Справа № К/9991/74732/11-С
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/74732/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Генеральної прокуратури
України про визнання протиправною
бездіяльності, касаційне провадження в
якій відкрито за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на ухвалу Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 06 червня 2011 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від
24 жовтня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Генеральної прокуратури України про
визнання протиправною бездіяльності.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 06
червня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 24 жовтня 2011 року, провадження у
вищевказаній справі було закрито.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, ОСОБА_3 звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати, а справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно статті 211 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України)
підставами касаційного оскарження є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів або
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

У пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України
справу адміністративної юрисдикції
визначено як переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, що здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС
України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Предметом спору в справі, що
розглядалась судами попередніх
інстанцій є бездіяльність посадових
осіб органів державної влади -
суб'єктів владних повноважень при
розгляді ними заяви щодо порушення
кримінальної справи у порядку ст. 97 КПК
України.

Враховуючи викладені норми, за
Кодексом адміністративного
судочинства України публічно-правовим
спором є не будь-який публічно-правовий
спір, а лише той, який випливає із
здійснення суб'єктом владних
повноважень своїх владних
управлінських функцій, а органи
дізнання, слідства та прокуратури під
час перевірки заяви про злочин та її
вирішення, виконують не владні
управлінські функції, а владні
процесуальні функції. Тому такі спори
не випливають із здійсненнят суб'єктом
владних повноважень своїх владних
управлінських функцій, а тому не
належать до юрисдикції
адміністративних судів.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
що розгляд заяв про злочин та порядок
прийняття по ним рішень регулюються
нормами Кримінально-процесуального
кодексу України, зокрема, ст. 97 КПК
України, якою передбачена
обов'язковість прийняття заяв і
повідомлень про злочин і порядок їх
розгляду, а тому всі скарги з приводу
протиправності оскаржуваних дій,
зобов'язання вчинити певні дії
повинні розглядатися в порядку КПК
України.

Як передбачено пунктом 1 частини 1
статті 157 КАС, суд закриває провадження
у справі, якщо її не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується з висновками викладеними
в ухвалі Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 06
червня 2011 року, з якими погодився й
Севастопольський апеляційний
адміністративний суд в ухвалі від 24
жовтня 2011 року щодо закриття
провадження у справі за вищевказаним
позовом у зв'язку з тим, що викладені в
ньому вимоги не підлягають розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи наведене, судова колегія
дійшла висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій повно
встановлений характер правовідносин
сторін і правильно застосовані до них
норми процесуального права, а доводи
касаційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а ухвалу Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 06 червня 2011 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2011
року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: