Справа № 801/9454/13-а
Суддя: Омельченко В'ячеслав Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 801/9454/13-а

26.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Омельченка В. А.,

суддів Дудкіної Т.М. ,

Дадінської Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Кузнякова С.Ю. ) від 15.11.13 у справі №
801/9454/13-а

за позовом Підприємства "Лісма - Крим"
(вул. Б. Хохлова, 9, м.Сімферополь,
Автономна Республіка Крим,95047)

до Державної податкової інспекції у
м.Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим (вул. М. Залки, 1/9, м.
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим,95053)

про визнання протиправними дій,
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 15.11.13
адміністративний позов Підприємства
"Лісма- Крим" до Державної податкової
інспекції у м.Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим про
визнання протиправними дій, визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в Автономній Республіці
Крим від 17.09.2013р. №.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в Автономній Республіці
Крим від 17.09.2013р. №.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в Автономній Республіці
Крим від 17.09.2013р. № .

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Підприємства "Лісма-Крим"
(код за ) судові витрати з
сплати судового збору в розмірі 788,34
грн. (сімсот вісімдесят вісім грн.
тридцять вісім коп.)

Не погодившись з даною постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
15.11.13 та прийняти нове рішення по
справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального права. А саме, апелянт
посилається на те, що на підставі акту
перевірки № 782/22.8/30848973 від 09.09.2013р.
податковим органом прийняті податкові
повідомлення-рішення : № від
17.09.2013р., яким позивачу згідно з п.п. 54.3.2
п.п. 54.3 ст. 54 ПК України збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток за основним платежем - 26922 грн.
і за штрафними санкціями в сумі 13461
грн.; № від 17.09.2013р., яким позивачу
згідно з п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість за
основним платежем в розмірі 25627 грн. і
за штрафними санкціями в сумі 12813,50 грн.
№ від 17.09.2013р., яким зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 14
грн. за липень 2012 року.

На думку апелянта, висновки, викладені
в акті перевірки позивача є
обґрунтованими та засновані на нормах
діючого законодавства, а отже й
прийняті податкові
повідомлення-рішення не підлягають
скасуванню.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 03.02.2014 відкрито апеляційне
провадження за апеляційною скаргою
Державної податкової інспекції у
м.Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим.

У судове засідання сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Згідно з частиною четвертою статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Судом першої інстанції встановлено, що
Підприємство "Лісма-Крим"
зареєстровано виконавчим комітетом
Сімферопольської міської ради АР Крим
10.04.2000р. та має статус юридичної особи:
, що підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АГ № 158526,
довідкою АА № 854662 Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України та статутом (а.с. 105-117, 118-120, 121).

Позивач знаходиться на податковому
обліку з 24.04.2000р. за реєстраційним
номером 8409 та являється платником
податку на додану вартість відповідно
до свідоцтва про реєстрацію платника
ПДВ (а.с. 122).

Видами діяльності позивача за ВЕД є :
43.39 - інші роботи із завершення
будівництва, 43.33 - покриття підлоги й
облицювання стін, 25.61 - оброблення
металів та нанесення покриття на
метали, 46.90 - неспеціалізована оптова
торгівля, 46.69 - оптова торгівля іншими
машинами й устаткуваннями.

Як вбачається з матеріалів справи, з
27.08.2013р. по 02.09.2013р. Державною податковою
інспекцією у м. Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку підприємства
"Лісма-Крим" з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ "Агротранстрейд
Компані"(), ПП
"Інтерметал" (), ПП
"Градостройінвест"(),
ТОВ "Фірма "Радіус Інвест"(), ТОВ "Компанія "Дельта Груп
Інвест"(), ТОВ
"Фаворіт-Найс"(), ТОВ
"Атлант-Д"(), ТОВ
"Новатор-Груп"(), ПП
"Нісан-09"(), ТОВ
"Олімп-Пром"(), ПП Агро
Спутнік"(), ПП "Гудвіл
Сервіс"(), ПП
"Островок"(), за період з
01.01.2010р. по 31.03.2013р., за результатами
якої складено акт перевірки №
782/22.8/30848973 від 09.09.2013р. (а.с. 34-65)

Перевіркою встановлено порушення
позивачем:

- п.п. 14.1.185 п. 14.1 ст. 14, п.п. 138.1.1 п. 138.1,
п. 138.2, п. 138.8 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України № 2755-VІ від
02.12.2010р., у зв'язку з чим донараховано
податку на прибуток у 2 кв. 2012р. на суму
26922 грн.;

- п.п. 14.1.203 п.14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п.
188.1 ст. 188, п.198.1, п. 198.3, 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, в
результаті зменшено від'ємне значення
ряд. 22 Декларації "Залишок від'ємного
значення попереднього
звітного(податкового) періоду за
вирахуванням суми податку, яка
підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного
звітного(податкового) періоду" на суму
14 грн. у липні 2012р., та встановлено
заниження податку на додану вартість
за червень 2012 року у сумі 25627 грн.

На підставі акту перевірки №
782/22.8/30848973 від 09.09.2013р. податковим
органом прийняті податкові
повідомлення-рішення :

- № від 17.09.2013р., яким
позивачу згідно з п.п. 54.3.2 п.п. 54.3 ст. 54
ПК України збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток за
основним платежем - 26922 грн. і за
штрафними санкціями в сумі 13461 грн.;

- № від 17.09.2013р., яким
позивачу згідно з п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК
України збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем в
розмірі 25627 грн. і за штрафними
санкціями в сумі 12813,50 грн.

- № від 17.09.2013р., яким
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 14 грн. за липень 2012 року.

Судова колегія, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Перевіркою Підприємства "Лісма-Крим" з
питань взаємовідносин з ТОВ
"Агротранстрейд Компані" () встановлено завищення витрат, що
враховуються при визначенні об'єкту
оподаткування за 2 квартал 2012р. у сумі
128203 грн.

Перевіркою повноти визначення податку
на прибуток з питань взаємовідносин з
ТОВ "Агротранстрейд Компані" () встановлено заниження
податку на прибуток за 2 квартал 2012р. у
сумі 26922 грн.

З акту перевірки вбачається, що такі
висновки про порушення позивачем
положень Податкового кодексу України
зроблені відповідачем внаслідок
оцінки взаємовідносин позивача з ТОВ
"Агротранстрейд Компані"().

В ході проведення перевірки була
отримана та використана інформація
щодо даного контрагента, а саме: акт №
57/23-1/38047265 від 16.10.2012р. "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Агротранстрейд Компані"() з постачальниками та покупцями за
червень-вересень 2012 року", згідно якого
не підтверджено реальність здійснення
ТОВ "Агротранстрейд Компані"
фінансово-господарських операцій з
придбання та реалізації товарів(робіт,
послуг) за період з 01.01.2010 по 31.12.2012, у
зв'язку з відсутністю об'єктів
оподаткування по операціях з придбання
та продажу товарів(робіт, послуг).

Відповідач у акті перевірки
посилається на нікчемність правочину,
укладеного позивачем з ТОВ
"Агротранстрейд Компані"() та робить висновок про те, що факт
надання послуг від ТОВ "Агротранстрейд
Компані" на адресу підприємства
"Лісма-Крим" не підтверджено, податкові
накладні та акти здачі-прийняття робіт
складені необґрунтовано, сумнівний
податковий кредит отриманий позивачем
від цього контрагента фактично не
могло бути використано у власній
господарській діяльності позивача,
відповідно, у позивача відсутнє право
на формування податкового кредиту та
валових витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування, та,
таким чином, з посиланням на положення
статей 207,208, ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст. 215
відповідач дійшов висновку щодо
укладення позивачем правочину, який
суперечить моральним засадам
суспільства та є нікчемним.

Як свідчать матеріали справи, між
позивачем (замовник) та ТОВ
"Агротранстрейд Компані" (підрядник)
був укладений договір підряду від
06.06.2012р. № 060607, за змістом
вищезазначеного договору вбачається,
що сторони досягли згоди щодо усіх
істотних умов договору, а саме: його
предмету, найменуванню робіт, порядку
розрахунку, строку дії договору, ціни
та обсягу робіт відповідно
специфікації №1 до договору (а.с. 66-67, 68).

На виконання даного договору
підрядник - ТОВ "Агротранстрейд
Компані" виконало, а замовник -
підприємство "Лісма-Крим" прийняло
відповідні роботи по нанесенню
полімочевинного покриття за актами
здачі-приймання робіт № ОУ-080601 від
08.06.2012р., № ОУ-110601 від 11.06.2012р., № ОУ-120601
від 12.06.2012р. на загальну суму 153843,51 грн.,
в т. ч. ПДВ - 25640,58 грн., які і стали
підставою для включення в 2 кварталі 2012
року витрат на придбання робіт у сумі
128202,93 грн. до складу витрат позивача
(а.с. 69-71).

Як вбачається з актів
здачі-приймання робіт по нанесенню
полімочевинного еластоміру "NukoteST" на
корпус ван, в них зазначено назву
документа, дату і місце їх складання,
назву підприємств, від імені яких
складено документ, зміст та обсяг
господарської операції, одиницю виміру
господарської операції, печатки
підприємств, особистий підпис
уповноважених осіб, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції,
та її посадових осіб, тобто, всі
обов'язкові реквізити, що передбачені
для оформлення первинних
бухгалтерських документів.
ТОВ "Агротранстрейд Компані", яке
на момент вчинення відповідних
господарських операцій був
зареєстрований платником податку на
додану вартість, виписані та видані
позивачу податкові накладні № 2 від
08.06.2012р. на загальну суму з ПДВ 52531,95 грн.,
у т.ч. ПДВ 8755,32 грн., № 3 від 11.06.2012р. на
загальну суму з ПДВ 50655,78 грн., у т.ч. ПДВ
8442,63 грн., № 4 від 12.06.2012р. на загальну
суму з ПДВ 50655,78 грн., в т. ч. ПДВ - 8442,63
грн., за якими суми ПДВ, сплаченого
позивачем у скаладі ціни за придбані
підрядні роботи, включено до складу
податкового кредиту у рядку 10.1
Декларації з ПДВ за червень 2012 року,
реєстру отриманих податкових
накладних під номерами 2,3 і 5, додатку 5
до податкової декларації з ПДВ
"Розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів" під номером 1 на суму ПДВ
25640,59 грн. (а.с. 72-74).

Податкові накладні оформлені
належним чином у відповідності до
вимог п.201.1 ст. 201 розділу V ПК України,
про наявність зауважень щодо їх
оформлення відповідачем під час
перевірки не зазначено.

Позивач здійснив з ТОВ
"Агротранстрейд Компані" розрахунки за
виконані роботи у сумі 153843,58 грн., що
підтверджується виписками банку від
01.10.2012р., 04.10.2012р. та встановлено
перевіркою (а.с. 75-76).

Про подальше використання у
господарській діяльності позивача
отриманих від ТОВ "Агротранстрейд
Компані" робіт свідчить укладений між
позивачем та ТОВ "Бердичівський завод
"Прогрес" договір підряду від 23.04.2012р. №
024968, Специфікація № 1 до нього, акт
здачі-прийняття робіт № 2/06, виписана
позивачем податкова накладна № 65 від
15.06.2012р. на суму 155301.6 грн.. у т.ч. ПДВ -
25883,60 грн., рахунок та банківські
виписки (а.с. 77-78, 79, 80,82, 83, 84-87).

Підпунктом 134.1.1. п. 134.1. ст. 134
Податкового кодексу України
передбачено, що у цьому розділі
об'єктом оподаткування є прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135 - 137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу;

Підпунктом 138.1.1. пункту 138.1 ст. 138
Податкового кодексу України
встановлено, що витрати операційної
діяльності включають:

собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.8. ст. 138 Податкового
кодексу України собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
складається з витрат, прямо пов'язаних
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг, а
саме: прямих матеріальних витрат;
прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Згідно пп. 139.1.9 п. 139.1. ст. 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат: витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Відтак, приймаючи до уваги, що
витрати,що враховуються при
визначенні об'єкту оподаткування,
позивача по взаємовідносинам з ТОВ
"Агротранстрейд Компані"
підтверджуються первинними
бухгалтерськими документами позивача,
вказані витрати є витратами у
розумінні приписів 139.1.9 п. 139.1. ст. 139
Податкового кодексу України.

Таким чином, позивачем обґрунтовано до
витрат, що враховуються при визначенні
об'єкту оподаткування витрати по
взаємовідносинам з ТОВ
"Агротранстрейд Компані" було
віднесено за 2 квартал 2012р. суму у
розмірі 128203 грн., у зв'язку з чим,
висновок податкового органу про
заниження позивачем податку на
прибуток підприємств по
взаємовідносинам з вказаним
контрагентом у 2 кварталі 2012р. на суму
26922 грн. є необґрунтованим.

Відтак, збільшення податковим органом
грошових зобов'язань з податку на
прибуток приватних підприємств за
основним платежем у розмірі 26922 грн. і
за штрафними санкціями в сумі 13461 грн.
є безпідставним.

Усе вищевикладене в повній мірі
стосується й податку на додану
вартість, відносно якого встановлено
заниження за червень 2012р. на суму 25627
грн., по взаємовідносинам позивача з
ТОВ "Агротранстрейд Компані" та
визначення розміру від'ємного значення
суми податку на додану вартість за
липень 2012р. та

За даними акт перевірки позивачем у
червні 2011р. задекларовано податковий
кредит по податку на додану вартість у
сумі 38919 грн.

Перевіркою повноти визначення
податкового кредиту Підприємства
"Лісма-Крим" з питань взаємовідносин з
ТОВ "Агротранстрейд Компані"
встановлено його завищення у червні
2012р. у сумі 25641 грн.

Відповідач з посиланням на акт №
57/23-1/38047265 від 16.10.2012р. "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Агротранстрейд Компані"() з постачальниками та покупцями за
червень-вересень 2012 року", прийшов до
висновку відсутності факту реального
вчинення господарських операцій ТОВ
"Агротранстрейд Компані" у червні 2012 з
позивачем.

Проте, доказами, наявними в матеріалах
справи, спростовуються висновки
податкового органу щодо завищення
позивачем суми податкового кредиту з
ПДВ у сумі 25641 грн. у червні 2012р. по
взаємовідносинам з ТОВ "Агротранстрейд
Компані". Крім того, суд вважає
необхідним зазначити наступне.

Пункт 198.1 ст. 198 Податкового кодексу
України визначає, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

В силу п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пункт 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України визначає, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

В силу п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Як зазначено у п. 201.8 ст. 201 Податкового
кодексу України, право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

В силу п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Як зазначено у п. 184.1 ст. 184 Податкового
кодексу України, реєстрація діє до дати
анулювання реєстрації платника
податку, яка проводиться шляхом
виключення з реєстру платників
податку.

При цьому, в силу п. 184.5 ст. 185
Податкового кодексу України з моменту
анулювання реєстрації особи як
платника податку, така особа
позбавляється права на віднесення сум
податку до податкового кредиту,
виписку податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що на
час здійснення позивачем
господарських операцій з ТОВ
"Агротранстрейд Компані", останній був
зареєстрований як платник ПДВ,
позивачем під час формування
податкового кредиту по
взаємовідносинам з вказаним
контрагентом були дотримані положення
Податкового Кодексу України.

Окрім того, щодо доводів апелянта,
відносно нікчемності правочинів
позивача з його контрагентами, судова
колегія зазначає наступне.

Згідно з ч.5 ст. 203 Цивільного кодексу
України правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу
України недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Відповідно до ч. 1 ст.216 Цивільного
кодексу України недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, відшкодувати вартість
того, що одержано, за цінами, які
існують на момент відшкодуванні

Згідно ст. 228 Цивільного кодексу
України правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, територіальної громади,
незаконне заволодіння ним.

При цьому згідно постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» при
кваліфікації правочину за ст. 228
Цивільного кодексу України має
враховуватися вина, яка виражається в
намірі порушити публічний порядок
сторонами правочину або однією зі
сторін. Доказом вини може бути вирок
суду, постановлений у кримінальній
справі, щодо знищення, пошкодження
майна чи незаконного заволодіння ним
тощо.

Окрім того, судова колегія зазначає, що
відповідачем не надано вироку у
кримінальній справі, яким би
встановлювались обставини
протиправної діяльності позивача, його
контрагентів, з яких би вбачався
зв'язок та обізнаність позивача щодо
можливої протиправної діяльності та
щодо можливої спрямованості певних
угод на ухилення від сплати податків.

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку про
безпідставність доводів апеляційної
скарги з підстав їх спростування
матеріалами справи та встановленими
обставинами, оскільки податкові
повідомлення-рішення ДПІ у м.
Сімферополі Головного управління в
Автономній Республіці Крим від
17.09.2013р. № , № та № є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, рішення
суду ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. 195; ст. 196; ст. 197; п.1 ч.1 ст. 198;
ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
15.11.13 у справі № 801/9454/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
В.А.Омельченко

Судді підпис Т.М.
Дудкіна

підпис Т.В. Дадінська

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
В.А.Омельченко