Справа № 810/4290/13-а
Суддя: Спиридонова В.О.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року 810/4290/13-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Спиридонової В.О., розглянувши в
порядку письмового провадження в м.
Києві адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Вишгородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про скасування
податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2013 до Київського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач,
Підприємець, ФОП ОСОБА_1) до
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області (далі - відповідач, Податковий
орган) про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення форми «Р» №
від 03.04.2013, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на 437641,79 грн.;
№ від 19.06.2013, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на 15420,77 грн.;
№ від 19.06.2013, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 22778,10 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що не погоджується з
висновками Акту від 20.03.2013
№199/17-02/НОМЕР_1 «Про результати
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки щодо
дотримання вимог податкового
законодавства при здійснені фінансово
господарських операцій ФОП ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з ТОВ
РМА «Монамі» ( код за ) за
грудень 2009 року; ТОВ «ТД»
Спец-Техноресурс» (код за )
за грудень 2009 року, січень, лютий,
березень, квітень 2010 року; ТОВ «Лоу
Консалт» (код за ) за
березень, квітень 2011 року; ТОВ
«Агенство Віасат» (код за )
за період квітень, травень 2011 року; ТОВ
«Остін-трейд (код за ) за
грудень 2011 року» (далі - Акт перевірки),
оскільки його висновки грунтуються на
припущеннях та не підтверджуються
жодними документами.

Позивач наполягає, що Підприємцем не
було допущено порушень вимог
податкового законодавства, про які
йдеться в Акті перевірки, та правомірно
сформовано податковий кредит з податку
на додану вартість, а також звертає
увагу, що реальність господарської
діяльності зі вказаними контрагентами
підтверджується первинними та іншими
документами.

Відповідач проти адміністративного
позову заперечив, у задоволенні
позовних вимог просив відмовити. В
письмових запереченнях на
адміністративний позов відповідач
послався на обставини, викладені в Акті
перевірки.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, враховуючи
принципи рівності сторін, суд дійшов
наступних висновків.

Відповідно до Свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
серії НОМЕР_2 від 29.09.2009 ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований як суб'єкт
господарювання 29.09.2009 Вишгородською
районую державною адміністрацією
Київської області.

Згідно зі Свідоцтвом НОМЕР_3 НОМЕР_4 від
30.10.2009 Підприємець є платником податку
на додану вартість.

З 06.03.2013 по 13.03.2013 посадовою особою
Податкового органу на підставі пп. 20.1.4
ст. 20 та пп. 78.1.1 ст. 78, ст. 79 Податкового
кодексу України проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ФОП ОСОБА_1 з питання
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських операцій з ТОВ
РМА «Монамі» ( код за ) за
грудень 2009 року; ТОВ «ТД
Спецтехноресурс» (код за )
за грудень 2009 року, січень, лютий,
березень, квітень 2010 року; ТОВ
«Лоу-Консалт» (код за ) за
березень, квітень 2011 року; ТОВ
«Агенство Віасат» (код за )
за період квітень, травень 2011 року; ТОВ
«Остін-трейд (код за ) за
грудень 2011 року.

За результатами зазначеної перевірки
було складено Акт №199/17-02/НОМЕР_1 від
20.03.2013, у висновках якого зафіксовано
наступні порушення з боку Підприємця:

1) згідно з ч.1 ст. 203, ч. 2 ст. 215 Цивільного
кодексу України , мають ознаки
нікчемності та є нікчемними в силу
припису закону, договори №28-11/7 від
28.11.2011, №303 від 30.03.2011, №270211 від 27.02.2011, №10
від 09.02.2010, №12 від 23.02.2010, №13 від 24.02.2010,
№15 від 25.02.2010, укладені між ФОП ОСОБА_1
та ТОВ «ТД Спецтехноресурс» (), ТОВ «Лоу-Консалт» (), ТОВ «Агенство Віасат» (), ТОВ «Остін-трейд» () на загальну суму 360989,67 грн.

2) пп. 1.2 п. 1, пп. 2.1, пп. 2.4, пп. 2.16 п. 2 та пп.
3.2 п. 3 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №884 зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від.
05.06.1995 за №168/704, згідно яких
«господарські операції відображуються
у бухгалтерському обліку на підставі
первинних документів, які їх фіксують
та підтверджують. Первинні документи
повинні бути складені у момент
проведення кожної господарської
операції або безпосередньо після її
завершення, а керівник підприємства
повинен це забезпечити. Забороняється
приймати до виконання первинні
документи на операції, що суперечать
законодавчим і нормативним актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачення грошових
коштів ТМЦ та іншого майна, порушують
договірну і фінансову дисципліну,
зокрема завдають шкоди державі,
власникам, іншим юридичним та фізичним
особам.

3) п. 8 розділу 3 «Положення про
затвердження форм та порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість», затверджено наказом ДПА
України від 25.01.2011 №41, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України від
16.02.2011 №197/18935, згідно якого платник
податку самостійно обчислює суму
податкового зобов'язання, яку зазначає
в податковій звітності, мають
відповідати даним бухгалтерського та
податкового обліку платника.

4) п. 201.4, п.201.6 ст. 201 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 №2755-VI та пп. 7.4.5 п.7.4.
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 №168/97-ВР.

5) п.198.6 ст.198, п.201,8 ст. 201 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, ФОП
ОСОБА_1 знижено податок на додану
вартість в розмірі 360989,67 грн. в тому
числі за січень 2010 року в сумі 68399,99 грн.,
лютий 2010 року в сумі 110810,00 грн., за
березень 2010 року в сумі 257666,87 грн., за
квітень 2010 року в сумі 9108,00 грн.,
березень 2011 року в сумі 30000,00 грн., за
квітень 2011 року в сумі 33500,01 грн., за
травень 2011 року в сумі 34290,00 грн.,за
грудень 2011 року в сумі 49115,00 грн.

6) ст. 13 ДКМУ від 26.12.1992 року №13-92 «Про
прибутковий податок з громадян» та
порушення вимог п.177.2 ст.177 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, ФОП
ОСОБА_1 занижено оподатковуваний
частий дохід на загальну суму 2798508,60
грн., в тому числі за 2010 рік в сумі 2025799,55
грн. та за 2011 рік в сумі 772709,05 грн.

До вказаних висновків Податковий орган
дійшов на підставі наступних
викладених в Акті перевірки обставин:

«За результатами проведених заходів
легалізованими матеріалами проведених
заходів підтверджено причетність
вказаної групи осіб до контролю та
діяльності перелічених підприємств.
Крім того, встановлено та
задокументовано зазначені вище особи
використовуючи документи та
розрахункові рахунки перелічених
підприємств, надали можливість
підприємствам - користувачам злочинної
групи, ухилитись від сплати податків в
особливо великих розмірах, заволодіти
бюджетними коштами з шляхом
документального оформлення
безтоварних операцій та перевезти
безготівкові кошти у готівку.

Таким чином, невстановлена група осіб
скоїли повторне фіктивне підприємство,
тобто злочин, передбачений ст. 28 ч. 2, 205
ч.2 КК України.

Приводами до порушення кримінальної
справи є безпосереднє виявлення
органом досудового слідства ознак
злочину, передбаченого ст. 28 ч 2, 205 ч.2 КК
України в діях невстановлених осіб, а
саме: фіктивного підприємства -
створення та придбання СГД з метою
прикриття незаконної діяльності з
сприянням підприємствам - користувачам
мінімізації ними податкових
зобов'язань, які підлягають сплаті до
бюджету, розкраданню державного майна,
повторно.

Підставами для порушення кримінальної
справи стали достатні дані, які
містяться в матеріалах кримінальної
справи №69 - 149, в тому числі: актах
невиїзних документальних перевірок
вказаних підприємств, актах
незнаходження за юридичною адресою,
даних автоматизованих систем ДПС
України, податковій звітності даних
підприємств, проведених оперативно -
технічних заходах під час зняття
інформації з каналів зв'язку -
мобільних телефонів, пояснення
директорів та засновників вказаних
підприємств та інших матеріалів, що
вказують на наявність в діях
невстановленої групи осіб складу
злочину, передбаченого ст. 28 ч 2, 205 ч. 2 КК
України.

Враховуючи вищевикладене,
взаємовідносини між ФОП ОСОБА_1Г та ТОВ
«ТД Спецтехноресурс» (код за ): ТОВ «Лоу-Консалт» (код за ), ТОВ «Агенство Віасат» (код а
), ТОВ «Остін-трейд» (код за
) не спричиняють реального
настання правових наслідків.»

Підсумовуючи викладені в Акті
перевірки обставини, Податковий орган
зазначив, що підприємцем занижено
оподатковуваний частий дохід на
загальну суму 2798508,60 грн., в тому числі
за 2010 рік в сумі 2025799,55 грн. та за 2011 рік в
сумі 772709,05 грн.

На підставі Акту перевірки Податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
від 03.04.2013, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на суму 437641,77 грн.,
у тому числі за основним платежем 422219,02
грн., штрафні санкції - 15422,77 грн., та
податкове повідомлення-рішення №
від 03.04.2013, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 451237,09 грн., у
тому числі за основним платежем 360989,67
грн., штрафні санкції - 90247,42 грн.

Не погоджуючись з зазначеними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач їх оскаржив в
адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у Київській області
№25/м/10-36-10-01/206/318 від 17.06.2013 податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
від 03.04.2013 з податку на додану вартість
скасовано частково, суму грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість визначено в розмірі 181779,68 грн.,
штрафні санкції - 20998,42 грн. Також даним
рішенням збільшено суму штрафних
санкцій з податку на доходи фізичних
осіб на 15420,77 грн.

На підставі рішення Головного
управління Міндоходів у Київській
області №25/м/10-36-10-01/206/318 від 17.06.2013
Податковим органом прийнято податкові
повідомлення-рішення форми «Р» №
від 19.06.2013, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 202778,10 грн., у
тому числі за основним платежем 181779,68
грн., штрафні санкції - 20998,42 грн. та
податкове повідомлення-рішення №
від 19.06.2013, яким збільшено суму штрафних
санкцій з податку на доходи фізичних
осіб на суму 15420,77 грн.

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України №3130/м/99-99/10-01-03-14 від 18.07.2013
податкові повідомлення-рішення від
03.04.2013 № та №, з урахуванням
рішення Головного управління
Міндоходів у Київській області
№25/м/10-36-10-01/206/318 від 17.06.2013, залишено без
змін.

З матеріалів справи вбачається
наступне.

06.08.2010 між ФОП ОСОБА_1 (виконавець) та ТОВ
«Ашан Україна Гіпермаркет» (замовник)
укладено договір №1583/2010, відповідно до
умов якого виконавець надає замовнику
транспортні послуги з організації
перевезення пасажирів замовника у
відповідності з узгодженим сторонами
графіком руху транспорту, а замовник
приймає та оплачує належно надані
послуги. Виконавець організовує
надання послуг з перевезення пасажирів
згідно затвердженого замовником
графіку руху транспорту та
використовує транспортні засоби:
автобуси класу «Богдан А091» та «Богдан
А092» (п. 1.2 договору). Відповідно до п. 1.3
даного договору перевезення пасажирів
здійснюються транспортними засобами
передбаченим п. 1.2. Договору за
наступними маршрутами: вул. Північна -
вул. Г. Сталінграда - станція метро
«Мінська» - вул. М. Тимошенка - вул.
Малиновського - станція метро
«Оболонь» - Гіпермаркет «Ашан
Петрівка», який знаходиться за адресою
м. Київ, проспект Московський, 15-А; Площа
Шевченка - вул. Вишгородська - вул.
Лугова - вул. Богатирська - Гіпермаркет
Ашан Петрівка», який знаходиться за
адресою м. Київ, проспект Московський.
І5-А м. Вишгород - Гіпермаркет «Ашан
Петрівка», який знаходиться за адресою
м. Київ, проспект Московський, 15-А. На
підтвердження виконання умов даного
договору позивачем надано копії
банківських виписок, податкових
накладних, рахунків-фактур тощо.

З метою виконання умов договору №1583/2010
від 06.08.2010 позивачем було укладено ряд
договорів про надання послуг, зокрема з
ТОВ «Остін-трейд, ТОВ «Агентсво Віасат»
та ТОВ «Лоу Консалт».

Фінансово-господарські відносини між
ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Остін-трейд (код за
) у період, що перевірявся
Податковим органом, здійснювались на
підставі договору №28-11/7 від 28.11.2011,
відповідно до умов якого виконавець
(ТОВ Остін Трейд») організовує
замовнику (ФОП ОСОБА_1) транспортні
послуги з перевезення пасажирів
замовника у відповідності з узгодженим
сторонами графіком руху транспорту, а
замовник приймає та оплачує належно
надані послуги (п. 1.1 договору).
Виконавець організовує надання послуг
з перевезення пасажирів згідно
затвердженого замовником графіку руху
транспорту та використовує
транспортні засоби: автобуси класу
«Богдан А091» та «Богдан А092» (п. 1.2
договору). Відповідно до п. 1.3 даного
договору перевезення пасажирів
здійснюються транспортними засобами
передбаченим п. 1.2. Договору за
наступними маршрутами: вул. Північна -
вул. Г. Сталінграда - станція метро
«Мінська» - вул. М. Тимошенка - вул.
Малиновського - станція метро
«Оболонь» - Гіпермаркет «Ашан
Петрівка», який знаходиться за адресою
м. Київ, проспект Московський, 15-А; Площа
Шевченка - вул. Вишгородська - вул.
Лугова - вул. Богатирська - Гіпермаркет
Ашан Петрівка», який знаходиться за
адресою м. Київ, проспект Московський.
І5-А м. Вишгород - Гіпермаркет «Ашан
Петрівка», який знаходиться за адресою
м. Київ, проспект Московський, 15-А.
Відповідно до п. 3.4 даного договору
замовник здійснює оплату на підставі
акту приймання-передачі виконаних
робіт виконавцем, але не раніше
підписання акту приймання-передачі
наданих послуг.

На підтвердження реальності виконання
умов договору №28-11/7 від 28.11.2011
позивачем надано належним чином
завірені копії: графіків руху ТЗ за
відповідними маршрутами (додаток №1 до
договору); банківських виписок;
податкових накладних №60 від 15.12.2011 на
загальну суму 182690,00 грн., у тому числі
ПДВ 30448,33 грн. та №71 від 19.12.2011 на
загальну суму 112000,00 грн., у тому числі
ПДВ 18666,67 грн.; а також акти виконаних
робіт від 31.12.2011.

Фінансово-господарські відносини між
ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Агентсво Віасат»
(код за ) здійснювались на
підставі договору №3003 від 30.03.2011,
відповідно до умов якого виконавець
(ТОВ «Агенство Віасат») організовує
замовнику (ФОП ОСОБА_1) транспортні
послуги з перевезення пасажирів
замовника у відповідності з узгодженим
сторонами графіком руху транспорту, а
замовник приймає та оплачує належно
надані послуги. Виконавець організовує
надання послуг з перевезення пасажирів
згідно затвердженого замовником
графіку руху транспорту та
використовує транспортні засоби:
автобуси класу «Богдан А091» та «Богдан
А092» (п. 1.2 договору). Відповідно до п. 1.3
даного договору перевезення пасажирів
здійснюються транспортними засобами
передбаченим п. 1.2. Договору за
наступними маршрутами: вул. Північна -
вул. Г. Сталінграда - станція метро
«Мінська» - вул. М. Тимошенка - вул.
Малиновського - станція метро
«Оболонь» - Гіпермаркет «Ашан
Петрівка», який знаходиться за адресою
м. Київ, проспект Московський, 15-А; Площа
Шевченка - вул. Вишгородська - вул.
Лугова - вул. Богатирська - Гіпермаркет
Ашан Петрівка», який знаходиться за
адресою м. Київ, проспект Московський.
І5-А м. Вишгород - Гіпермаркет «Ашан
Петрівка», який знаходиться за адресою
м. Київ, проспект Московський, 15-А.
Відповідно до п. 3.4 даного договору
замовник здійснює оплату на підставі
акту приймання-передачі виконаних
робіт виконавцем, але не раніше
підписання акту приймання-передачі
наданих послуг.

На підтвердження виконання умов
договору №3003 від 30.03.2011 позивачем
надано належним чином завірені копії:
графіків руху ТЗ за відповідними
маршрутами (додаток №1 до договору);
банківських виписок; податкових
накладних №11 від 05.05.2011 на загальну
суму 205740,00 грн., у тому числі ПДВ 34290,00
грн., №9 від 04.04.2011 на загальну суму 72400,00
грн., у тому числі ПДВ 12066,67 грн., №010 від
04.04.2011 на загальну суму 50200,00 грн., у тому
числі ПДВ 8366,67 грн.; актів виконаних
робіт №30/04 від 30.04.2011, №30/05 від 30.04.2011, №31
від 31.05.2011, №32 від 31.05.2011

Фінансово-господарські відносини між
ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Лоу Консалт» () здійснювались на підставі
договору №270211 від 27.02.2011, відповідно до
умов якого виконавець (ТОВ «Лоу
Консалт») організовує замовнику (ФОП
ОСОБА_1) транспортні послуги з
перевезення пасажирів замовника у
відповідності з узгодженим сторонами
графіком руху транспорту, а замовник
приймає та оплачує належно надані
послуги. Виконавець організовує
надання послуг з перевезення пасажирів
згідно затвердженого замовником
графіку руху транспорту та
використовує транспортні засоби:
автобуси класу «Богдан А091» та «Богдан
А092» (п. 1.2 договору). Відповідно до п. 1.3
даного договору перевезення пасажирів
здійснюються транспортними засобами
передбаченим п. 1.2. Договору за
наступними маршрутами: вул. Північна -
вул. Г. Сталінграда - станція метро
«Мінська» - вул. М. Тимошенка - вул.
Малиновського - станція метро
«Оболонь» - Гіпермаркет «Ашан
Петрівка», який знаходиться за адресою
м. Київ, проспект Московський, 15-А; Площа
Шевченка - вул. Вишгородська - вул.
Лугова - вул. Богатирська - Гіпермаркет
Ашан Петрівка», який знаходиться за
адресою м. Київ, проспект Московський.
І5-А м. Вишгород - Гіпермаркет «Ашан
Петрівка», який знаходиться за адресою
м. Київ, проспект Московський, 15-А.
Відповідно до п. 3.4 даного договору
замовник здійснює оплату на підставі
акту приймання-передачі виконаних
робіт виконавцем, але не раніше
підписання акту приймання-передачі
наданих послуг.

На підтвердження виконання умов
договору №270211 від 27.02.2011 позивачем
надано належним чином завірені копії:
графіків руху ТЗ за відповідними
маршрутами (додаток №1 до договору);
податкових накладних №17 від 20.04.2011 на
загальну суму 28849,00 грн., у тому числі
ПДВ 4808,17 грн., №15 від 18.04.2011 на загальну
суму 49551,00 грн., у тому числі ПДВ 8258,50
грн., №7 від 02.03.2011 на загальну суму 70000,00
грн., у тому числі ПДВ 11666,67 грн., №24 від
16.03.2011 на загальну суму 50000,00 грн., у тому
числі ПДВ 8333,33 грн., №21 від 12.03.2011 на
загальну суму 60000,00 грн., у тому числі
ПДВ 10000,00 грн.; актів виконаних робіт
№300401 від 30.04.2011, №300402 від 30.04.2011, №310302
від 31.03.2011, №310301 від 31.03.2011; платіжних
доручень №23 від 19.04.2011 на суму 28849,00 грн.,
№15 від 02.03.2011 на суму 70000,00 грн., №18 від
15.03.2011 на суму 50000,00 грн., №16 від 11.03.2011 на
суму 60000,00 грн.

Господарська діяльність між ФОП ОСОБА_1
та ТОВ ТД «Спец-Техноресурс» полягає в
наданні останнім послуг з ремонту
автобусів, продажу запчастин та
продажу дизельного паливу на загальну
суму 1284508,00 грн.

На підтвердження вказаних
господарських операцій позивачем
надано належним чином завірені копії
наступних документів:

- банківських виписок;

- податкових накладних №110103 від 11.01.2010
на загальну суму 60000,00 грн., у тому числі
ПДВ 10000,00 грн., №150102 від 15.01.2010 на
загальну суму 75000,00 грн., у тому числі
ПДВ 12500,00 грн., №150103 від 15.01.2010 на
загальну суму 60000,00 грн., у тому числі
ПДВ 10000,00 грн., №160101 від 16.01.2010 на
загальну суму 53000,00 грн., у тому числі
ПДВ 8833,33 грн., №190101 від 19.01.2010 на
загальну суму 91884,17 грн., у тому числі
ПДВ 15314,03 грн., №210101 від 21.01.2010 на
загальну суму 70515,83 грн., у тому числі
ПДВ 11752,64 грн., №090203 від 09.02.2010 на
загальну суму 180000,00 грн., у тому числі
ПДВ 30000,00 грн., №090204 від 09.02.2010 на
загальну суму 25000,00 грн., у тому числі
ПДВ 4166,67 грн., №100206 від 10.02.2010 на
загальну суму 70000,00 грн., у тому числі
ПДВ 11666,67 грн., №150204 від 15.02.2010 на
загальну суму 30860,00 грн., у тому числі
ПДВ 5143,33 грн., №170203 від 17.02.2010 на
загальну суму 73000,00 грн., у тому числі
ПДВ 12166,67 грн., №170208 від 17.02.2010 на
загальну суму 56000,00 грн., у тому числі
ПДВ 9333,33 грн., №230203 від 23.02.2010 на
загальну суму 21000,00 грн., у тому числі
ПДВ 3500,00 грн., №230205 від 23.02.2010 на
загальну суму 75000,00 грн., у тому числі
ПДВ 12500,00 грн., №230206 від 23.02.2010 на
загальну суму 57000,00 грн., у тому числі
ПДВ 9500,00 грн., №240204 від 24.02.2010 на
загальну суму 12000,00 грн., у тому числі
ПДВ 2000,00 грн., №250201 від 25.02.2010 на
загальну суму 65000,00 грн., у тому числі
ПДВ 10833,33 грн., №110304 від 11.03.2010 на
загальну суму 70000,00 грн., у тому числі
ПДВ 11666,67 грн., №110305 від 11.03.2010 на
загальну суму 60000,00 грн., у тому числі
ПДВ 10000,00 грн., №150302 від 15.03.2010 на
загальну суму 24600,00 грн., у тому числі
ПДВ 4100,00 грн., №120407 від 12.04.2010 на
загальну суму 54648,00 грн., у тому числі
ПДВ 9108,00 грн.,

- видаткових накладних №140103 від 14.01.2010
на загальну суму 60000,00 грн., у тому числі
ПДВ 10000,00 грн., №150102 від 15.01.2010 на
загальну суму 75000,00 грн., у тому числі
ПДВ 12500,00 грн., №150103 від 15.01.2010 на
загальну суму 60000,00 грн., у тому числі
ПДВ 10000,00 грн., №190101 від 19.01.2010 на
загальну суму 91884,17 грн., у тому числі
ПДВ 15314,03 грн., №090203 від 09.02.2010 на
загальну суму 180000,00 грн., у тому числі
ПДВ 30000,00 грн., №100206 від 10.02.2010 на
загальну суму 70000,00 грн., у тому числі
ПДВ 11666,67 грн., №150204 від 15.02.2010 на
загальну суму 30860,00 грн., у тому числі
ПДВ 5143,33 грн., №170203 від 17.02.2010 2010 на
загальну суму 73000,00 грн., у тому числі
ПДВ 12166,67 грн., №230203 від 23.02.2010 на
загальну суму 21000,00 грн., у тому числі
ПДВ 3500,00 грн., №230205 від 23.02.2010 на
загальну суму 75000,00 грн., у тому числі
ПДВ 12500,00 грн., №110304 від 11.03.2010 на
загальну суму 70000,00 грн., у тому числі
ПДВ 11666,67 грн., №110305 від 11.03.2010 на
загальну суму 60000,00 грн., у тому числі
ПДВ 10000,00 грн., №120407 від 12.04.2010 на
загальну суму 54648,00 грн., у тому числі
ПДВ 9108,00 грн.,

- рахунків-фактур №110110 від 11.01.2010 на
загальну суму 60000,00 грн., у тому числі
ПДВ 10000,00 грн., №150210 від 15.01.2010 на
загальну суму 75000,00 грн., у тому числі
ПДВ 12500,00 грн., №150110 від 15.01.2010 на
загальну суму 60000,00 грн., у тому числі
ПДВ 10000,00 грн., №150210 від 15.01.2010 на
загальну суму 53000,00 грн., у тому числі
ПДВ 8833,33 грн.; №190101 від 19.01.2010 на
загальну суму 91884,17 грн., у тому числі
ПДВ 15314,03 грн.,№200105 від 20.01.2010 на
загальну суму 70515,83 грн., у тому числі
ПДВ 11752,64 грн., №090201 від 09.02.2010 на
загальну суму 180000,00 грн., у тому числі
ПДВ 30000,00 грн., №090202 від 09.02.2010 на
загальну суму 25000,00 грн., у тому числі
ПДВ 4166,67 грн., №100203 від 10.02.2010 на
загальну суму 70000,00 грн., у тому числі
ПДВ 11666,67 грн., №150202 від 15.02.2010 на
загальну суму 30860,00 грн., у тому числі
ПДВ 5143,33 грн., №170210 від 17.02.2010 2010 на
загальну суму 73000,00 грн., у тому числі
ПДВ 12166,67 грн., №170209 від 17.02.2010 на
загальну суму 56000,00 грн., у тому числі
ПДВ 9333,33 грн., №230201 віл 23.02.2010 на
загальну суму 21000,00 грн., у тому числі
ПДВ 3500,00 грн., №230202 від 23.02.2010 на
загальну суму 75000,00 грн., у тому числі
ПДВ 12500,00 грн., №230207 від 23.02.2010 на
загальну суму 57000,00 грн., у тому числі
ПДВ 9500,00 грн., №150201 від 15.02.2010 на
загальну суму 12000,00 грн., у тому числі
ПДВ 2000,00 грн., №100202 від 10.02.2010 на
загальну суму 65000,00 грн., у тому числі
ПДВ 10833,33 грн., №110301 від 11.03.2010 на
загальну суму 70000,00 грн., у тому числі
ПДВ 11666,67 грн., №110302 від 11.03.2010 на
загальну суму 60000,00 грн., у тому числі
ПДВ 10000,00 грн., №110303 від 11.03.2010 на
загальну суму 24600,00 грн., у тому числі
ПДВ 4100,00 грн., №120405 від 12.04.2010 на
загальну суму 54648,00 грн., у тому числі
ПДВ 9108,00 грн.,

- актів виконаних робіт №150210 від 16.01.2010,
№200105 від 21.01.2010, №10 від 09.02.2010, №11 від
17.02.2010, №12 від 23.02.2010, №13 від 24.02.2010, №15
від 25.02.2010, №25 від 15.03.2010.

Також позивачем були надані належним
чином завірені копії угод, укладених
між Підприємцем та ФОП ОСОБА_5, ФОП
ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_2, та документів, що
підтверджують їх виконання.

Листом Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області
№243/9/10-17-15-01 від 15.11.2013 на виконання
усної ухвали суду від 10.10.2013
повідомлено, що ТОВ «Остін Трейд» у
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2011 року було
відображено взаємовідносини з ФОП
ОСОБА_1 До податкового зобов'язання
віднесена сума ПДВ відповідно до
податкових накладних №60 від 15.12.2011 на
загальну суму 182690,00 грн., у тому числі
ПДВ 30448,33 грн. та №71 від 19.12.2011 на
загальну суму 112000,00 грн., у тому числі
ПДВ 18666,67 грн.

Листом Бориспільської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області №1254/9/10
від 28.11.2013 на виконання усної ухвали
суду від 10.10.2013 повідомлено, що ТОВ «Лоу
Консалт» у поданих деклараціях
відобразило ПДВ за березень 2011 року в
розмірі 30000,00 грн., за квітень 2011 року у
розмірі 13066,70 грн.

Листом ДПІ у Дніпровському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві №2478/10/26-53-11-01-11-1
від 15.11.2013 на виконання усної ухвали
суду від 10.10.2013 повідомлено, що згідно
поданих декларацій з податку на додану
вартість та додатку №5 до них за період
з 01.01.2010 по 30.04.2010 ТОВ «ТД
Спец-Техноресурс» було задекларовано
сумарно податкових зобов'язань по
взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1: за
січень 2010 року на суму 342000,00 грн., у т.ч.
ПДВ 68400,00 грн.; за лютий 2010 року на суму
554050,00 грн., у т.ч. 110810,00 грн.; за березень
2010 року на суму 128833,33 грн., у т.ч. ПДВ 25766,67
грн.; за квітень 2010 року на суму 45540,00
грн., у т.ч. ПДВ 9108,00 грн. Згідно
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів за
вищевказаний період між ТОВ «ТД
Спец-Техноресурс» та ФОП ОСОБА_1
розбіжності відсутні.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, суд виходить з
наступного.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 70 КАС
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Враховуючи викладені положення норм
чинного процесуального законодавства,
суд вважає, що посилання Податковим
органом в Акті перевірки на матеріали
кримінальної справи №69-149 не може бути
належними доказом у даній
адміністративній справі та свідчити
про порушення вимог податкового
законодавства при формуванні
Товариством податкового кредиту та
віднесенні сум до витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, за результатами
господарської діяльності зі вказаними
контрагентами.

При цьому вироку у вказаній
кримінальній справі, що набрав
законної сили, відповідачем надано не
було.

Суд також звертає увагу на те, що
статтею 204 Цивільного кодексу України
закріплена презумпція правомірності
правочину, згідно якої правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Крім того, суд виходить із презумпції
сумлінності платників податків та
інших учасників правовідносин в
економічній сфері, відповідно до
змісту якої презумується, що дії
платника податків, які мають своїм
результатом одержання певної
податкової вигоди економічно
виправдані, а відомості, що містяться в
його первинних бухгалтерських
документах та податковій звітності є
достовірними, якщо інше не доказано у
встановленому законодавством порядку
належними та допустимими доказами.

Також суд не бере до уваги та не вважає
доведеним з боку відповідача факт
невідповідності
фінансово-господарських
взаємовідносин між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ
«ТД Спец-Техноресурс», ТОВ
«Лоу-Консалт», ТОВ «Агенство Віасат»,
ТОВ «Остін-трейд» вимогам частини 5
(правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним) статті 203 ЦК України
у зв'язку з наступним.

Згідно з позицією Вищого
адміністративного суду України,
викладеною в листі від 02.06.2011 №742/11/13-11,
статтею 1 Закону України від 16.07.1999
№996-ХІV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення. Отже, будь-які документи
(у тому числі договори, накладні,
рахунки тощо) мають силу первинних
документів лише в разі фактичного
здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством. З
урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Відповідно до частини 2 статті 70 КАС
сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Тобто, Податковий орган повинен надати
суду відповідні докази, які
підтверджують доводи щодо відсутності
господарських операцій між ФОП ОСОБА_1
та ТОВ «ТД Спец-Техноресурс», ТОВ
«Лоу-Консалт», ТОВ «Агенство Віасат» та
ТОВ «Остін-трейд», правомірності
прийнятих ним оспорюваних рішень.

В свою чергу, суд констатує, що фактичне
здійснення господарських операцій між
цими контрагентами підтверджується
зазначеними вище первинними та іншими
документами, зокрема, договорами, актам
виконаних робіт, рахунками-фактурами,
видатковими накладними, податковими
накладними тощо.

Таким чином, не визнання Податковим
органом права на податковий кредит та
висновок про заниження суми податку на
додану вартість, що підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет
всупереч вимогам п. 200.1 ст. 200
Податкового кодексу України є
безпідставними.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу
України визначає, що датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Кодексу не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу
України встановлено, що платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

Аналогічні положення закріплені у
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», який діяв до набрання
01.01.2011 чинності Податковим Кодексом
України.

Пункт 201.6 статті 201 Податкового кодексу
України встановлює, що податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідач не надав жодних доказів
того, що позивача відповідно до
положень пункту 201.6 Податкового
кодексу України було повідомлено про
наявність розбіжностей в
задекларованих податкових
зобов'язаннях і кредитах Підприємцем
із ТОВ «ТД Спец-Техноресурс», ТОВ
«Лоу-Консалт», ТОВ «Агенство Віасат» та
ТОВ «Остін-трейд», тоді як позивачем
доведено правомірність та
своєчасність відображення податкового
кредиту за наслідками взаємовідносин
із зазначеним суб'єктом господарювання
у звітних документах.

Наявність у позивача належним чином
оформлених податкових накладних,
отриманих у межах взаємовідносин з ТОВ
«ТД Спец-Техноресурс», ТОВ
«Лоу-Консалт», ТОВ «Агенство Віасат» та
ТОВ «Остін-трейд» за період, що
перевірявся Податковим органом, суду
доведено.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Таким чином, у зв'язку з наявністю у
позивача відповідних первинних
документів, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку, зокрема,
податкових накладних, суд дійшов
висновку про обґрунтованість дій ФОП
ОСОБА_1 щодо формування податкового
кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «ТД
Спец-Техноресурс», ТОВ «Лоу-Консалт»,
ТОВ «Агенство Віасат» та ТОВ
«Остін-трейд».

Частиною 1 статті 5 КАС України
встановлено, що адміністративне
судочинство здійснюється відповідно
до Конституції України, цього Кодексу
та міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Так, згідно з статтею 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
ратифікованої Законом України №475/97-ВР
від 17.07.1997, (далі - Конвенція) кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права. Проте попередні положення
жодним чином не обмежують право
держави вводити в дію такі закони, які
вона вважає за необхідне, щоб
здійснювати контроль за користуванням
майном відповідно до загальних
інтересів або для забезпечення сплати
податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує, як справу
майнового характеру, на підставі
рішення Європейського суду з прав
людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти
України», зі змісту якого вбачається,
що збільшення податковим органом
зобов'язань особи з податку є
втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з
прав людини вимога про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень, яке впливає на склад майна
позивача, у тому числі шляхом
безпідставного стягнення податків,
зборів, штрафних санкцій тощо, є
майновою.

У зв'язку з викладеним, протиправне
винесення Податковим органом спірних
податкових повідомлень-рішень
становить втручання у мирне володіння
майном суб'єкта господарювання, що
порушує статтю 1 Першого протоколу до
Конвенції.

Розглядаючи справу «Інтерспав» проти
України про порушення статті 1 Першого
протоколу до Конвенції, Європейський
суд з прав людини висловив свою думку,
яка полягає в наступному: «коли
державні органи володіють будь-якою
інформацією про зловживання у системі
відшкодування ПДВ, що здійснюються
конкретною кампанією, вони можуть
вжити відповідних заходів з метою
запобігання або усунення таких
зловживань. Суд, однак, не може прийняти
зауваження Уряду щодо загальної
практики з відшкодування ПДВ за
відсутності будь-яких ознак, які б
вказували на те, що заявник був
безпосередньо залучений до таких
зловживань».

У рішенні від 22 січня 2009 року у справі
«БУЛВЕС» АД проти Болгарії»(заява
№3991/03) Європейський суд з прав людини,
зазначив, що платник податку не повинен
нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Відповідно до частини другої статті 8
КАС України суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
прав людини.

За таких обставин, покупець не може
нести відповідальність за можливе
порушення податкового законодавства
продавцем-контрагентом, за умови
необізнаності першим щодо таких
порушень.

Відповідачем не надано доказів того, що
позивач знав або міг дізнатися про те,
що ТОВ «ТД Спец-Техноресурс», ТОВ
«Лоу-Консалт», ТОВ «Агенство Віасат» чи
ТОВ «Остін-трейд» можливо, порушують
вимоги податкового законодавства,
зокрема, щодо подання податкової
звітності, відсутності за юридичним
місцезнаходженням тощо, а також
доказів того, що позивач був
безпосередньо залучений до можливих
зловживань контрагентів у системі
оподаткування.

Частина 2 статті 71 КАС України визначає,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги викладені норми та
обставини, суд вважає, що відповідачем
не доведено належними та достатніми
доказами фактів безпідставного чи
неправомірного формування позивачем
податкового кредиту та заниження суми
податку на додану вартість, що підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет за
результатами господарської діяльності
з ТОВ «ТД Спец-Техноресурс», ТОВ
«Лоу-Консалт», ТОВ «Агенство Віасат» та
ТОВ «Остін-трейд».

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, беручи до уваги не доведеність
відповідачем відсутності реального
характеру правочинів, укладених між
ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ТД
Спец-Техноресурс», ТОВ «Лоу-Консалт»,
ТОВ «Агенство Віасат», ТОВ
«Остін-трейд», доведеність
обґрунтованості включення позивачем
до складу податкового кредиту
відображених в отриманих від вказаних
контрагентів первинних документах сум
податку на додану вартість та
віднесення сум до валових витрат; суд
дійшов висновку про наявність підстав
для задоволення позовних вимог та
скасування оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70-72, 86, 159-163, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби
форми «Р» № від 03 квітня 2013 року,
№ від 19 червня 2013 року, № від
19 червня 2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
судовий збір у розмірі 2294 (дві тисячі
двісті дев'яносто чотири) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду у порядку,
встановленому статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання апеляційної
скарги через Київський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Спиридонова В.О.