Справа № 806/8358/13-а
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"05" березня 2014 р.
Справа № 806/8358/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі
Дєдуху Б.О. ,

за участю представника позивача Сірої
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"23" січня 2014 р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОЛДІ-Житомир" до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про скасування податкових
повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОЛДІ-Житомир»
звернулося до Житомирського окружного
адміністративного суду з вказаним
позовом, в якому просить визнати
неправомірним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Житомирській області від
25.10.2013 року № про збільшення суми
грошового зобов`язання з податку на
прибуток за основним платежем 43364,00 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
в розмірі 21682,00 грн. та від 25.10.2013 року №
про збільшення суми грошового
зобов`язання з податку на додану
вартість за основним платежем 41299,00 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
в розмірі 20650,00 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 23.01.2014 року
позов задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Житомирській
області від 25.10.2013 року № , №
.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу. Посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. просить скасувати постанову
суду та прийняти нову постанову про
відмову у задоволенні позову. В
апеляційній скарзі зазначили. що
контрагент позивача ТОВ «Карбон Медіа
Групп» має ознаки фіктивності.
Операції з оприбуткування,
приймання-передачі робіт від
постачальників та кінцевому покупцю,
безпосередньо ТОВ «ОЛДІ - Житомир», не
проводились, а здійснювалось лише
переоформлення документів - договорів,
видаткових накладних, податкових
накладних та актів виконаних робіт. В
акті надання послуг відсутня
розшифровка наданих послуг із
зазначенням точної адреси розміщення
реклами в м. Житомирі та Житомирській
області, кількість рекламних щитів, їх
розміри, зміст рекламних щитів з
зазначенням конкретної назви товару та
його технічної характеристики. Крім
того, підприємством не були виконані
умови п.п. 3.1.4.1 розділу 3 договору №21/12-11
на проведення рекламних акцій - до
перевірки не надано копій
сертифікатів, дозволів, ліцензій щодо
рекламованого товару.

Переглянувши судове рішення, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника позивача,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОЛДІ - Житомир» як
платник податків перебуває на обліку в
Житомирській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
Управління Міндоходів у Житомирській
області.

Встановлено, що з 26.09.2013 року по 02.10.2013
року посадовими особами Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Житомирській області було
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ОЛДІ-Житомир» з питання
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Карбон Медіа
Груп» (код за ) за період з
01.10.2012 року по 31.10.2012 року, за
результатами якої складено акт від
09.10.2013 р. № 1170/15-01/35238424.

Перевіркою встановлено порушення
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОЛДІ - Житомир» пп.
139.1.9 п. 139.1 статті 139 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ (із змінами
і доповненнями), в результаті чого
підприємством занижено податок на
прибуток в сумі 43364,00 грн., п.п. 198.1, 198.2,
198.3, 198.6 ст.198, 201.1 ст. 201 Податкового
Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ (із
змінами і доповненнями), в результаті
чого підприємством занижено податок на
додану вартість в загальній сумі 41299,00
грн.

Підставою для висновку податкового
органу про заниження позивачем податку
на прибуток та податку на додану
вартість стала наявність акту ДПІ у
Печерському районі м. Києва від 24.01.2013
року № 47/22-10/37401049 про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карбон Медіа Груп»
щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків ТОВ
«Торгівельна компанія «Техно - Трейд»
за жовтень 2012 року, за результатами
якої встановлено порушення ТОВ «Карбон
Медіа Груп» абз. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3
та 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, в результаті чого завищено
суму податкового кредиту за жовтень 2012
р. у сумі 148660,83 грн., та порушення абз.
«а», «б» п. 185.1 ст.185, п. 186.1, п. 186.2 ст.186
Податкового кодексу України, в
результаті чого безпідставно було
задекларовано суму податкових
зобов'язань за жовтень 2012 року у сумі
203625,50 грн. (в т.ч. за
фінансово-господарськими операціями з
ТОВ «ОЛДІ-Житомир» у сумі 41299,17 грн.)
Перевіркою встановлено факт
взаємовідносин ТОВ «Карбон Медіа Груп»
з суб'єктом господарювання ТОВ «ТК
«Техно-Трейд» у жовтні 2012 року та,
відповідно, не встановлено факту
реального здійснення господарських
операцій при придбанні послуг від
постачальника ТОВ «ТК «Техно-Трсйд» з
врахуванням реального часу здійснення
операцій, місцезнаходження майна,
наявності трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів.
Відсутність факту реального
здійснення господарської діяльності
ТОВ «ТК «Техно-Трейд» підтверджується
висновком ГВ ПМ ДПІ у Печерському
районі м. Києва № 1284 . Крім цього
розпочато досудове розслідування у
кримінальному провадженні №0000009
за матеріалами кримінальної справи
№70-00578, порушеної 07.11.2012 р. за фактом
створення (придбання) з метою прикриття
незаконної діяльності невстановленими
слідством особами ТОВ «ТК
«Техно-Трейд» за ч. 2 ст. 205 КК України.

Крім того, підприємством, ТОВ
«ОЛДІ-Житомир», до перевірки не надано
копій сертифікатів, дозволів, ліцензій
щодо рекламованого товару. В акті
надання послуг відсутня розшифровка
наданих послуг із зазначенням точної
адреси розміщення реклами в м. Житомирі
та Житомирській області, кількість
рекламних щитів, їх розміри, зміст
рекламних щитів з зазначенням
конкретної назви товару та його
технічної характеристики

За наслідками перевірки Житомирською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного Управління
Міндоходів у Житомирській області
винесені податкові повідомлення -
рішення від 25.10.2013 року № про
збільшення суми грошового зобов`язання
з податку на прибуток за основним
платежем 43364,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями в розмірі 21682,00
грн., та від 25.10.2013 року № про
збільшення суми грошового зобов`язання
з податку на додану вартість за
основним платежем 41299,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями в
розмірі 20650,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив з безпідставності
винесення податкових
повідомлень-рішень щодо визначення
податкових зобов"язань.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з
пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно із п. «г» пп. 138.10.3 п.138.10
Податкового кодексу України до складу
витрат на збут відносяться витрати на
рекламу та дослідження ринку
(маркетинг), на передпродажну
підготовку товарів.

Згідно пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Згідно п. «а» п.185.1 ст.185 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
податком на додану вартість є операції
платників податку з: постачання
товарів, місце постачання яких
розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Приписами п.187.1 ст.187 Податкового
кодексу України встановлено, що датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: а)
дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Згідно з п.188.1 ст.188 Податкового кодексу
України, база оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
вартості (у разі здійснення
контрольованих операцій - не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу) з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування, що справляється
з вартості послуг стільникового
рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної)
вартості включаються будь-які суми
коштів, вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податків безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
товарів/послуг.

Згідно із пп. 198.2. ст. 198 Податкового
кодексу України, датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пп. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пп.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи
не підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
п.201.11ст.201 цього Кодексу.

Норми п. 201.1, п.201.4, п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України
встановлюють, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) податкову накладну в
момент виникнення податкових
зобов'язань продавця, яка є підставою
для нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Встановлено, що 21 грудня 2011 р. між ТОВ
«ОЛДІ-Житомир» та ТОВ «Карбон Медіа
Груп» укладено договір № 21/12-11 на
проведення рекламних кампаній.

На виконання зазначеного договору та
реальності господарської операції
позивачем були надані додаток №10 від
29.10.2012 року до договору на проведення
рекламних кампаній №21/12-11 від 21.12.2011
року, що є його невід'ємною частиною та
містить адресну програму на розміщення
рекламних матеріалів, рахунок на
оплату № 92 від 19.10.2012 року, акт наданих
послуг № 90 від 31.10.2012 року; податкова
накладна № 8 від 25.10.2012 року, платіжне
доручення № 9233 від 25.10.2012 року, виписка
з банку за 25.10.2012 року.

Розрахунки між суб'єктами
господарювання за надання послуг з
розміщення реклами в м. Житомирі та
Житомирській області в жовтні 2012 року
проводились у безготівковій формі.
Загальна вартість отриманих послуг
склала 247795,00 грн., в т.ч. ІІДВ 41299,17 грн.

Встановлено, що первинні документи та
зокрема акт наданих послуг і податкова
накладна постачальника відповідають
вимогам ч.2 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 року
№996-XIV, із змінами і доповненнями, п.201.1
ст.201 Податкового кодексу України та
наказу Державної податкової
адміністрації України від 21.12.2010 року
№969 «Про затвердження форми Податкової
накладної та Порядку її заповнення».

В акті наданих послуг вказана
номенклатура послуг, яка є достатньою
для ідентифікації господарської
операції та її приналежності
укладеному договору з контрагентом,
додаток до якого містить адреси
розміщення і зміст рекламних
матеріалів. Слід зазначити, що вимоги
щодо розшифрування в акті наданих
послуг точної адреси розміщення
реклами в м. Житомирі та Житомирській
області, кількість рекламних щитів, їх
розміри, зміст рекламних щитів з
зазначенням конкретної назви товару та
його технічної характеристики,
відсутні в чинному законодавстві.

Податкова накладна отримана позивачем
від контрагента внесена позивачем до
реєстру отриманих податкових
накладних, а витрати з сплати податку
на додану вартість за нею включені до
складу податкових зобов`язань ТОВ
«Карбон Медіа Груп» і податкового
кредиту позивача відповідного
податкового періоду та відповідають
даним податкових декларацій з цього
податку ТОВ «Карбон Медіа Груп» і
позивача. Вказаний факт
підтверджується змістом акта
перевірки.

Придбання позивачем у вищевказаного
контрагента рекламних послуг також
підтверджується актом звіряння
взаємних розрахунків між ТОВ
«ОЛДІ-Житомир» та ТОВ «Карбон Медіа
Груп» за період з 01.09.2012 року по 29.05.2013
року, фотозвітами щодо виконання робіт
згідно акту надання послуг № 90 від
31.10.2012 року, що свідчить про реальний
рух активів у процесі здійснення
позивачем господарських операцій.

В ході перевірки відповідачем не
встановлено проведення позивачем
збиткових операцій, не встановлено у
позивача наміру отримати за
вищевказаним договором інший
результат, ніж придбання послуг.

Судом встановлено, що на час здійснення
спірної господарської операції
контрагент позивача - ТОВ «Карбон Медіа
Груп» був зареєстрований як платник
податку на додану вартість та
перебував в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб, що також
підтверджується матеріалами
податкової перевірки і долученим до
матеріалів справи витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб і
фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до витягу з ЄДРЮОФП
основним видом діяльності ТОВ «Карбон
Медіа Груп» є вид діяльності за кодом
КВЕД 73.11 «Рекламні агенства».

Податкове законодавство України не
містить норм, які б ставили у
залежність право платника податку на
формування податкового кредиту від
можливих порушень податкової
дисципліни з боку його контрагентів
або зобов'язували платників податків
контролювати дотримання своїми
контрагентами норм законодавства. Тому
можливі порушення контрагентами
платника податків податкової
дисципліни, у т. ч. недекларування своїх
зобов'язань або несплата податку до
бюджету, не є підставою для позбавлення
платника податків права на податковий
кредит з ПДВ за операціями з такими
контрагентами. Лише сам факт наявності
господарських відносин з контрагентом,
який порушує податкове законодавство,
не може тягнути за собою негативні
наслідки для платника податків у
вигляді зменшення податкового кредиту
чи валових витрат, оскільки платник
податків може бути необізнаним
стосовно таких порушень та дійсних
намірів тих фізичних осіб, які
представляють його контрагента.

Відтак. право на зменшення об'єкта
оподаткування податку на прибуток та
податку на додану вартість на суму
понесених витрат надається
добросовісним платникам для
компенсації витрат, понесених у
процесі здійснення реальної
економічної діяльності, за умови
наявності належного документального
підтвердження виконання господарської
операції.

Судова практика вирішення податкових
спорів виходить з презумпції
добросовісності платників та інших
учасників правовідносин у сфері
економіки. У зв'язку з цим презюмується,
що дії платника, результатом яких є
отримання податкової вигоди,
вважаються економічно виправданими, а
відомості, що містяться у податковій та
бухгалтерській звітності платника, -
достовірні.

Подання платником до контролюючого
органу усіх належним чином оформлених
первинних документів, передбачених
податковим законодавством, з метою
отримання податкової вигоди є
підставою для її отримання, якщо
податковий орган не доведе
неправдивість, недостовірність або
суперечливість відомостей, що
містяться у таких документах.

Однак, податковим органом не доведено
існування таких обставин.

Висновок податкового органу щодо
фіктивності (безтоварності) спірних
господарських операцій між позивачем
та ТОВ «Карбон Медіа Груп», що
обумовлені висновком акту ДПІ у
Печерському районі м. Києва від 24.01.2013
року № 47/22-10/37401049 та порушенням
кримінальної справи за фактом
створення (придбання) з метою прикриття
незаконної діяльності невстановленими
слідством особами ТОВ «ТК
«Техно-Трейд» за ч. 2 ст. 205 КК України, є
передчасним та не грунтується на
вимогах закону. Представниками
відповідача не надано суду судового
рішення (вироку) по вказаній
кримінальній справі, та судом його
існування не встановлено.

Встановлено також, що позивач не є
учасником зазначеного кримінального
провадження.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
висновки Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Житомирській області про порушення
позивачем вимог пп. 139.1.9 п. 139.1 статті 139,
п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п. 201.1 ст. 201
Податкового Кодексу України під час
вчинення спірної господарської
операції з контрагентом, є
безпідставними.

Відповідно до ст. 71 КАС України,
відповідач не довів правомірності та
обґрунтованості мотивів винесення
спірних податкових повідомлень-рішень

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "23" січня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення
виготовлено "07" березня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"ОЛДІ-Житомир"
вул.Вітрука,9-Б,м.Житомир,10025

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014