Справа № 177/3685/13-а
Суддя: Приміч Г. І.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/3685/13-а
Провадження № 2-а/177/12/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

"26" лютого 2014 р.

Криворізький районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Приміч Г. І.

за участі: секретаря
Ференц Я. З.,

представників позивача - ОСОБА_1,
ОСОБА_2

відповідача - старшого інспектора
роти ДПС ДАІ Криворізького міського
управління - Кацалап А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кривому Розі
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до старшого інспектора Роти
Дорожньо- патрульної служби ДАІ
Криворізького міського управління
Кацалап Анатолія Миколайовича, про
визнання незаконною та скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом 16.12.2013 року та просив суд
визнати незаконною та скасувати
постанову АА 2 № 916261 від 06.12.2013 року в
справі про адміністративне
правопорушення, складену відповідачем,
якою його притягнено до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 122 КУпАП та піддано стягненню у
вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог
вказував, що 06.12.2013 року відносно нього
відповідачем було складено протокол
про адміністративне правопорушення
передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, на підставі
якого складено постанову серія АА 2 №
916261 в справі про адміністративне
правопорушення, якою на нього
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 425 грн. вже за
ч.1 ст. 122 КупАП.

Вказував, що відповідач притягнув його
до відповідальності за те, що керуючи
автомобілем Тойота дн НОМЕР_1, в м.
Кривому Розі на перехресті площі
Артема та вул. Бикова, повертаючи
праворуч він нібито не надав перевагу в
русі пішоходам, які рухалися на
проїзній частині дороги, на яку він
повертав. Стверджував, що в момент
виконання повороту праворуч жодного
пішохода на проїжджій частині, на яку
він повертав, не було.

Вважав, що вказана постанова складена з
порушенням закону, адже йому не було
роз'яснено прав передбачених ст. 63
Констиуції України та ст. 268 КУпАП, не
забезпечено право на правову допомогу
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення, не
було задоволено його клопотання про
залучення свідків, зокрема пішоходів,
яким він нібито не надав переваги в
русі, відповідачем не було зібрано
достатніх доказів його вини, а
стягнення було накладено без
врахування всіх обставин справи та за
межами санкції ч.1 ст. 122 КУпАП.

Крім цього, зміст постанови суперечить
змісту протоколу про адміністративне
правопорушення, адже в протоколі про
адміністративне правопорушення
зазначено про вчинення ним
правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122
КУпАП, а в постанові піддано стягненню
за ч.1 ст. 122 КУпАП, при цьому накладено
стягнення в межах санкції ч.2 ст. 122
КУпАП, яка взагалі не містить такого
складу правопорушення, як ненадання
переваги в русі пішоходам.

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2
вимоги позивача підтримали в повному
обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, заперечував проти його
задоволення, стверджував, що діяв в
межах наданих йому повноважень.
Наполягав на тому, що позивачем було
скоєно адміністративне правопорушення
передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, яке
проявилося в тому, що він не надав
переваги в русі пішоходам, які рухалися
по проїзній частині на яку він
повертав. Вказував, що оскільки позивач
не заперечував своєї вини при
складенні протоколу та постанови, тому
він не вважав за необхідне збирати інші
докази по справі, зокрема
встановлювати особу пішоходів, яким не
надано переваги в русі. Пояснював, що
відеозапис порушення не зберіг,
оскільки вважав, що позивач не
оскаржуватиме постанову про
накладення адміністративного
стягнення.

Розбіжності в змісті протоколу та
постанови про накладення
адміністративного стягнення, щодо
частини статті КУпАП, яка передбачає
відповідальність за вчинене
правопорушення, пояснював простою
опискою, наполягав на тому, що ОСОБА_4
вчинено правопорушення передбачене ч.2
ст. 122 КУпАП, за яке на нього накладено
стягнення в мінімальному розмірі
передбаченому санкцією цієї частини
статті.

Вислухавши пояснення сторін,
представників позивача, дослідивши
докази по справі, суд вважає за
необхідне позов задовольнити зі
слідуючих законних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 має
посвідчення водія та право
користування автомобілем Тойота дн
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, що
підтверджується відповідно водійським
посвідченням та свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу (а.с.
6-7).

06.12.2013 року відносно ОСОБА_4 було
складено протокол про адміністративне
правопорушення АБ2№ 830109, відповідно до
якого ОСОБА_4 о 13-55 годині, в м. Кривому
Розі, керуючи автомобілем Тойота дн
НОМЕР_1, на перехресті площі Артема та
вул. Бикова, повертаючи праворуч не
надав переваги в русі пішоходам, які
знаходилися на проїжджій частині
дороги на яку він повертав, чим
допустив порушення п. 16.2, п. 4.16 та
дорожнього знаку 5.35-1 ПДР України, і
його дії кваліфіковано за ч.2 ст. 122
КУпАП, що підтверджується протоколом
(а.с. 5).

Як вбачається зі змісту вказаного
протоколу, ОСОБА_4 було роз'яснено його
права передбачені ст. 63 Конституції
України та ст.. 268 КУпАП України, що
підтверджується його підписом у
протоколі, клопотання про залучення
свідків чи надання правової допомоги
він не заявляв, що підтверджується
змістом протоколу в якому відсутні
записи про такі клопотання (а.с. 5), у
зв'язку з чим посилання позивача на
порушення його права на захист та права
бути ознайомленим з правами не знайшли
свого підтвердження.

Суд критично розцінює і пояснення
позивача щодо відсутності в його діях
правопорушення, у зв'язку з відсутністю
на проїжджій частині пішоходів,
оскільки як вбачається зі змісту
протоколу він визнав факт порушення п.
16.2, п. 4.16 ПДР України, вказавши, що
допустив порушення ненавмисно (а.с. 5).

Однак, з постанови в справі про
адміністративне правопорушення серія
АА2 № 916261, складеної відповідачем,
вбачається, що ОСОБА_4 піддано
адміністративному стягненню за ч.1 ст.
122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425
грн. (а.с. 4). При цьому, зміст
правопорушення за яке накладено
стягнення на ОСОБА_4 відповідає змісту
правопорушення зафіксованому в
протоколі.

Відповідно до 4.16 Правил дорожнього
руху України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 10
жовтня 2001 р. № 1306, пішохід має право: на
перевагу під час переходу проїзної
частини позначеними нерегульованими
пішохідними переходами, а також
регульованими переходами за наявності
на те відповідного сигналу
регулювальника чи світлофора.

Пункт 16.2 Правил дорожнього руху
України, визначає, що на регульованих і
нерегульованих перехрестях водій,
повертаючи праворуч або ліворуч,
повинен дати дорогу пішоходам, які
переходять проїзну частину, на яку він
повертає, а також велосипедистам, які
рухаються прямо в попутному напрямку.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає
адміністративну відповідальність,
серед іншого, за ненадання переваги у
русі пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах. Частина 2 статті
122 КУпАП, не передбачає такого
порушення правил дорожнього руху, як
ненадання переваги в русі пішоходам, у
зв'язку з чим твердження відповідача
про необхідність кваліфікації дій
ОСОБА_4 за ч.2 ст. 122 КУпАП не знайшли
свого підтвердження та суперечать
вимогам закону.

Санкція ч.1 ст. 122 КУпАП, яка передбачає
адміністративну відповідальність за
ненадання переваги в русі пішоходам на
нерегульованому пішохідному переході,
передбачає стягнення у вигляді штрафу
від п'ятнадцяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто максимальний розмір
штрафу передбачений вказаною частиною
ст. 122 КУпАП складає 340 грн.

Як вбачається з постанови серія АА2 №
916261 від 06.12.2013 року відповідачем ОСОБА_4
притягнено до відповідальності за ч.1
ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі
425 грн., що перевищує санкцію ч.1 ст. 122
КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 7 ч.1 КпАП України
ніхто не може бути підданий заходу
впливу у зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 222 КУпАП справи про
правопорушення передбачені ст. 122 ч. 1
КУпАП розглядаються органами
внутрішніх справ, при цьому відповідно
до п. 4.1 наказу Міністерства внутрішніх
справ України від 26 лютого 2009 року N 77
„Про затвердження Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху"
за адміністративні правопорушення,
передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП працівники
Державтоінспекції МВС, які мають
спеціальні звання, відповідно до своїх
функціональних обов'язків самостійно
виносять постанови в справах про
адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за
адміністративне правопорушення
накладається у межах, установлених цим
Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

У зв'язку з вище викладеним, суд
приходить до висновку, що при складенні
протоколу про адміністративне
правопорушення інспектор ДПС Кацалап
А.М. невірно кваліфікував дії ОСОБА_4 за
ч.2 ст. 122 КУпАП, замість ч.1 ст. 122 КУпАП, а
при складенні постанови в справі про
адміністративне правопорушення АБ2№
830109 допустив порушення вимог закону та
наклав на ОСОБА_4 стягнення в розмірі
більшому ніж передбачено санкцією ч. 1
ст. 122 КУпАП, а тому постанова АБ2№ 830109
від 06.12.2013 року є незаконною та
підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 19 Конституції, ст.ст. 11, 71,
86, 158-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 33, 122, 247, 251,
288, 293 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до
старшого інспектора Роти Дорожньо-
патрульної служби ДАІ Криворізького
міського управління Кацалап Анатолія
Миколайовича про визнання незаконною
та скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення, -
задовольнити.

Визнати постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №916261 від 06.12..2013 року про накладення
адміністративного стягнення за ст. 122 ч.
1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425
(чотириста двадцять п'ять) гривень 00
коп., винесену старшим інспектором
Роти Дорожньо- патрульної служби ДАІ
Криворізького міського управління
Кацалап Анатолієм Миколайовичем,
відносно ОСОБА_4, - незаконною.

Постанову серії АА2 №№ 916261 від 06.12..2013
року, винесену старшим інспектором
роти дорожньо-патрульної служби ДАІ
Криворізького міського управління
Кацалап Анатолієм Миколайовичем про
накладення адміністративного
стягнення за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді
штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять
п'ять) гривень 00 коп. відносно ОСОБА_4, -
скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Приміч Г. І.