Справа № 801/10971/13-а
Суддя: Іщенко Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 801/10971/13-а

05.03.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Іщенко Г.М.,

суддів Омельченка В. А. ,

Санакоєвої М.А.

секретар судового засідання
Козловська С. О.

за участю сторін:

представник позивача, Товариства з
обмеженою відповідальністю "МІВ
Спецконтроль-Колорація-Фумігація-Марк
етинг.Агенство"- Одинець Віталій
Леонідович,

представник позивача, Товариства з
обмеженою відповідальністю "МІВ
Спецконтроль-Колорація-Фумігація-Марк
етинг.Агенство"- Барило Валентина
Станіславна,

представник відповідача, Державної
Азово-Чорноморської екологічної
інспекції- не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином та своєчасно, про причину неявки
суд не повідомив,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу №
801/10971/13-а за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МІВ
Спецконтроль-Колорація-Фумігація-Марк
етинг.Агенство" на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Євдокімова О.О. )
від 20.01.2014

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "МІВ
Спецконтроль-Колорація-Фумігація-Марк
етинг.Агенство" (вул. Фурманова, буд.8,
місто Керч, Автономна Республіка Крим,
98312)

до Державної Азово-Чорноморської
екологічної інспекції (вул. Московська,
буд.45, місто Ялта, Автономна Республіка
Крим, 98600)

про визнання протиправними дій,
визнання незаконними та протиправними
перевірку, акту і припису,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 20.01.2014 у
задоволенні адміністративного позову
Товариства з обмеженою
відповідальність "МІВ
Спецконтроль-Колорація-Фумігація-Марк
етинг.Агенство" -відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням
суду, Товариство з обмеженою
відповідальність "МІВ
Спецконтроль-Колорація-Фумігація-Марк
етинг.Агенство" звернулося з
апеляційною скаргою, в якій просить
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
20.01.2014 скасувати та прийняте нове
рішення, яким позов задовольнити у
зв'язку з порушенням судом першої
інстанції норм матеріального права.

Колегія суддів, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування Окружним
адміністративним судом Автономної
Республіки Крим норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи
Товариство з обмеженою
відповідальність "МІВ
Спецконтроль-Колорація-Фумігація-Марк
етинг. Агенство" (далі-позивач)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної
Азово-Чорноморської екологічної
інспекції (далі-відповідач) про
визнання протиправним дій, визнання
незаконними та протиправними
перевірку, акту і припису.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції дійшов про
необґрунтованість позовних вимог.

Із такими висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки вони відповідають фактичним
обставинам справи та вимогам
матеріального права, що регулює спірні
правовідносини.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства України є захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних
суддів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Кожному гарантується право на захист
його прав, свобод та інтересів
незалежним і неупередженим судом
(стаття 6 Кодексу адміністративного
судочинства України).

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Отже, згідно з вищенаведеними нормами
права, позивач має право звернутися до
адміністративного суду з позовом, якщо
він вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю відповідача (суб'єкта
владних повноважень) порушено його
права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. При цьому,
обставину дійсного (фактичного)
порушення прав, свобод чи інтересів
позивача має довести належними та
допустимими доказами саме позивач.

При апеляційному перегляді
справи встановлено, що предметом
оскарження позивачем є дії
відповідача, щодо проведення
перевірки, Акт та Припис, які складені
за результатами перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідачем проведена позапланова
перевірка позивача стосовно виконання
усіх пунктів Припису від 26.10.2012 №18, за
результатами якої складено Акт
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами.

Перевіркою зафіксовано порушення
частини восьмої статті 7 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", а саме: невиконання
пунктів 3-5 Припису № 18 від 26.10.2012.

З метою усунення виявлених порушень
відповідачем було винесено Припис від
21.06.2013 №13, відповідно до якого
приписано відповідальній особі
позивача за невиконання пунктів 3-5
припису №18 від 26.10.2012 прибути до
відділу ДАЧЕІ за адресою:місто Керч,
вул. Кірова, 31 а. до 27.06.2013.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) встановлені Законом України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності".

Судом першої інстанції
безперечно встановлено, що у період з 20
по 21 червня 2013 року відповідачем на
підставі Наказу від 17.06.2013 №435 "Про
проведення позапланового заходу" та
направлення на проведення
позапланової перевірки від 17.06.2013 №15/620
було проведено позапланову перевірку
стану виконання усіх пунктів Припису
від 26.10.2012 № 18, виданого за результатами
планової перевірки позивача, отже,
позапланова перевірка позивача, за
результатами якої складено Акт
перевірки була здійснена на підставі,
передбаченої статтею 6 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» та у відповідності до
вимог статті 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності».

Заявником апеляційної скарги не
враховано, що проведення перевірки за
юридичною адресою не представилось
можливим у зв'язку з тим, що фактично
представники підприємства за
зазначеною юридичною адресою
діяльність не ведуть, керівництво та
уповноважені представники позивача за
юридичною адресою були відсутні, що
підтверджується Актом перевірки.

Колегія суддів вважає правильним
висновок суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позову стосовно
визнання протиправними дії
відповідача при складанні Акту
перевірки, визнання позапланової
перевірки протиправною та нечиною
тільки на підставі того, що під час
перевірки була відсутня уповноважена
особа позивача, оскільки це не звільняє
позивача від обов'язку виконати Припис
від 26.10.2012 №18, який став підставою для
проведення перевірки та складання
відповідного Акту, а відповідача від
здійснення державного нагляду.

Слід зазначити, що визнання дій особи
протиправними можливо, якщо вони
здійснені з порушенням норм
матеріального чи процесуального права,
вчинені на підставі повноважень
відповідної особи. Проте, судом першої
інстанції безспірно встановлено, що
дії відповідача щодо складання Акту
вчиненні в межах його повноважень,
визначених Законом України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності».

Неспроможними визнаються судовою
колегією доводи апеляційної скарги
щодо визнання незаконним, протиправним
Акту перевірки, оскільки Кодексом
адміністративного судочинства України
встановлені певні обмеження щодо
предмету оскарження, зокрема, до суду
може бути оскаржено лише рішення
(нормативно-правові акти чи акти
індивідуальної дії) суб'єкта владних
повноважень. Тобто, до суду може бути
оскаржене рішення суб'єкта владних
повноважень, яке в даному випадку
повинно являти собою правовий акт
індивідуальної дії розпорядчого
характеру.

Проте, оскаржуваний позивачем Акт
перевірки відповідача не є за своєю
суттю рішенням суб'єкта владних
повноважень, оскільки, він не є
нормативним актом, так як не містить
ніяких норм, та не є розпорядчим
документом внаслідок того, що в ньому
відсутні приписи управлінського
характеру щодо здійснення певних дій
або утримання від їх здійснення, він не
створює будь-яких наслідків для
позивача.

Пунктом 8 статті 7 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» встановлено, що припис -
обов'язкова для виконання у визначені
строки письмова вимога посадової особи
органу державного нагляду (контролю)
суб'єкту господарювання щодо усунення
порушень вимог законодавства. Припис
не передбачає застосування санкцій
щодо суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

Помилковими вважаються доводи
апеляційної скарги щодо
обґрунтованості позовних вимог про
визнання незаконним, протиправним та
скасування Припису відповідача від
21.06.2013 №13 через наступне.

Судом першої інстанції
безперечно встановлено, що підставою
для складання оскаржуваного Припису
став факт зафіксований в Акті
перевірки, а саме: невиконання
позивачем пунктів 3-5 Припису № 18 від
26.10.2012.

В свою чергу у Приписі №18 від 26.10.2012,
зокрема, у пунктах 3-5 приписано
позивачу порушення усунути до 01.01.2013, а
саме: розробити технічні паспорти
відходів з наступним узгодженням
паспортів відходів у встановленому
законом порядку, з урахуванням всіх
видів відходів, що утворюються на
підприємстві(пункт 3); забезпечити
розробку реєстрової картки об'єкта
утворення відходів в встановленому
законом порядку, з урахуванням всіх
видів відходів, що утворюється на
підприємстві(пункт4); отримати дозвіл
на ліміти на утворення та розміщення
відходів, що утворюються на
підприємстві(пункт 5), які.

Не заслуговують на увагу
посилання заявника апеляційної скарги
на те, що підприємство частково
виконало зазначений Припис, оскільки в
оскаржуваному Приписі від 21.06.2013 №13
позивачу необхідно було лише з'явитися
до відповідача, тобто, позивач не був
позбавлений права надати документи
відповідачу, які підтверджують
виконання Припису. Крім того,
оскаржуваний Припис не передбачає
застосування санкцій, застосування
санкцій передбачено за не виконання
Припису.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
предметом розгляду даної справи ні є
Припис відповідача № 18 від 26.10.2012,
Припис не визнаний протиправним та не
скасованим у встановленому Законом
порядку, а тому є обов'язковим для
виконання.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позову, оскільки
пункти 3-5 Припису від 26.10.2012 №18 у
встановленому порядку скасовані не
були, а також відсутні правові підстави
для задоволення позову в частині
визнання протиправними дії
відповідача при складанні Акту
перевірки, визнання позапланової
перевірки протиправною та не чиною та
визнання незаконним Акт перевірки,
тому Припис від 21.06.2013 №13 є правомірним
та не має підстав для його скасування.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У порушенні вимог частини першої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, позивачем не
доведено обставини, на яких
ґрунтуються його вимоги, проте, а
надані відповідачем письмові
пояснення є допустимими доказами в
розумінні частин першої, четвертої
статті 70 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Апеляційна скарга не містить
доводів, які спростували б висновки
суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно та
правильно з'ясував характер спірних
правовідносин, правильно застосував
зазначені норми матеріального права,
що підлягають застосуванню, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими при розгляді
справи.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права
висновків суду першої інстанції не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні позивачем
наведених правових норм.

Враховуючи те, що посилання позивача в
апеляційній скарзі на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права не знайшли свого підтвердження
при розгляді даної справи, а судом
першої інстанції повно та всебічно
перевірені надані сторонами докази,
дана їм належна оцінка у рішенні, яке
належним чином мотивовано і за своїм
змістом та формою відповідає вимогам
матеріального та процесуального
закону, апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а судове рішення - без
змін.

Суд першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, ретельно
дослідив наявні докази, дав їм належну
оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення відповідно до
вимог матеріального та процесуального
права, рішення не може бути змінено чи
скасовано з підстав, що викладені в
апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 195, 196, пунктом 1
частини першої статті 198, статтею 200,
пунктом 1 частини першої статті 205,
статтями 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "МІВ
Спецконтроль-Колорація-Фумігація-Марк
етинг.Агенство" залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
20.01.2014 у справі № 801/10971/13-а залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, передбачені статтею
212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст судового рішення
виготовлений 11 березня 2014 р.

Головуючий суддя підпис
Г.М. Іщенко

Судді підпис
В.А.Омельченко

підпис М.А.Санакоєва

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Г.М. Іщенко