Справа № 592/6837/13-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 р. Справа № 592/6837/13-а

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 29.07.2013р. по справі №
592/6837/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах

про зобов'язання здійснити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Ковпаківського районного суду м. Суми з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах (далі - відповідач) в якому
просив суд винести постанову, якою
визначити не чинною відмову Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах від
29.11.2012р. №588/П та відмову від 25.06.2013р.
№390/П в призначенні пільгової пенсії за
списком №2 та зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах
призначити та виплатити йому пенсію за
віком на пільгових умовах за списком №2
з 10.03.2011р. з урахуванням фактично
виплачених сум пенсії.

Постановою Ковпаківського районного
суду м. Суми від 29.07.2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивачем подано апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати постанову Ковпаківського
районного суду м. Суми від 29.07.2013 року та
прийняти нове рішення, яким зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах призначити пенсію за віком на
пільгових умовах за списком №2 з
10.03.2011р., відповідно до пункту "б" статті
13 "Про пенсійне забезпечення".

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги позивач, зокрема, посилається на
порушення судом першої інстанції
приписів Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 року, Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 року № 1058, Порядку застосування
Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005 року № 383, що призвело до
неправильного вирішення справи, а
також на доводи та обставини викладені
в апеляційній скарзі.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що 02.11.2012 року позивач
звернувся до відповідача щодо
призначення пенсії на пільгових умовах
на підставі ст.13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

29.11.2012 року відповідачем була надана
відповідь позивачу за №588/п якою ОСОБА_1
було відмовлено в призначені пенсії на
пільгових умовах (а.с.16).

11.06.2013 року позивач повторно звернувся
до відповідача з письмовою заявою щодо
призначення пенсії на пільгових умовах
за списком № 2.

Відповідачем листом від 25.06.2013 року №
390/П повідомлено позивача про відмову у
розгляді заяви від 10.03.2011 року щодо
призначення йому пенсії на пільгових
умовах за списком № 2.

Не погодившись з діями відповідача
щодо відмови у призначенні пенсії на
пільгових умовах, позивач звернувся з
відповідним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачу
не достатньо пільгового стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
відповідно до ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Щодо позовних вимог позивача про
визнання не чинною відмову управління
Пенсійного фонду України м. Суми від
29.11.2012р. № 588/П в призначенні пільгової
пенсії за списком № 2 колегія суддів
зазначає наступне.

Постановою Ковпаківського районного
суду м. Суми від 05.03.2013 року було
задоволено позовну заяву ОСОБА_1 та
визнано нечинною відмову Управління
Пенсійного фонду України в м.Сумах в
призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на
пільгових умовах за списком №2 з 20.01.2010
року викладену в листі від 29.11.2012 року
№588/П та зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м.Сумах
призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію
за віком на пільгових умовах за списком
№2 з 20.01.2010 року з урахуванням фактично
виплачених сум пенсій (а.с. 21-22).

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.06.2013 року
було задоволено апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Сумах та скасовано Постанову
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 05.03.2013 року та прийнято нову
постанову, якою ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог відмовлено. (а.с. 23-24).

Таким чином колегія суддів вважає, що є
судове рішення, що набрало законної
сили з того самого спору і між тими
самими сторонами.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.157 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд закриває провадження у справі якщо
є такі, що набрали законної сили,
постанова чи ухвала суду з того самого
спору і між тими самими сторонами.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про закриття
провадження по справі в частині
позовних вимог позивача щодо визнання
не чинною відмови управління
Пенсійного фонду України м. Суми від
29.11.2012р. № 588/П в призначені пенсії
позивачу.

Щодо позовних вимог позивача про
визнання нечинною відмову відповідача
від 25.06.2013 року №390/П в призначенні
пільгової пенсії за списком №2, колегія
суддів вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до п. 2 Перехідних положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення"
забезпечення; особам, які працювали на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці та мали або матимуть
право на пенсію відповідно до статті
100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", пенсії призначаються за
нормами цього Закону, виходячи з вимог
віку та стажу, встановлених раніше
діючим законодавством.

В ст. 100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що особам,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються особам, які
мають на день введення в дію цього
Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

Згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" N 1788-XII від 05.11.1991
року на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам інших
виробництв, професій та посад
дострокові пенсії залежно від умов
праці (але не раніш як після досягнення
55 років чоловіками і 50 років жінками)
можуть встановлюватися за
результатами атестації робочих місць
за рахунок коштів підприємств та
організацій, призначених на оплату
праці, які перераховуються до
Пенсійного фонду України на виплату
пенсій до досягнення працівником
пенсійного віку, передбаченого статтею
12 цього Закону. Порядок пенсійного
забезпечення осіб, які працювали до
введення в дію цього Закону на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, визначається статтею 100 даного
Закону.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників з шкідливими та
важкими умовами праці, зайнятість в
яких дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 11 березня 1994 року №162 було
передбачено роботу
машиністів-обхідників по турбінному
устаткуванню (позиція 2140000а-13931).

Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 16 січня 2003 року № 36, передбачено
роботу машиністів-обхідників з
турбінного устаткування (позиція 13а
пункту "а" розділу XIII. Електростанції,
Енергопоїзди, Паросилове
господарство).

Проведення атестації робочих місць за
списками №1 та №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників було
передбачено також положеннями статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 5 листопада 1991 року №
1788-ХІІ.

Проте, Порядок проведення атестації
робочих місць за умовами праці було
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України лише 1 серпня 1992 року,
а тому роботи, професії та посади,
передбачені зазначеними списками, за
період до 1 серпня 1992 року мають бути
враховані призначенні пільгових
пенсій без результатів атестації
робочих місць.

Відповідно до статті 62 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 1 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників затвердженої наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення України від 29.07.93 року N 58,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110,
трудова книжка є основним документом
про трудову діяльність працівника. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. За відсутності трудової
книжки, а також у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні необхідні
записи або містяться неправильні чи
неточні записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи. У
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року № 637 зазначено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів в ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. У довідці має бути
вказано: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу;
професія або посада; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, куди включається цей період
роботи; первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що
довідки мають надаватися у разі, коли
взагалі відсутні відомості в трудовій
книжці про роботу особи у спірний
період, що визначає її право на
пільгову пенсію.

Наявні в матеріалах справи копія
трудової книжки та копії довідок про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, виданих
ОСОБА_1, підтверджують факт роботи
позивача на посаді машиніста-обхідника
з турбінного устаткування 3 групи у
період з 01.09.2003р. по 30.09.2004р. (1 рік 1
місяць), з 01.10.2004р. по 05.09.2005р. (11 місяців
та 5 днів) та з 06.09.2005р. по 02.03.2011р.(5 років
05 місяців та 27 днів) (а.с. 12-15).

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, що згідно відповіді Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах №
588/П від 29.11.2012р. станом на 20.01.2010р.
пільговий стаж ОСОБА_1 по списку №2
складає 6 років 4 місяці 20 днів, а саме за
період з 01.09.2003р. по 20.01.2010р. При цьому
зазначено, що при наявному стажі ОСОБА_1
має право на пенсію з 58 років. (а.с. 16).

Також колегія суддів зазначає, що
постановою Ковпаківського районного
суду м. Суми від 05.12.2011 року зобов'язано
Управляння Пенсійного Фонду України в
м. Сумах зарахувати в стаж роботи
ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком
№ 2 професій і посад періоди його
роботи з 01.10.2004р. по 05.09.2005р. в ТОВ
"Сумигазбут", з 06.09.2005р. по 31.03.2008р. в ТОВ
"Сумитеплоенерго".

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.10.2012р.
доповнено постанову Ковпаківського
районного суду м. Суми від 05.12.2011 року
наступним:

Скасувати рішення комісії управління
Пенсійного фонду України в
Конотопському районі м. Суми від
27.01.2010р. про відмову в призначенні
пенсії на пільгових умовах по списку №
2 ОСОБА_1

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Сумах розглянути
заяву ОСОБА_1 від 20.01.2010р. про
переведення з одного виду пенсії на
інший.

В іншій частині постанову
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 05.12.2011 року залишено без змін.

Відповідно до ч.2 статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
Управління пенсійного фонду України в
Конотопському районі м. Суми не довело
суду належними та достатніми доказами
обґрунтованість відмови в призначенні
ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах по
списку № 2 за заявою від 11.06.2013 року,
враховуючи , що 08.02.2012 року позивачу
виповнилося 58 років (а.с. 6).

Згідно ст. 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Статтею 70 КАС України встановлено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Таких доказів до суду першої та
апеляційної інстанції відповідачем не
надано, а колегією суддів при виконанні
вимог ст.11 КАС України не виявлено.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
позивач, якому 08.02.2012 року виповнилося 58
років, має необхідний стаж на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
трудова книжка, довідки про
підтвердження трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній містить всі необхідні
відомості для призначення ОСОБА_1
пільгової пенсії за Списком № 2.

Отже, на день подання позивачем заяви
про призначення пенсії за віком на
пільгових умовах були наявні всі умови,
що дають право на її призначення,
визначені п. б ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Відповідно приписів ч. 2 ст. 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Приймаючи рішення від 25.06.2013 року про
відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на
пільгових умовах по списку № 2,
відповідач діяв не на підставі та не у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, у зв'язку з чим,
колегія суддів, з метою повного захисту
прав позивача, на підставі ч. 2 ст. 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, вважає за необхідне визнати
протиправним та скасувати таке рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсія
призначається з дня звернення за
пенсією.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005р. № 22-1,
зареєстрованою в МЮУ 27.12.2005р. за №
1566/11846, затверджено Порядок подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Згідно з п. 2 Порядку заява про
призначення пенсії працюючим
громадянам подається до управління
Пенсійного фонду України через
уповноважену посадову особу
підприємства, установи, організації.

Днем звернення за пенсією вважається
день приймання органом, що призначає
пенсію, заяви про призначення пенсії (п.
5 Порядку).

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах із
заявою про призначення пенсії 11.06.2013
року. (а.с. 9).

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та
необхідність зобов'язання відповідача
призначити позивачу пенсію на
пільгових умовах за списком № 2
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення" саме з 11.06.2013
року.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що постанова Ковпаківського
районного суду м. Суми від 29.07.2013 року не
відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки вона ухвалена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 198 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що постанова
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 29.07.2013 року через порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, підлягає скасуванню
з прийняттям нової постанови про
задоволення позову в частині визнання
неправомірною відмову Управління
Пенсійного фонду України м. Суми від
25.06.2013р. № 390/П в призначенні пільгової
пенсії за списком № 2 та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Суми призначити та виплатити ОСОБА_1
пенсію за віком на пільгових умовах за
списком № 2 з урахуванням фактично
виплачених сум пенсії.

Керуючись ст.ст. ч. 2 ст. 11, 160, 167, 195, 196, 197,
п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Ковпаківського районного
суду м. Суми від 29.07.2013р. по справі №
592/6837/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах від 25.06.2013р. № 390/П у призначенні
ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових
умовах за списком №2 відповідно до "б"
ст. 13 "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Сумах призначити та
виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на
пільгових умовах за списком №2
відповідно до "б" ст. 13 "Про пенсійне
забезпечення" з 11.06.2013р. з урахуванням
фактично виплачених сум пенсії.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1
щодо визнання не чинною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах від 29.11.2012 року № 588/П в
призначенні пільгової пенсії за
списком №2 - закрити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Жигилій
С.П.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Перцова Т.С.