрунтованих планованих
витрат, визначених на підставі
державних нормативів. Розмір витрат
визначається на підставі державних і
галузевих нормативів використання
палива.

Таким чином, нормування витрат і втрат
ресурсів здійснюється відповідно до
норм та вказівок по нормуванню витрат
палива та теплової енергії на опалення
житлових та громадських споруд.

Беручи до уваги ту обставину, що
позивач при розрахунку повної
виробничої собівартості послуг з
теплопостачання використовував
понаднормові витрати, тобто зависив
виробничу собівартість, суд приходить
до висновку про обґрунтованість
позиції МДФІ щодо безпідставності
включення до повної собівартості
понаднормових витрат у Розрахунку
обсягу заборгованості з різниці в
тарифах на теплову енергію, надану
населенню, та яку профінансовано у 2011 р.

За таких обставин правові підстави для
скасування пункту 7 вимогу від 25.09.2012 р.
№ 44-15/1687, - відсутні.

Щодо пункту 10 вимоги від 25.09.2012 р. слід
зазначити наступне.

Ревізією наявності документів, що
підтверджують витрати на відрядження
встановлено, що до звіту про
використання коштів, виданих на
відрядження або під звіт від 08.12.2011 р. на
ім'я ОСОБА_7 прикладений квиток на
автобус на суму 102,00 грн., який не
заповнений відповідно до пункту 2.15
Положення про документальне
забезпечення у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 та
пункту 1.12 Інструкції про службові
відрядження в межах України та за
кордон, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від
13.03.1998 р. № 59.

На підставі даних порушень МДФІ
сформовано вимогу, пунктом 10 якої
позивача зобов'язано за рахунок винних
осіб або за згодою одержувача коштів
відшкодувати незаконні витрати на
відрядження у розмірі 102,00 грн.

Згідно пункту 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. за
N 168/704, первинні документи для надання
їм юридичної сили і доказовості
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назва підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), код
форми, дата і місце складання, зміст
господарської операції та її вимірники
(у натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Первинні документи підлягають
обов'язковій перевірці працівниками,
які ведуть бухгалтерський облік, за
формою і змістом, тобто перевіряється
наявність у документі обов'язкових
реквізитів та відповідність
господарської операції чинному
законодавству, логічна ув'язка окремих
показників (пункт 2.15 Положення).

Суд вважає правомірними висновки МДФІ
щодо безпідставності виплати суми 102,00
грн. на відшкодування проїзду, оскільки
квиток № 467772 від 07.12.2011 р., долучений
підзвітною особою до звіту, не може
вважатися підтвердженням понесених
витрат цією особою, так як даний квиток
не містить всіх обов'язкових
реквізитів, у тому числі назви місця
відправлення та місця прибуття.

Отже, даний документ не є
підтвердженням витрачання ОСОБА_7
коштів для проїзду під час відрядження,
а тому підстави для скасування пункту 10
вимоги від 25.09.2012 р. відсутні.

Щодо пункту 12 вимоги від 25.09.2012 р. слід
зазначити наступне.

У ході ревізії дотримання
законодавства щодо відповідності
господарської діяльності Підприємства
отриманим ліцензіям та дозволам
встановлено, що КП "Цюрупинськ-сервіс"
здійснювалась діяльність з постачання
електроенергії. Відповідно до
укладеного з ТОВ "Астеліт" (Замовник)
договору від 01.06.2010 р. № КН 0024 про
надання послуг (далі - Договір № КН 0024),
КП "Цюрупинськ-сервіс" (Виконавець)
надає послуги з розміщення та
утримання телекомунікаційного
обладнання. Пунктом 2.4.1 Договору № КН
0024 передбачено сприяння розміщення у
підключенні телекомунікаційного
обладнання до електричної мережі
енергопостачальної компанії, а пунктом
4.1 - Виконавець, за наявності власних
трансформаторної підстанції та
розподільного щита, зобов'язується
надати технічну можливість на
здійснення постачання через них
електричної енергії, яка необхідна для
телекомунікаційного та іншого
обладнання Замовника.

Так, ревізією встановлено, що КП
"Цюрупинськ-сервіс" щомісячно
виставляло рахунки ТОВ "Астеліт", а
останнім проводилась оплата послуг за
постачання електроенергії
безпосередньо Підприємству.

02.12.2009 р. між КП "Цюрупинськ-сервіс" та
ВАТ "ЕК "Херсонобленерго" укладено
договір № 700 про постачання
електричної енергії (далі - договір №
7000), додатком 5 до якого ТОВ "Астеліт" не
визначено субабонентом Підприємства.

Договір № КН 0024 не узгоджено з
постачальником електроенергії - ВАТ "ЕК
"Херсонобленерго". У період з 01.02.2011 р. по
30.06.2012 р. у КП "Цюрупинськ-сервіс"
відсутня Ліцензія НКРЕ на право
здійснення господарської діяльності з
постачання електроенергії.

Як зазначає відповідач у акті ревізії,
КП "Цюрупинськ-сервіс" у період з 01.02.2011
р. по 30.06.2012 р. здійснювало господарську
діяльність з постачання
електроенергії та отримувало дохід без
відповідної ліцензії, чим порушило ст.
277 Господарського кодексу України, ст.
ст. 13, 26 Закону України "Про
електроенергетику", ч. 3, 6, 7 ст. 8 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", пунктів
5.1, 5.15 ПКЕЕ.

На підставі виявлених порушень МДФІ
сформовано вимогу, пунктом 12 якої
позивача зобов'язано узгодити з
постачальником електроенергії ВАТ "ЕК
"Херсонобленерго" питання постачання
електричної енергії субспоживачу ТОВ
"Астеліт".

В суді першої інстанції представники
позивача заперечували проти
обґрунтованості висновків МДФІ щодо
здійснення Підприємством
господарської діяльності з постачання
електроенергії, посилаючись на те, що
пунктом 4.7 Договору № КН 0024 визначено,
що Виконавець зобов'язаний на період до
укладення договору про постачання
електроенергії із енергопостачальною
організацією, забезпечити енергетичне
утримання телекомунікаційного
обладнання, а Замовник повинен
відшкодувати витрати по тарифам,
встановленим місцевою
енергопостачальною компанією. Позивач
вважає, що у даному випадку
Підприємством отримано відшкодування
витрат, понесених на утримання
обладнання Замовника - ТОВ "Астеліт", що
не має жодного відношення до
здійснення господарської діяльності з
постачання електроенергії.

Представники відповідача заперечували
проти доводів позивача щодо
відсутності порушень, пояснивши, що
Підприємство, як абонент мало право
відпускати електроенергію ТОВ
"Астеліт", як субабоненту, за умови
укладання договору, що не дотримано
позивачем.

Статтею 277 Господарського кодексу
України встановлено, що абоненти
(споживачі) користуються енергією з
додержанням правил користування
енергією відповідного виду, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України. Абонент має право відпускати
енергію приєднаним до його мереж
вторинним споживачам (субабонентам). У
цьому випадку субабоненти укладають
договір енергопостачання з абонентом і
мають права та несуть обов'язки
абонента, а абонент має права та несе
обов'язки енергопостачальника. Абонент
зобов'язаний повідомити перелік
субабонентів енергопостачальнику,
який має право контролю енергомереж і
приладів субабонентів та право
контролю за додержанням субабонентами
правил користування енергією.

Статтею 13 Закону України "Про
електроенергетику" встановлено, що
діяльність з виробництва, передачі та
постачання електричної енергії в
Україні здійснюється за умови
отримання відповідної ліцензії.
Ліцензія на здійснення діяльності з
виробництва, передачі та постачання
електричної енергії видається
національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики.

Споживання енергії можливе лише на
підставі договору з
енергопостачальником. Споживач
енергії зобов'язаний додержуватись
вимог нормативно-технічних документів
та договору про постачання енергії.
Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником
(стаття 26 вказаного Закону).

Строк дії Договору від 01.10.2010 р. № КН 0024
закінчився 31.12.2012 р., проте на час
пред'явлення позивачу вимоги від 25.09.2012
р., пункт 12 якої позивач просить
скасувати, договірні правовідносини не
були припинені.

Враховуючи ті обставини, що позивач не
є енергопостачальною організацією,
якою отримано ліцензію на здійснення
діяльності з виробництва, передачі та
постачання електричної енергії, ним, як
споживачем, не укладено договору із
субспоживачем ТОВ "Астеліт" на відпуск
електроенергії, дане питання не
узгоджено із енергопостачальником ВАТ
"ЕК "Херсонобленерго", суд приходить до
висновку про обґрунтованість
висновків МДФІ щодо необхідності
узгодження даного питання із
енергопостачальником, а тому підстави
для скасування пункту 12 вимоги від
25.09.2012 р. відсутні.

Щодо пункту 13 вимоги від 25.09.2012 р. слід
зазначити наступне.

Ревізією з питань штатної дисципліни,
оплати праці працівників та нарахувань
на заробітну плату, а також наявності
внутрішніх нормативних документів, що
регулюють трудові відносини
встановлено, що організація оплати
праці у 2011-2012 рр. здійснювалась за
положеннями Галузевих угод між
Міністерством житлово-комунального
господарства, Всеукраїнським
об'єднанням обласних організацій
роботодавців підприємств
житлово-комунальної галузі та
Центральним комітетом профспілки
житлово-комунального господарства.

Колективний договір на Підприємстві
укладено на 2009-2011 рр. та на 2012 рік та
даним договором передбачено форми і
системи оплати праці, норми праці,
розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми
посадових окладів, умови та розміри
виплати надбавок, доплат, премій,
винагород, компенсаційних виплат.

Ревізією з питань дотримання
законодавства при нарахуванні та
виплаті сум посадових окладів,
тарифних ставок, надбавок та доплат
встановлено невідповідність окладів
працівників КП "Цюрупинськ-сервіс"
(згідно затвердженого штатного
розпису) мінімальним тарифним окладам,
встановленим Галузевою угодою, а саме:
посадові оклади працівників нижчі, ніж
передбачено Галузевою угодою,
внаслідок чого працівниками
Підприємства у період з 01.08.2011 р. по
30.06.2012 р. недоотримано коштів на суму
348418,78 грн.

На підставі даного порушення МДФІ
сформовано вимогу, пунктом 13 якої
позивача зобов'язано донарахувати та
виплатити працівникам недоотриману
заробітну плату у сумі 348418,78 грн.
Привести посадові оклади у
відповідність до Колективного
договору та Галузевої угоди.

В суді першої інстанції представники
позивача заперечували проти висновків
МДФІ, посилаючись на те, що у зв'язку з
складним фінансовим становищем
Підприємства директором видані накази
про введення тимчасового штатного
розпису із зазначенням тарифних ставок
у розмірі, що менший за встановлені
Галузевою угодою.

Суд не погоджується із такою позицією
позивача з огляду на наступне.

Положення Генеральної, Галузевої угод
діють безпосередньо і є обов'язковими
для всіх суб'єктів, що перебувають у
сфері дії сторін, які підписали угоду
(стаття 9 Закону України "Про колективні
договори і угоди").

Відповідно до статті 14 Закону України
"Про оплату праці" підприємствам
дозволяється у випадку фінансових
труднощів, на період їх подолання, але
не більш як шість місяців,
застосовувати норми колективного
договору, що допускають оплату праці
нижче від норм, визначених Генеральною,
Галузевою або регіональною угодами,
але не нижче від державних норм і
гарантій в оплаті праці.

Таким чином, позивач мав право зменшити
посадові оклади та тарифні ставки
працівникам на підставі наказу лише
терміном на шість місяців. Проте, в
порушення вищенаведеної правової
норми, Підприємством проводилась
виплата заробітної плати за заниженими
посадовими окладами та тарифними
ставками строком понад шість місяців,
що є незаконним.

За таких обставин суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог КП "Цюрупинськ-сервіс",
а відтак - про відмову в задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства "Цюрупинськ-сервіс"
Цюрупинської міської ради, - залишити
без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 08 лютого 2013
року по справі № 2а-4423/12/2170, - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі - 05
березня 2014 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль