Справа № 823/243/14
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
справа № 823/243/14

м. Черкаси

17 год. 05 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого - судді Паламар П.Г.,

при секретарі - Овсієнко О.І.,

за участю представника позивача
Юревича С.В. - за довіреністю,
представника відповідача Ніколаєва
Г.О. - за довіреністю, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси адміністративну справу за
позовом державної податкової
інспекції у м. Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області до приватного акціонерного
товариства «Черкаський комбінат
хлібопродуктів» про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаській області (далі -
позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить стягнути податковий борг з
приватного акціонерного товариства
"Черкаський комбінат хлібопродуктів"
(далі - відповідач) з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника на
користь позивача в сумі 818728 грн. 24 коп.

В обґрунтування вимог позивач
зазначає, що за відповідачем
обліковується податковий борг по
бюджетних позичках, який виник
відповідно до подань Управління
державного казначейства для
здійснення заходів щодо стягнення
простроченої заборгованості від 12.10.2011
року № 153, 155, 156, 157.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечував та просив суд закрити
провадження в даній справі, оскільки
Черкаським окружним адміністративним
судом та Київським апеляційним
адміністративним судом було
розглянуто спір між тим ж сторонами та
з тих же підстав (справа № 2а/2370/251/2012) та
надано копії постанов Черкаського
окружного адміністративного суду від
05.03.2012 року та Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.09 2013 року.

Ухвалою суду від 28 лютого 2014 року
відмовлено в задоволенні заяви.

Представник третьої особи надав до
суду клопотання, у якому просив позов
задовольнити, а розгляд справи
провести за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до наступного.

Приватне акціонерне товариство
"Черкаський комбінат хлібопродуктів"
зареєстроване, як юридична особа,
виконавчим комітетом Черкаської
міської ради 28.11.2002 року,
ідентифікаційний номер 00952568 та
перебуває на обліку в ДПІ у м. Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області як платник податків
і зборів з 04.12.1998 року за № 2288, що
підтверджується довідкою про взяття на
облік платника податків від 12.01.2011 року
№21/29-012.

Як вбачається із матеріалів справи, що
згідно постанов Кабінету Міністрів
України 1994-1997 років про бюджетні
позички №1003 від 11.09.2007р., №220 від
26.02.1998р., №1953 від 10.12.1998р.виділено кошти
на фінансування заходів з підготовки
до роботи забезпечення збирання та
збереження врожаю 1997 року, інші
невідкладні потреби Раді міністрів
Автономної Республіки Крим, обласним
державним адміністраціям цільовим
призначенням для
сільськогосподарських
товаровиробників. Встановлений термін
погашення залишку неповерненої
бюджетної позички згідно Постанови КМУ
№1953 від 10.12.1998р., було продовжено до 1
жовтня 1999р.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Бюджетного
кодексу України у разі надання
кредитів з бюджету у позичальників
виникає заборгованість перед бюджетом.
З моменту надання кредитів з бюджету на
суму отриманих з бюджету коштів права
кредитора та право вимагати від
позичальників повернення таких
кредитів до бюджету у повному обсязі
переходять до держави (Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади). Позовна давність на вимоги
щодо погашення такої заборгованості не
поширюється. Частиною 2 ст. 50 Бюджетного
кодексу України зазначено, що органи
державної податкової служби України
визначаються органами стягнення
простроченої заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим,
територіальною громадою) за кредитами
з бюджету.

Відповідно до ч. 9 ст. 17 Бюджетного
кодексу України прострочена
заборгованість суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету (включаючи плату за
користування такими кредитами
(позиками) та пеню) стягується з такого
суб'єкта господарювання органами
державної податкової служби, що є
органами стягнення такої
заборгованості у порядку,
передбаченому Податковим кодексом
України або іншим законом, включаючи
погашення такої заборгованості за
рахунок майна цього суб'єкта
господарювання. Позовна давність на
вимоги щодо погашення такої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) не
поширюється. Враховуючи зазначене, суд
не приймає посилання відповідача на те,
що контролюючий орган пропустив
встановлений строк давності для
визначення суми зобов'язань, у зв'язку
із чим платник вважається вільним від
грошового зобов'язання на підставі
пункту 9 статті 17 Бюджетного кодексу
України та пункту 102.1 Податкового
кодексу України.

Підпунктом 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Судом встановлено, що Управлінням
державного казначейства у Черкаському
районі Головного управління
Державного казначейства у Черкаській
області на виконання вимог Порядку
обліку заборгованості, в тому числі
простроченої, перед державою за
кредитами, залученими державою або під
державні гарантії, бюджетними
позичками/фінансовою допомогою,
наданими Міністерством фінансів у
1993-1998 роках, нарахування пені та
списання безнадійної заборгованості,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 2 березня 2011 року
№ 174 направлені на адресу податкового
органу подання від 12 жовтня 2011 року №
153 для здійснення до ВАТ «Черкаський
комбінат хлібопродуктів» заходів щодо
стягнення простроченої заборгованості
(бюджетна позичка) станом на 1 жовтня 2011
року в сумі 225 грн. 34 коп., № 155 для
здійснення до ВАТ «Черкаський комбінат
хлібопродуктів» заходів щодо
стягнення простроченої заборгованості
(бюджетна позичка) станом на 1 жовтня 2011
року в сумі 226006 грн. 54 коп., №156 для
здійснення до ВАТ «Черкаський комбінат
хлібопродуктів» заходів щодо
стягнення простроченої заборгованості
(бюджетна позичка) станом на 1 жовтня 2011
року в сумі 368176 грн. 37 коп., №157 для
здійснення до ВАТ «Черкаський комбінат
хлібопродуктів» заходів щодо
стягнення простроченої заборгованості
(бюджетна позичка) станом на 1 жовтня 2011
року в сумі 224319 грн. 99 коп.

Спільним наказом Міністерства
фінансів України, Міністерства
економіки, Міністерства сільського
господарства і продовольства України
від 12 липня 1995 року №119/109/193, на
виконання постанови Кабінету
Міністрів України було затверджено
Порядок надання і повернення бюджетної
позички на поставку до державних
ресурсів зерна сортового, гібридного
насіння зернових культур за державним
контрактом 1995 року.

Наказом Міністерства фінансів України,
Міністерства сільського господарства
і продовольства України від 11 квітня 1996
року № 72/113, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 4 червня
1996 року за № 265/1290, на виконання
постанови Кабінету Міністрів України
від 12 березня 1996 року № 323 «Про
задоволення державних потреб у
сільськогосподарській продукції на 1996
рік» було затверджено Порядок надання
і повернення бюджетної позички на
закупівлю продовольчого зерна,
елітного і сортового насіння за
державним контрактом 1996 року.

Наказом Міністерства фінансів України,
Міністерства сільського господарства
і продовольства України від 04 березня
1997 року №70/54/18, на виконання постанови
Кабінету Міністрів України
затверджено Порядок надання і
повернення бюджетної позички на
закупівлю зерна елітного та сортового
насіння за державним замовленням 1997
року.

Вищезазначеними Порядками передбачені
умови надання бюджетної позички,
зокрема, відділення Державного
казначейства України в районах
укладають договори із заготівельними
підприємствами та
сільськогосподарськими
товаровиробниками про надання
бюджетної позички для авансування
закупівлі продовольчого зерна і
сортового насіння за державним
замовленням 1996-1997 років згідно з
додатками №№ 1, 2 на всю суму належного
господарству грошового авансу (з
подальшим уточненням фактичного його
розміру). Договори про надання
бюджетної позички для остаточних
розрахунків за продовольче зерно і
сортове насіння, закуплене за
державним замовленням 1996-1997 років,
укладаються між відділенням
Державного казначейства в районі і
заготівельним підприємством згідно з
додатками №№ 2, 3. У цих договорах
визначаються мета надання бюджетної
позички, її сума, терміни повернення та
санкції за порушення умов договору.
Контроль за наданням і своєчасним
поверненням бюджетної позички
покладається на Головне управління
Державного казначейства України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 2 березня 2011 року № 174затверджений
Порядок обліку заборгованості, в тому
числі простроченої, перед державою за
кредитами, залученими державою або під
державні гарантії, бюджетними
позичками/фінансовою допомогою,
наданими Міністерством фінансів у
1993-1998 роках, нарахування пені та
списання безнадійної заборгованості,
затверджений лише порядок обліку
заборгованості перед державою за
кредитами, залученими державою або під
державні гарантії, бюджетними
позичками/фінансовою допомогою.
Відповідно до пунктів 6, 9, 10 зазначеного
Порядку, облік простроченої
заборгованості за бюджетними
позичками/фінансовою допомогою
ведеться органами Державної
казначейської служби у валюті
бюджетної позички/фінансової допомоги,
в якій вони надані. Кошти, що надходять
до бюджету в рахунок погашення
простроченої заборгованості за
бюджетними позичками/фінансовою
допомогою, зараховуються органами
Державної казначейської служби на
рахунки, відкриті згідно з бюджетною
класифікацією. Державна казначейська
служба на підставі зазначеної в
пунктах 4 і 8 цього Порядку інформації,
що подана Мінфіном, відображає зміни
заборгованості за кредитами в обліку
виконання державного бюджету та
протягом тижня після надходження
інформації, зазначеної в пункті 8 цього
Порядку, інформує територіальні органи
Державної казначейської служби за
місцем реєстрації боржника про розмір
простроченої заборгованості за
кредитами та нарахованої на її суму
пені, а також про розмір простроченої
заборгованості за бюджетними
позичками/фінансовою допомогою. З
метою примусового стягнення в
установленому законодавством порядку
простроченої заборгованості з
боржника територіальні органи
Державної казначейської служби до
кінця місяця, що настає за звітним
періодом: інформують органи державної
податкової служби за місцем реєстрації
боржника про зміну розміру
простроченої заборгованості за
кредитами та суму нарахованої на неї
пені; нараховують пеню та інформують
органи державної податкової служби за
місцем реєстрації боржника про зміну
розміру простроченої заборгованості
за бюджетними позичками / фінансовою
допомогою та суму нарахованої на неї
пені. Пунктом 15 Порядку передбачено, що
прострочена заборгованість за
кредитами, бюджетними
позичками/фінансовою допомогою, яка не
погашена боржником протягом 30
календарних днів після настання строку
платежу, а також нарахована на суму
простроченої заборгованості за
кредитом, бюджетною
позичкою/фінансовою допомогою пеня
стягуються в установленому
законодавством порядку органами
державної податкової служби за місцем
реєстрації боржника відповідно до
подання територіальних органів
Державної казначейської служби, яке
подається у строки, визначені пунктом 10
цього Порядку за встановленою згідно з
додатком 1 формою.

Тобто, саме по собі подання носить лише
обліковий, інформативний характер щодо
наявності суми простроченої
заборгованості за кредитами,
бюджетними позичками/фінансовою
допомогою перед державою. Тому дане
подання не може бути використане судом
як доказ, що підтверджує факт отримання
фінансової допомоги та стан
розрахунків з бюджетом.

Законом України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (зі
змінами та доповненнями) (надалі - Закон
№ 996) регулюються правові засади
регулювання, організації, ведення
бухгалтерського обліку та складання
фінансової звітності в Україні.
Частиною 1 статті 9 Закону № 996
визначено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкуванням оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Статтею 1 Закону № 996 визначено поняття
первинного документу - це документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
належними доказами, які підтверджують
наявність чи відсутність
заборгованості, а також встановлюють
розмір заборгованості за бюджетною
позичкою, можуть бути виключно
первинні документи, оформлені у
відповідності до вимог статті 9 Закону
№ 996, оскільки тільки первинні
документи, які підтверджують факти
здійснення господарських операцій і
складені під час здійснення
господарської операції, є правовою
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій. Отже,
належними та допустимими доказами
надання та отримання бюджетної позички
є первинні бухгалтерські документи.
Суд зазначає, що ні позивачем, ні
третьою особою суду не надано
первинних та банківських документів,
які б підтверджували надання бюджетних
позичок, їх перерахування відповідачу
та отримання відповідачем, в тому
числі, договорів, на підставі яких були
видані бюджетні позички. Позивач у
заявлених позовних вимогах взагалі не
посилався на договори, їх реквізити,
тощо. Також суд зазначає, що податковим
органом не зазначені кінцеві строки
повернення позичок, у зв'язку із чим
неможливо встановити з якого дня
розпочалося нарахування пені.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 2 березня 2011 року № 174, на яку
посилається орган казначейської
служби у своїх поданнях, затверджений
лише порядок обліку заборгованості
перед державою за кредитами,
залученими державою або під державні
гарантії, бюджетними
позичками/фінансовою допомогою.

Крім того, відповідачем надано суду
Баланс (звіт про фінансовий стан) на
31.12.2013 року, у якому відсутні будь які
зобов'язання перед бюджетом.

Частиною 1 ст. 11 КАС України визначено,
що розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а ч. 1 ст. 71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Стаття 69 КАС України передбачає, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КАС України обставини,
які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 КАС України
письмовими доказами є документи (у тому
числі електронні документи), акти,
листи, телеграми, будь-які інші
письмові записи, що містять в собі
відомості про обставини, які мають
значення для справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що позивачем не доведений факт
наявності у відповідача
заборгованості за бюджетними
позичками та фінансовою допомогою у
заявленому до стягнення розмірі,
відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України, внаслідок чого позовні вимоги
не підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 86, 94, 97, 122, ст. ст.
158-163 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185 -
187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
П.Г. Паламар

Повний текст постанови
виготовлений 07 березня 2014 року