Справа № 2а-1777/12/1370
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
Справа
№ 876/5056/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Кушнерика М.П., Старунського Д.М.

з участю секретаря судового засідання -
Рак Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові в залі суду
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Державної пенітенціарної
служби України у Львівській області
про визнання дій протиправними,
скасування наказу, поновлення на
роботі, -

в с т а н
о в и в :

29 лютого 2012 року позивач- ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до
відповідача- Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Львівській області, в якому просить
визнати протиправними дії в.о.
начальника Управління Державного
Департаменту України з питань
виконання покарань у Львівській
області підполковника вн. служби
Бочека В.П., скасувати наказ №5 о/с від 30
січня 2004 року Управління Державного
департаменту з питань виконання
покарань у Львівській області про його
звільнення та зобов'язати поновити
його на попередній посаді, а при її
відсутності на іншій рівноцінній
роботі (посаді).

Постановою Львіського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2013
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та підлягає скасуванню, покликаючись
на те, що судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки тому
факту, що при прийнятті оскаржуваного
наказу №5 о/с від 30 січня 2004 року
відповідачем не дотримано вимог
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, Порядку
проведення службового розслідування
стосовно осіб, уповноважених на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, Положення
про проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, зокрема процедуру
звільнення порушено через відсутність
висновку атестаційної комісії, який є
необхідною умовою при звільненні за
ст.64 п. «д» (через службову
невідповідність), що призвели до
незаконного звільнення позивача. Крім
того, судом першої інстанції
необгрунтовано не взято до уваги
відсутність в діях ОСОБА_1 порушень, які
стали підставою для висновку
службового розслідування від 09 грудня
2003 року, оскільки кримінальне
провадження за фактами таких порушень
закрито відповідними постановами суду
про закриття кримінальних справ.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове судове
рішення з направленням справи до суду
першої інстанції для продовження
розгляду адміністративної справи.

Апелянт ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримав доводи, викладені в
апеляційній скарзі та доповненнях до
апеляційної скарги, вважає висновки
суду першої інстанції неправильними та
необгрунтовними, просить скасувати
оскаржувану постанову та ухвалити нове
судове рішення про направлення справи
до суду першої інстанції для
продовження розгляду адміністративної
справи.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час і
місце апеляційного розгляду
повідомлений належним чином,
відповідач подав до суду заяву про
перенесення слухання справи у зв'язку з
перебуванням представника у відпустці,
однак суд дане клопотання відхиляє,
оскільки представник в жодне судове
засідання не прибував, хоча про такі
був повідомлений, а тому суд за
вищенаведених обставин вважає
можливим проведення розгляду справи в
його відсутності за наявними в справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та
пояснення апелянта, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач працював на посаді головного
ревізора Львівського територіального
контрольно-ревізійного відділу
Державного департаменту України з
питань виконання покарань у Львівській
області.

20 листопада 2002 року Управлінням
державного департаменту України з
питань виконання покарань у Львівській
області видано наказ № 96 «Про
порушення службової дисципліни
головним ревізором Львівського ТКРВ
ДДУПВП у Львівській області капітаном
вн.сл. ОСОБА_1», яким позивачу оголошено
догану (а.с.143-144).

27 травня 2003 року Управлінням
державного департаменту України з
питань виконання покарань у Львівській
області видано наказ № 48 «По фактах
неякісного проведення перевірок
установ області головним ревізором
Львівського територіального
контрольно - ревізійного відділу
Держдепартаменту капітаном вн.сл.
ОСОБА_1, та покарання його» та оголошено
позивачу сувору догану (а.с.145-146).

Вищевказані накази про оголошення
догани та суворої догани на момент
прийняття оскаржуваної постанови
Львівського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2013
року не були скасовані.

22 вересня 2003 року на підставі рапорта
начальника ТКРВ Держдепартаменту
України з питань виконання покарань у
Львівській області підполковника
внутрішньої служби Мочалова П.Ф.
проведено службове розслідування по
фактах порушення службової дисципліни
ревізорами Львівського ТКРВ
Держдепартаменту України з питань
виконання покарань у Львівській
області, в тому числі капітаном
внутрішньої служби ОСОБА_1 У висновках
за результатами такого розслідування
зафіксовано, що своїми діями головний
ревізор Львівського ТКРВ Департаменту
капітан вн.сл. ОСОБА_1, неодноразово,
порушив трудову та службову
дисципліну, повторно протягом
поточного року, допустивши невихід на
роботу. За допущені неодноразові грубі
порушення службової дисципліни, що
виразились у невиході на службу,
капітана вн.сл. ОСОБА_1 слід заслухати
на кадровій комісії щодо вирішення
питання про доцільність його
подальшого перебування на займаній
посаді; дані фактичної відсутності
капітана вн.сл. ОСОБА_1 на службі 16,17
липня 2003 року вважати невиходами на
службу - бухгалтерії управління
нарахування та виплату заробітної
плати не проводити, за 26 червня 2003 року
провести оплату за 2 години, згідно
фактичної присутності на службі, тобто
з 16:15 год. до 18:15 год. (а.с.137-138).

06 грудня 2003 року старшим
оперуповноваженим групи внутрішньої
безпеки Держдепартаменту з питань
виконання покарань майором
внутрішньої служби Кузенком В.І.
проведено службове розслідування по
факту порушення фінансової дисципліни
співробітниками Львівського ТКРВ
Держдепартаменту України з питань
виконання покарань, в тому числі
головним ревізором капітаном
внутрішньої служби ОСОБА_1

09 грудня 2003 року в.о. начальника
управління Держдепартаменту України з
питань виконання покарань у Львівській
області полковником внутрішньої
служби Бочек В.П. затверджено висновок
вищевказаного службового
розслідування (а.с.139-141), за
результатами якого за порушення норм
професійної етики працівника
кримінально - виконавчої системи,
подання неправдивих документів до
бухгалтерії управління
Держдепартаменту у Львівській області,
що призвело до безпідставної
перевитрати бюджетних коштів в сумі 1840
грн., головним ревізором Львівського
ТКРВ Держдепартаменту капітаном
внутрішньої служби ОСОБА_1 та старшим
ревізором Львівського ТКРВ
Держдепартаменту капітаном
внутрішньої служби Кандибеєм В.М.,
клопотати перед Державним
департаментом України з питань
виконання покарань про звільнення
даних осіб з органів кримінально -
виконавчої системи за п.64 «д» (через
службову невідповідність).

24 січня 2004 року Державним
департаментом України з питань
виконання покарань винесено наказ №10
«Про суттєві порушення в роботі
Львівського територіального
контрольно - ревізійного відділу та
покарання винних», відповідно до п.1
якого за надання фіктивних документів,
неналежне виконання службових
обов'язків головного ревізора
Львівського територіального
контрольно - ревізійного відділу
капітана внутрішньої служби ОСОБА_1
наказано звільнити з кримінально -
виконавчої системи за п.64 «д» (через
службову невідповідність).

На підставі наказу Державного
департаменту України з питань
виконання покарань від 24 січня 2004 року
№10 Управлінням Державного
департаменту України з питань
виконання покарань у Львівській
області винесено наказ №5 о/с від 30
січня 2004 року «По особовому складу»,
яким згідно з Положенням про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, звільнено з органів
кримінально - виконавчої системи в
запас (з постановкою на військовий
облік) за ст.64 п. «д» (через службову
невідповідність) капітана внутрішньої
служби ОСОБА_1, головного ревізора
Львівського територіального
контрольно - ревізійного відділу
Держдепартаменту України з питань
виконання покарань з 30 січня 2004 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що підставою для винесення
оскаржуваного наказу став наказ
Державного департаменту України з
питань виконання покарань від 24 січня
2004 року №10 «Про суттєві порушення в
роботі Львівського територіального
контрольно-ревізійного відділу та
покарання винних», який позивачем не
оскаржувався, а тому об'єктивних
підстав визнання дій в.о начальника
Управління Державного Департаменту
України з питань виконання покарань у
Львівській області підполковника
вн.сл. Бочека В.П. та скасування наказу
№5 о/с від 30 січня 2004 року не має,
відповідно не має підстав для
задоволення вимог позивача щодо
поновлення його на посаді та стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи і є
правильними, виходячи з наступного.

Вимогами заявленого позову є визнання
протиправними дій в.о. начальника
Управління Державного Департаменту
України з питань виконання покарань у
Львівській області підполковника вн.
служби Бочека В.П., скасування наказу №5
о/с від 30 січня 2004 року Управління
Державного департаменту з питань
виконання покарань у Львівській
області про звільнення позивача та
зобов'язання поновити його на
попередній посаді, а при її відсутності
- на іншій рівноцінній роботі (посаді).

Відповідно до ст.138 КАС України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що звільнення
позивача з органів кримінально-
виконавчої системи не суперечить
закону, оскільки підставою для
винесення наказу №5 о/с від 30 січня 2004
року Управління Державного
департаменту з питань виконання
покарань у Львівській області про
звільнення ОСОБА_1 слугував наказ
Державного департаменту України з
питань виконання покарань від 24 січня
2004 року №10 «Про суттєві порушення в
роботі Львівського територіального
контрольно-ревізійного відділу та
покарання винних», який позивачем не
оскаржувався, а тому підстав для
визнання дій в.о начальника Управління
Державного Департаменту України з
питань виконання покарань у Львівській
області підполковника вн.сл. Бочека В.П.
та скасування наказу №5 о/с від 30 січня
2004 року не має. Крім того, колегія
суддів вважає правильним висновок суду
першої інстанції про відсутність
підстав для поновлення позивача на
посаді та стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, оскільки суд першої інстанції
дійшов висновку про безпідставність та
необґрунтованість вимоги позивача в
частині скасування наказу №5 о/с від 30
січня 2004 року «По особовому складу».

Колегія суддів не приймає до уваги
покликання апелянта на
неправомірність дій в.о. начальника
Управління Державного Департаменту
України з питань виконання покарань у
Львівській області підполковника вн.
служби Бочека В.П. та незаконність
наказу №5 о/с від 30 січня 2004 року
Управління Державного департаменту з
питань виконання покарань у Львівській
області у зв'язку з порушенням
процедури звільнення через
відсутність висновку атестаційної
комісії, який є необхідною умовою при
звільненні за ст.64 п. «д» (через
службову невідповідність), оскільки
такі є безпідставними, так як
оскаржуваний наказ приймався на
підставі наказу Державного
департаменту України з питань
виконання покарань від 24 січня 2004 року
№10, який позивачем не оскаржувався і не
скасований.

Крім того, колегією суддів не
приймаються до уваги покликання
апелянта на відсутність в його діях
порушень, що стало підставою для
висновку службового розслідування від
09 грудня 2003 року, оскільки постановами
про закриття кримінальної справи від 13
січня 2012 року та від 17 листопада 2012 року
закрито кримінальну справу на підставі
ст.6 п.2 КПК України, що є
нереабілітуючою підставою і не
спростовує висновків суду першої
інстанції в цій частині.

Аналізуючи усі вищенаведені обставини,
колегія суддів прийшла до переконання
про те, що доводи апеляційної скарги є
безпідставними та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
безпідставність позовних вимог,
правильно і повно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому відповідно
до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд,-

у х в а
л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 14
лютого 2013 року у справі № 2а-1777/12/1370 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
М.П. Кушнерик

Д.М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлений 07.03.2014
року.