Справа № К/9991/15399/11-С
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/15399/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Головуючий:Нечитайло
О.М.Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук
Н.Г.розглянувши в порядку письмового
провадженнякасаційну скаргу
Хорольської міжрайонної державної
податкової інспекції Полтавської
області

на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 09.11.2010 р.

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03.02.2011 р.

у справі №2а-4632/10/1670

за позовом Хорольської міжрайонної
державної податкової інспекції
Полтавської області

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

про стягнення штрафних (фінансових)
санкцій,

ВСТАНОВИВ :

Хорольська міжрайонна державна
податкова інспекція Полтавської
області (далі - позивач) звернулася до
суду з позовом до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 (далі - відповідач)
про стягнення штрафних (фінансових)
санкцій.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 09.11.2010 р.,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03.02.2011 р., у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої та
апеляційної інстанції прийняті з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить їх скасувати та прийняти
нове судове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

Відповідач письмових заперечень на
касаційну скаргу позивача на адресу
суду касаційної інстанції не надіслав.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

Відповідач, згідно свідоцтва про
державну реєстрацію серії НОМЕР_2,
зареєстрований як фізична особа -
підприємець Хорольською районною
державною адміністрацією Полтавської
області від 18.07.1997 р. та перебуває на
обліку у позивача як платник податків з
18.07.1997 р.

Працівниками контролюючого органу
02.06.2010 р. проведено перевірку
дотримання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій бару
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та належить
відповідачу, про що складено акт від
02.06.2010 р. №0088/16/27/23/НОМЕР_1, яким
встановлено порушення відповідачем
п.п.1, 12, 13 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

За результатами проведеної перевірки
позивачем прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 21.06.2010 р. №/0, яким до
відповідача застосовано штрафні
санкції у розмірі 5 043,00 грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем
застосованих штрафних (фінансових)
санкцій податковий орган звернувся до
суду про їх стягнення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Судові інстанції, розглядаючи дану
справу та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, надали оцінку
правомірності визначення податкового
зобов'язання відповідачу у межах
даного судового провадження.

Між тим, судова колегія Вищого
адміністративного суду України не може
погодитися із таким застосуванням норм
процесуального права та вважає
передчасними та помилковими висновки
судів попередніх інстанцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України,
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

З огляду на зміст наведеної норми
процесуального права та зважаючи на те,
що вимогами заявленого позову є
стягнення штрафних (фінансових)
санкцій, застосованих за порушення
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», предметом
доказування у даній справі мають бути
обставини, які свідчать про наявність
підстав, з якими закон пов'язує
можливість такого стягнення у судовому
порядку, встановлення факту її сплати у
добровільному порядку або
встановлення відсутності такого факту,
тощо.

При цьому, питання правомірності
застосування штрафних (фінансових)
санкцій не може бути предметом
доказування у межах даного позову,
оскільки рішення суб'єкта владних
повноважень, яким такий штраф
застосовано, не є предметом позову у
даній справі, а отже суди не мали
процесуальних повноважень у межах
розгляду даної справи здійснювати його
правовий аналіз.

З огляду на викладене, а також той факт,
що судами першої та апеляційної
інстанцій не було з'ясовано належним
чином зазначені обставини справи, у той
час як їх встановлення впливає на
правильність вирішення спору, ухвалені
у справі судові рішення підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду першої
інстанції слід взяти до уваги
викладене в цій ухвалі, встановити
повно і правильно обставини відповідно
до предмету доказування у справі та в
залежності від встановленого і у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права вирішити спір.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Хорольської
міжрайонної державної податкової
інспекції Полтавської області
задовольнити частково.

2. Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 09.11.2010 р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03.02.2011 р. у
справі №2а-4632/10/1670 скасувати.

Справу №2а-4632/10/1670 направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук Н.Г.