Справа № 1610/2а-135/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/49414/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівЛіпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Кобеляцькому районі Полтавської
області

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 21 червня 2012 року

у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України (далі - УПФУ) в
Кобеляцькому районі Полтавської
області до Підрозділу примусового
виконання рішень Відділу Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції (далі - ППВР ВДВС
ГУЮ) у Полтавській області, третя особа
- ОСОБА_4, про скасування постанов про
стягнення з боржника виконавчого збору
та стягнення витрат за проведення
виконавчих дій,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року УПФУ в Кобеляцькому
районі Полтавської області звернулося
до суду з вказаним позовом. В
обґрунтування позовних вимог
зазначало, що постановами ППВР ВДВС ГУЮ
у Полтавській області на управління
накладено штраф в розмірі 1360,00 грн за
повторне невиконання рішення суду та
стягнуто витрати на проведення
виконавчих дій в розмірі 57,41 грн.
Посилаючись на те, що судове рішення не
було ним виконано у повному обсязі
через відсутність коштів, просив суд
задовольнити позовні вимоги та
скасувати зазначені постанови.

Постановою Кобеляцького районного
суду Полтавської області від 15 березня
2012 року позов задоволено. Скасовано
постанови державного виконавця від 02
грудня 2011 року про стягнення
виконавчого збору в сумі 1360,00 грн та від
02 грудня 2011 року про стягнення витрат
на проведення виконавчих дій.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2012
року скасовано постанову суду першої
інстанції та ухвалено нове судове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

У касаційній скарзі УПФУ в
Кобеляцькому районі Полтавської
області порушує питання про скасування
рішення апеляційного суду та залишення
в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
рішення суду не може бути виконано,
оскільки виплата пенсій відповідно до
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» здійснюється з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно із частиною 2 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Виконання рішень, за якими боржник
зобов'язаний особисто вчинити певні
дії або утриматись від їх вчинення,
здійснюється відповідно до статті 75
Закону України «Про виконавче
провадження».

Частиною 2 статті 75 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом, та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

Згідно із частиною 1 статті 89 вказаного
Закону у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Судами залишилися нез'ясованими
обставини про те чи надавався УПФУ в
Кобеляцькому районі Полтавської
області строк для добровільного
виконання судового рішення, коли він
розпочався та закінчився. Також не дана
оцінка доводам позивача про звернення
до суду з заявою про роз'яснення
судового рішення.

Крім того, в матеріалах справи
відсутні, а отже, й не були предметом
дослідження судів матеріали
виконавчого провадження № 27448004,
зокрема копії постанов державного
виконавця від 02 грудня 2011 року про
стягнення виконавчого збору в сумі 1360,00
грн та від 02 грудня 2011 року про
стягнення витрат на проведення
виконавчих дій, а також документи, на
які посилалися сторони як на
підтвердження своїх вимог і
заперечень.

За наведених прогалин судові рішення
не можна визнати законними і
обґрунтованими.

Згідно із вимогами частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України касаційний суд не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, судові рішення
підлягають скасуванню, а справа -
направленню на новий судовий розгляд
до суду першої інстанції.

При новому розгляді суду слід
врахувати наведене, більш повно і
всебічно встановити обставини справи,
у тому числі витребувати у сторін
зазначені документи, дати їм належну
правову оцінку, та в залежності від
встановленого вирішити спір.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Кобеляцькому районі Полтавської
області задовольнити частково.

Постанову Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 15 березня 2012
року та постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 21 червня 2012 року
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Д.В.
Ліпський Ю.К. Черпак