Справа № 2а-37651/11
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2014 року

м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Безименної Н.В.

суддів: Аліменка В.О.
та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Білоцерківському районі Київської
області на постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 22.03.2011 року за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Білоцерківському районі про
зобов'язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 22.03.2011 року позов задоволено. Суд
визнав неправомірними дії відповідача
та зобов'язав його нарахувати і
виплатити позивачу недоплачену
основну та додаткову пенсію, а також
доплату до неї.

На вказану постанову відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати.

Судом першої інстанцій встановлено, що
позивач проживає у зоні посиленого
радіоекологічного контролю, є особою,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
інвалідом І групи захворювання,
пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС.

Згідно ст. 49 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", пенсії особам, віднесеним
до категорій 1,2,3,4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

У відповідності до ст. 14 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивача
віднесено до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, який одержує пенсію по
інвалідності на підставі ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а також
доплату відповідно до ст. 39
зазначеного Закону.

Так, у ч. 4 ст. 54 цього Закону визначено,
що державна пенсія особам, віднесеним
до категорії 1, та у зв'язку із втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів І групи, щодо яких
установлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими
десяти мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам І групи - у розмірі 100
% мінімальної пенсії за віком.

Згідно до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні посиленого
радіологічного контролю, мають бути
підвищені у розмірі на одну мінімальну
заробітну плату.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що позивач має
право на призначення пенсії в розмірі,
не нижчому 10 мінімальних пенсій за
віком, щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 100
відсотків мінімальної пенсії за віком,
а також доплати до пенсії у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати.

Положення зазначених статей Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" містять
пряму вказівку, що під час визначення
розміру таких пенсій за основу їх
обчислення як розрахункова величина
береться мінімальна пенсія за віком.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

На підставі викладеного, враховуючи, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради -
залишити без задоволення, а постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 22.03.2011 року - без
змін.

Ухвала є остаточною, оскарженню не
підлягає та набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 КАС
України.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:

.

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.