Справа № 201/2172/14-а
Суддя: Башмаков Є. А.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №201/2172/14а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року
Жовтневий
районний суд

м. Дніпропетровськ

у складі: головуючого судді - Башмакова
Є.А.,

при секретарі - Улановському М.В.,

За участю: представника позивачів -
ОСОБА_1,

представників відповідачів -
Герасемчук С.С., Козюк З.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Управління
Держземагенства у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області,
Дніпропетровської міської ради, третя
особа - Державний вищий навчальний
заклад «Національний гірничий
університет», про визнання
неправомірними дії, визнання нечинним
рішення та зобов'язати вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду з адміністративним
позовом до Управління Держземагенства
у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області,
Дніпропетровської міської ради, третя
особа - Державний вищий навчальний
заклад «Національний гірничий
університет», про визнання
неправомірними дії, визнання нечинним
рішення та зобов'язати вчинити певні
дії. Позивачі в своєму позові
посилаються на те, що рішенням
Дніпропетровської міської ради від
14.11.2012 року № 160/28 нам, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
було надано дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки по фактичному
розміщенню нежитлової будівлі кафе по
АДРЕСА_1. На підставі клопотання
позивачів від 19 квітня 2013 року № 13/3420,
графічних матеріалів, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, орієнтовною площею
0,0450 га, з метою продажу цієї земельної
ділянки по фактичному розміщенню
нежитлової будівлі кафе, керуючись
земельним законодавством України та
Законом «Про місцеве самоврядування в
Україні», рішенням Дніпропетровської
міської ради від 24 квітня 2013 року № 64/34
було внесено зміни до рішення
Дніпропетровської міської ради від 14
листопада 2012 року № 160/28. Згідно до п. 2.1.
вищезазначеного рішення
Дніпропетровської міської ради,
позивачі замовили у суб'єкта
господарювання, що є розробником
документації із землеустрою, згідно з
вимогами, передбаченими чинним
законодавством, а саме ТОВ «Фірма
«Геосистема», розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки по АДРЕСА_1, орієнтовною площею
0,0450 га. 01 листопада .2013 року, позивачі
звернулись до Управління
Держземагентства у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області для
погодження документації із
землеустрою та подальшої реєстрації
земельної ділянки по АДРЕСА_1. Проте,
Управління Держземагентства у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області, листом від 07 листопада 2013 № 28/4,
надав відмову щодо погодження
документації із землеустрою та
здійснення державної реєстрації
земельної ділянки, з посиланням на
наступне: «За інформацією наявною в
Управління, станом на 01.01.2013 р.,
запроектована земельна ділянка
загальною площею 0,0429 га, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, накладається на
земельну ділянку по АДРЕСА_1, загальною
площею 0,2512 га, що належить на праві
постійного користування Національній
гірничій академії України.» Державний
акт на право постійного користування
землею від 19 вересня.2000 року, номер
державної реєстрації 001156 було надано
Національній гірничій академії
України (правонаступником якої с
Державний вищий навчальний заклад
«Національний гірничий університет»)
на підставі рішення Виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради від 17 серпня 2000 року № 2053. Відтак,
на думку позивачів, наявність
вищевказаною рішення на даний момент
порушує законні права та інтереси
позивачів, а такі дії відповідачів є
безпідставними та неправомірними.

У судовому засіданні представник
позивачів позов підтримав в повному
обсязі та просив суд задовольнити
позов.

У судовому засіданні представники
відповідачів позов не визнали,
посилаючись на його необґрунтованість
та безпідставність, просили суд
відмовити у задоволенні позову.

Третя особа в судове засідання свого
представника не надало, про день та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив.

Суд, дослідивши матеріали даної
адміністративної справи, приходить до
наступного висновку з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
орган державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, у
межах повноважень та у спосіб
передбачений Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України
адміністративне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України, цього Кодексу та
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. КАС України визначає
повноваження адміністративних судів
щодо розгляду справ адміністративної
юрисдикції, порядок звернення до
адміністративних судів і порядок
здійснення адміністративного
судочинства.

Згідно зі ст. 3 КАС України справою
адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

За правилами ч. 2 ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дії їй бездіяльності
Конституцією чи іншими законами
України встановлено інший порядок
судового провадження.

У судовому засіданні встановлено, що
рішенням Дніпропетровської міської
ради від 14.11.2012 року № 160/28 нам, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, було надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки по
фактичному розміщенню нежитлової
будівлі кафе по АДРЕСА_1. На підставі
клопотання позивачів від 19 квітня 2013
року № 13/3420, графічних матеріалів, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
орієнтовною площею 0,0450 га, з метою
продажу цієї земельної ділянки по
фактичному розміщенню нежитлової
будівлі кафе, керуючись земельним
законодавством України та Законом «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
рішенням Дніпропетровської міської
ради від 24 квітня 2013 року № 64/34 було
внесено зміни до рішення
Дніпропетровської міської ради від 14
листопада 2012 року № 160/28. Згідно до п. 2.1.
вищезазначеного рішення
Дніпропетровської міської ради,
позивачі замовили у суб'єкта
господарювання, що є розробником
документації із землеустрою, згідно з
вимогами, передбаченими чинним
законодавством, а саме ТОВ «Фірма
«Геосистема», розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки по АДРЕСА_1, орієнтовною площею
0,0450 га. 01 листопада .2013 року, позивачі
звернулись до Управління
Держземагентства у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області для
погодження документації із
землеустрою та подальшої реєстрації
земельної ділянки по АДРЕСА_1. Проте,
Управління Держземагентства у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області, листом від 07 листопада 2013 № 28/4,
надав відмову щодо погодження
документації із землеустрою та
здійснення державної реєстрації
земельної ділянки, з посиланням на
наступне: «За інформацією наявною в
Управління, станом на 01.01.2013 р.,
запроектована земельна ділянка
загальною площею 0,0429 га, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, накладається на
земельну ділянку по АДРЕСА_1, загальною
площею 0,2512 га, що належить на праві
постійного користування Національній
гірничій академії України.» Державний
акт на право постійного користування
землею від 19 вересня.2000 року, номер
державної реєстрації 001156 було надано
Національній гірничій академії
України (правонаступником якої с
Державний вищий навчальний заклад
«Національний гірничий університет»)
на підставі рішення Виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради від 17 серпня 2000 року № 2053.

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами,
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, Кодексу
адміністративного судочинства
України.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на підставі договору
купівлі-продажу нежитлової будівлі,
кафе від 30 червня 2011 року (а.с. 9-10),
належить нежитлова будівля, кафе, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що
також підтверджується витягами про
державну реєстрацію прав від 27.07.2011
року №№ 30756576,30756417 (а.с. 11, 12).

Вищевказане нерухоме майно
знаходиться на земельній ділянці, яка
входить до складу земельної ділянки
площею 0,2512 га, яка за рішенням
Виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради від
17.08.2000 року № 2053 була передана
Національній гірничій академії
України (правонаступником якої є
Державний вищий навчальний заклад
«Національний гірничий університет»),
на підставі зазначеного рішення видано
Державний акт на право постійного
користування землею від 19.09.2000 року,
номер державної реєстрації 001156 (а.с.
19-22).

Згідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу
України, у разі набуття права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Статтею 141 Земельного кодексу України
наведені підстави припинення права
користування земельною ділянкою: а)
добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою; б)
вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом; в)
припинення діяльності релігійних
організацій, державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій; г)
використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам; ґ) використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням; д)
систематична несплата земельного
податку або орендної плати; е) набуття
іншою особою права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, які
розташовані на земельній ділянці; є)
використання земельної ділянки у
спосіб, що суперечить вимогам охорони
культурної спадщини.

Відповідності до ст. 198 Земельного
кодексу України погодження меж
земельної ділянки з суміжними
власниками та землекористувачами є
невід'ємною частиною кадастрової
зйомки. Проте, Державний вищий
навчальний заклад «Національний
гірничий університет» не погоджував
межі ані з позивачами, ані з
попередніми власниками нежитлової
будівлі, кафе, що призвело до
помилкового визначення площі
земельної ділянки, наданої у постійне
користування Національній гірничій
академії України.

Відповідно до вимог діючого
законодавства України, формування
земельної ділянки полягає у визначенні
земельної ділянки як об'єкта цивільних
прав. Формування земельної ділянки
передбачає визначення її площі, меж та
внесення інформації про неї до
Державного земельного кадастру (ст. 79-1
Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного
Кодексу України органу місцевого
самоврядування має повноваження щодо
розпорядження землями комунальної
власності відповідної територіальної
громади.

Частиною 1 статті 1861 Земельного кодексу
України визначено, що проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок усіх категорій та форм
власності підлягає обов'язковому
погодженню з територіальним органом
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин.

Згідно до норм чинного законодавства
України, Позивачами було подано проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність по фактичному
розміщенню нежитлової будівлі кафе, по
АДРЕСА_1 до Управління.

Частиною 5 статті 186-1 Земельного
кодексу України визначено, що
центральний орган виконавчої влади, що
здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин
протягом десяти робочих днів з
дня-одержання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки має
безоплатно надати або надіслати
рекомендованим листом з повідомленням
розробнику свої висновки про його
погодження або про відмову в такому
погодженні з обов'язковим посиланням
на закони та прийняті відповідно до них
нормативно-правові акти, що регулюють
відносини у відповідній сфері.

Проте, відповідачем висновки про
погодження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність або про відмову в такому
погодженні не були надані ані
розробнику, ані позивачам.

Згідно з ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про Державний
земельний кадастр» до повноважень
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, належать
здійснення державної реєстрації
земельних ділянок, обмежень у їх
використанні.

Пунктом 107 Порядку ведення Державного
земельного кадастру, затвердженого
Постановою Кабінету міністрів України
від 17.10.2012 року №1051 визначено, що
державна реєстрація земельної ділянки
здійснюється під час її формування за
результатами складення документації
із землеустрою після її погодження у
встановленому І порядку та до
прийняття рішення про її затвердження
органом державної влади або І органом
місцевого самоврядування (у разі, коли
згідно із законом така документація
підлягає затвердженню таким органом)
шляхом відкриття Поземельної книги на
таку [ земельну ділянку.

Окрім того, у відповідності до норм п. 110
Порядку ведення Державного земельного
кадастру, державний кадастровий
реєстратор приймає рішення про відмову
у державній реєстрації земельної
ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77 - 85
цього Порядку, про що надається рішення
про відмову у внесенні відомостей (змін
до них) до Державного земельного
кадастру, додаток 14 до зазначеного
Порядку.

Відповідачем було порушено норми
чинного земельного законодавства та
взагалі не розглянуто документацію із
землеустрою на земельну ділянку по
АДРЕСА_1, про що свідчить лист
Управління Держземагентства у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області від 07.11.2013 року №28/4.

Таким чином, оцінюючи усі докази, які
були досліджені у їх сукупності та
пояснення торін, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст.
ст. 70, 71, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
Управління Держземагенства у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області, Дніпропетровської міської
ради, третя особа - Державний вищий
навчальний заклад «Національний
гірничий університет», про визнання
неправомірними дії, визнання нечинним
рішення та зобов'язати вчинити певні
дії - задовольнити.

Визнати нечинним рішення Виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради від 17 серпня 2000 року № 2053 та
скасувати Державний акт на право
постійного користування землею по
АДРЕСА_1, загальною площею 0,2512 га, від
19.09.2000 року, номер державної реєстрації
001156, виданий Національній гірничій
академії України, на підставі рішення
Виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради від 17
серпня 2000 року № 2053, в результаті чого
повернути земельну ділянку по АДРЕСА_1,
загальною площею 0,2512 га, у комунальну
власність розпоряднику земель
територіальної громади м.
Дніпропетровська, Дніпропетровській
міській раді.

Визнати неправомірними дії Управління
Держземагентства у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області з приводу
відмови у наданні погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність, замовниками якого
є ОСОБА_5 та ОСОБА_4, по фактичному
розміщенню нежитлової будівлі кафе, у
АДРЕСА_1, площею 0,0429 га.

Доручити Управління Держземагентства
у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області погодити, у
відповідності до норм ст. 186 1
Земельного кодексу України, проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність, замовниками якого
є ОСОБА_5 та ОСОБА_4, по фактичному
розміщенню нежитлової будівлі кафе, у
АДРЕСА_1, площею 0,0429 га, та надати
висновки про його погодження.

Визнати неправомірними дії Управління
Держземагентства у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області з приводу
відмови у здійсненні державної
реєстрації земельної ділянки на
підставі проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, замовниками якого є ОСОБА_5
та ОСОБА_4, по фактичному розміщенню
нежитлової будівлі кафе, у АДРЕСА_1,
площею 0,0429 га.

Доручити Управлінну Держземагентства
у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області
зареєструвати земельну ділянку на
підставі проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, замовниками якого є ОСОБА_5
та ОСОБА_4, по фактичному розміщенню
нежитлової будівлі кафе, по АДРЕСА_1,
площею 0,0429 га, на підтвердження чого
надати витяг з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку у
АДРЕСА_1, площею 0,0429 га, з зазначенням
права комунальної власності.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська
протягом десяти днів з дня отримання
даної постанови.

Суддя -
Є.А. Башмаков