Справа № 0670/1690/12
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"05" березня 2014 р.
Справа № 0670/1690/12

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Житомирі апеляційну
скаргу Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "26"
листопада 2013 р. у справі за позовом
Державного підприємства "Житомирторф"
до Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання нечинним та
скасування податкового повідомлення -
рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Житомирторф"
звернулося з позовом до Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції, у якому просило визнати не
чинним та скасувати податкове
повідомлення - рішення від 03.03.2012 року №
постановлене ДПІ у м. Житомирі у
зв'язку чим збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток Державного підприємства
"Житомирторф" на суму 71944 грн., мотивуючи
тим , що кошти в сумі 106,5 тис. гривень не
надходили на рахунки та в касу філії
"Озерянський торфзавод" , а були
використані колишнім директором філії
"Озерянський торфзавод" ОСОБА_3 на
власні потреби. У зв'язку з
розкраданням вказаною особою грошей
філії "Озерянський торфзавод", шляхом
зловживання особою своїм службовим
становищем та складання завідомо
неправдивих документів, Державне
підприємством "Житомирторф" в серпні 2011
року звернулось в прокуратуру
Житомирської області з заявою про
злочин, а також в УСБУ в Житомирській
області. На підставі заяви позивача
прокуратурою Лугинського району 12.09.2011
року було порушено кримінальну справу
по факту розкрадання грошей. Позивач
вважає, що кошти в сумі 106,5 тис. гривень
не можуть бути доходом Підприємства, а
є його збитками, які підприємство не
отримало внаслідок не оприбуткування
доходів та не надходження коштів у касу
підприємства.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 26.11.2013 року
позов задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано
податкове повідомлення - рішення ДПІ у
м. Житомирі від 03.03.2012 р. № в
частині 21004 грн. донарахованого
зобов`язання з податку на прибуток.

В решті позовних вимог відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення
адміністративного позову встановлені
ухвалою від 10.04.12 року.

Не погоджуючись з даною постановою
податкова інспекція звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Житомирського
окружного адміністративного суду та
прийняти нову постанову, якою у позові
відмовити повністю.

Представник податкової інспекції
підтримав апеляційну скаргу,

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників, перевіривши доводи
апеляційної скарги, матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Озерянський
торфозавод філія Державного
підприємства "Житомирторф"
зареєстрований Лугинською районною
державною адміністрацією без
створення юридичної особи та перебуває
на податковому обліку в Лугинській
МДПІ з 18.12.1996 року.

Лугинською міжрайонною державною
податковою інспекцією Житомирської
області у період з 20.01.2012 року по 02.02.2011
року, на підставі направлення від 20.01 2012
року № 19, наказу № 18 від 18.01.2012 року,
направлення від 20.01.2012 року № 20, наказу
№ 18 від 18.01.2012 року, згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1
ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України та
відповідно до листа Служби безпеки
України в Житомирській області від
14.10.2011 року № 57/7645 проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка Озерянського торфзаводу
філії державного підприємства
"Житомирторф" з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 року по
30.06.2011 року.

За результатами перевірки складено акт
про результати документальної
позапланової виїзної перевірки
Озерянського торфзаводу філії
державного підприємства "Житомирторф"
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 року по 30.06.201 року №
08/23-16-24698873 від 09 лютого 2012 року, згідно
висновків якого встановлено порушення,
зокрема, пп. 4.1.1, п. 4.1 ст. 4, пп. 8.3.1, пп. 8.3.2
п. 8.3, пп. 8.6.1 п. 8.6 ст.8, пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємства" та пп. 135.4.1, п. 135.2
ст. 135, п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу
України, внаслідок чого Озерянським
торфозаводом філії ДП "Житомирторф"
занижено податок на прибуток на
загальну суму 71944 грн., у тому числі за І
квартал 2011 року на суму 58253 грн., за ІІ
квартали 2011 року на суму 13691 грн.

03 березня 2012 року за наслідками
розгляду акту перевірки від 09.02.2012 року
№ 08/23-16-24698873, Державною податковою
інспекцією у м. Житомирі прийнято
податкове повідомлення - рішення №
про збільшення суми грошового
зобов'язання ДП "Житомирторф" з податку
на прибуток у розмірі 71945 грн. (за
основним платежем - 71944 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 1
грн.).

Задовольняючи частково позовні вимоги
, суд першої інстанції виходив з того ,
що висновок податкового органу про
заниження "Озерянським торфозаводом"
ДП "Житомирторф" валових доходів від
реалізації сільськогосподарського
торфу на загальну суму 88777 грн. та
податку на прибуток за І та ІІ квартали
2011 року на суму 21004 є безпідставним,
внаслідок чого податкове повідомлення
- рішення від 03.03.2012 р. № в частині
донарахованого зобов`язання з податку
на прибуток у вказаному розмірі та
застосування штрафних санкцій є
неправомірним і підлягає скасуванню, а
позовні вимоги ДП "Житомирторф" в цій
частині - задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне

Порядок визначення податку на прибуток
встановлений розділом ІІІ Податкового
кодексу України, що набрав чинності з 1
січня 2011 року. Пунктом 1 підрозділом 4
розділу ХХ "Перехідні положення" якого
встановлено, що розділ III цього Кодексу
застосовується під час розрахунків з
бюджетом починаючи з доходів і витрат,
що отримані і проведені з 1 квітня 2011
року, якщо інше не встановлено цим
підрозділом.

На час проведення позивачем
господарської діяльності в першому
кварталі 2011 р. діяв Закон України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
від 28.12.1994 року № 334/94-ВР (із змінами та
доповненнями).

Відповідно до п. 1.32 ст. 1 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" від 28.12.1994 року № 334/94-ВР (із
змінами та доповненнями), господарська
діяльність - будь-яка діяльність особи,
направлена на отримання доходу в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, у разі коли
безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є
регулярною, постійною та суттєвою. Під
безпосередньою участю слід розуміти
зазначену діяльність особи через свої
постійні представництва, філіали,
відділення, інші відокремлені
підрозділи, а також через довірену
особу, агента або будь-яку іншу особу,
яка діє від імені та на користь першої
особи.

В силу статті 3 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
від 28.12.1994 року № 334/94-ВР (із змінами та
доповненнями), об'єктом оподаткування є
прибуток, який визначається шляхом
зменшення суми скоригованого валового
доходу звітного періоду, визначеного
згідно з пунктом 4.3 цього Закону на:
суму валових витрат платника податку,
визначених статтею 5 цього Закону; суму
амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Згідно із п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
від 28.12.1994 року № 334/94-ВР (із змінами та
доповненнями), валовий доход - загальна
сума доходу платника податку від усіх
видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території
України, її континентальному шельфі,
виключній (морській) економічній зоні,
так і за їх межами.

Валовий доход включає, зокрема,
загальні доходи від продажу товарів
(робіт, послуг), у тому числі допоміжних
та обслуговуючих виробництв, що не
мають статусу юридичної особи, а також
доходи від продажу цінних паперів,
деривативів, іпотечних сертифікатів
участі, іпотечних сертифікатів з
фіксованою дохідністю, сертифікатів
фондів операцій з нерухомістю (за
винятком операцій з їх первинного
випуску (розміщення), операцій з їх
кінцевого погашення (ліквідації) та
операцій з консолідованим іпотечним
боргом відповідно до закону) (пп. 4.1.1 п.
4.1 ст. 4 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
від 28.12.1994 року № 334/94-ВР (із змінами та
доповненнями)).

Відповідно до пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" від 28.12.1994 року № 334/94-ВР (із
змінами та доповненнями), датою
збільшення валового доходу вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: або
дата зарахування коштів від покупця
(замовника) на банківський рахунок
платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), що підлягають продажу, у
разі продажу товарів (робіт, послуг) за
готівку - дата її оприбуткування в касі
платника податку, а за відсутності
такої - дата інкасації готівки у
банківській установі, що обслуговує
платника податку; або дата
відвантаження товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного надання
результатів робіт (послуг) платником
податку.

У свою чергу, пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134
Податкового кодексу України
передбачено, що у розділі ІІІ цього
кодексу об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Пунктом 135.1 статті 135 Податкового
кодексу України визначено, що доходи,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з: доходу
від операційної діяльності, який
визначається відповідно до пункту 135.4
цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

Згідно із пунктом п. 135.2 цієї статті
Податкового кодексу України, доходи
визначаються на підставі первинних
документів, що підтверджують отримання
платником податку доходів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до пп. 135.4.1 п. 135.4 ст. 135
Податкового кодексу України визначено,
що дохід від операційної діяльності
визнається в розмірі договірної
(контрактної) вартості, але не менше ніж
сума компенсації, отримана в будь-якій
формі, в тому числі при зменшенні
зобов'язань, та включає дохід від
реалізації товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, у тому числі винагороди
комісіонера (повіреного, агента тощо);
особливості визначення доходів від
реалізації товарів, виконаних робіт,
наданих послуг для окремих категорій
платників податків або доходів від
окремих операцій встановлюються
положеннями цього розділу.

У пункті 137.1 статті 137 Податкового
кодексу України визначено, що дохід від
реалізації товарів визнається за датою
переходу покупцеві права власності на
такий товар. Дохід від надання послуг
та виконання робіт визнається за датою
складення акта або іншого документа,
оформленого відповідно до вимог
чинного законодавства, який
підтверджує виконання робіт або
надання послуг.

Датою отримання доходів, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, є звітний період, у
якому такі доходи визнаються згідно з
цією статтею, незалежно від фактичного
надходження коштів (метод нарахувань),
визначений з урахуванням норм цього
пункту та статті 159 цього Кодексу (п. 137.4
ст. 137 Податкового кодексу України).

Висновок податкового органу щодо
заниження Озерянським торфозаводом ДП
"Житомирторф" валових доходів від
продажу товарів (робіт, послуг) на
загальну суму 88777 грн., у тому числі за І
квартал 2011 року у розмірі 29250 грн., за ІІ
квартал 2011 року - 59527 грн., шляхом не в
повній мірі відображення доходів
отриманих від реалізації
сільськогосподарського торфу, чим
порушено пп. 4.1.1, п. 4.1 ст. 4, пп. 8.3.1, пп. 8.3.2
п. 8.3, пп. 8.6.1 п. 8.6 ст.8, пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємства" та пп. 135.4.1, п. 135.2
ст. 135, п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу
України, ґрунтується на інформації
отриманій відповідно до листа Служби
безпеки України в Житомирській області
за № 57/7645 від 14.10.2011 року.

Так, у акті перевірки вказано, що від
Служби безпеки України в Житомирській
області було отримано інформацію про
те, що філією "Озерянський торфозавод"
ДП "Житомирторф" за період з 01.01.2011 року
по 24.06.2011 року проводилася реалізація
сільськогосподарського торфу за
готівкові кошти на загальну суму 106532
грн., які не надходили в касу
підприємства та не були зараховані на
розрахунковий рахунок підприємства.
При цьому зазначено, що зазначені
фінансово - господарські операції були
проведені відповідно подорожніх
листів, а транспортування
сільськогосподарського торфу
здійснювалось власним транспортом
Озерянського торфозаводу ДП
"Житомирторф".

Постановою від 12 вересня 2011 року
прокурором Лугинського району
порушено кримінальну справу по факту
розкрадання грошей шляхом зловживання
складання завідомо неправдивих
документів відносно службових
Озерянського торфозаводу філії ДП
"Житомиртор", за ознаками злочинів,
передбачених ст.ст. 191 ч. 3 та ст. 366 ч. 1 КК
України.

Ємільчинський районний суд
Житомирської області, розглянувши
кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_3 за ст. 367 ч. 1 КК України,
постановив постанову від 30 квітня 2013
року, якою ОСОБА_3 звільнено від
кримінальної відповідальності
внаслідок акта амністії. Провадження
по справі закрито.

Із змісту мотивувальної частини
постанови Ємільчинського районного
суду від 30.04.2013 року слідує, що своїми
діями, які виразились у службовій
недбалості, тобто неналежному
виконанні службовою особою своїх
службових обов'язків через несумлінне
ставлення до них, що завдало істотної
шкоди охоронюваним законом державним
інтересам та інтересам юридичної
особи, ОСОБА_3 скоїв злочин,
передбачений ч. 1 ст. 367 КК України. Також
у судовому рішенні встановлено, що
ОСОБА_3, який відповідно до наказу
міністерства вугільної промисловості
України від 21.05.2010 року № 166-к та наказу
№ 5-к від 21.05.2010 року виконував обов'язки
директора філії "Озерянський
торфозавод" ДП "Житомирторф", а згідно
наказу № 24б-к від 16.05.2011 року працював
директором філії "Озерянський
торфозавод" ДП "Житомирторф", неналежно
виконуючи організаційно - розпорядчі
та адміністративно - господарській
обов'язки, через несумлінне ставлення
до них, в період з серпня 2010 року по
червень 2011 року не проконтролював
розрахунки за проданий населенню торф
та поступлення коштів в бухгалтерію
підприємства. Як наслідок на
підприємство не поступили кошти в сумі
51925,96 грн., що завдало істотної шкоди
охоронюваним законом державним
інтересам в особі філії "Озерянський
торфозавод" державного підприємства
"Житомирторф".

Так, виконуючи замовлення, водій
торфозаводу ОСОБА_4, на підставі
подорожнього листа № 817110 від 25.08.2010
року, доставив 36 м. куб.
сільськогосподарського торфу на
загальну суму 7869,96 гривень в
господарство ОСОБА_5; на підставі
подорожнього листа № 817127 від 01.09.2010
року, доставив 36 м. куб.
сільськогосподарського торфу на
загальну суму 7616 гривень в
господарство ОСОБА_6; на підставі
подорожнього листа № 073171 від 20.03.2011
року, доставив 33 м. куб.
сільськогосподарського торфу на
загальну суму 6672 гривні в господарство
ОСОБА_7; на підставі подорожнього листа
№ 688063 від 01.05.2011 року, доставив 36 м. куб.
сільськогосподарського торфу на
загальну суму 7504 гривні в господарство
ОСОБА_8; на підставі подорожнього листа
№ 688061 від 15.05.2011 року, доставив 36 м. куб.
сільськогосподарського торфу на
загальну суму 7380 гривень в
господарство ОСОБА_6; на підставі
подорожнього листа № 104009 від 07.06.2011
року, доставив 36 м. куб.
сільськогосподарського торфу на
загальну суму 7504 гривні в господарство
ОСОБА_5; на підставі подорожнього листа
№ 104040 від 21.06.2011 року, доставив 36 м. куб.
сільськогосподарського торфу на
загальну суму 7380 гривень в
господарство ОСОБА_6. Кошти за
реалізацію сільськогосподарського
торфу в сумі 51925,96 грн. в касу
підприємства не поступили.

Постанова суду набрала законної сили 07
травня 2013 року.

Отже, ОСОБА_3 звільнено від
кримінальної відповідальності за
нереабілітуючими підставами та
встановлено, що на підприємство в особі
філії "Озерянський торфозавод"
державного підприємства "Житомирторф"
не поступили кошти в сумі 51925,96 грн..

Так, як судовим рішенням, яке набрало
законної сили, встановлено факт не
отримання філією "Озерянський
торфозавод" ДП "Житомирторф" за період з
серпня 2010 року по червень 2011 року
коштів від продажу торфу населенню у
сумі 51925,96 грн., а відповідачем при
визначенні суми заниженого валового
доходу позивачем від реалізації
сільськогосподарського торфу було
враховано лише інформацію наведену в
листі Служби безпеки України в
Житомирській області за № 57/7645 від
14.10.2011 року про реалізацію філією
"Озерянський торфозавод" ДП
"Житомирторф" сільськогосподарського
торфу за період з 01.01.2011 року по 24.06.2011
року за готівкові кошти на загальну
суму 106532 грн., то різниця між сумами
становить 54606,04 грн. 5,96=54606,04).

Доказів у обґрунтування суми,
отриманих за І і ІІ квартали 2011 року
позивачем, на думку контролюючого
органу, валових доходів у розмірі 88777
грн. (106532,00 грн. - ПДВ 17755 грн.)
відповідачем не надано .

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції, що за таких
обставин не можливо визначити суму
валового доходу позивача у І та ІІ
кварталах 2011 року від продажу
сільськогосподарського торфу, а отже і
об'єкт оподаткування податком на
прибуток у цих періодах, тому висновок
податкового органу про заниження
"Озерянським торфозаводом" ДП
"Житомирторф" валових доходів від
реалізації сільськогосподарського
торфу на загальну суму 88777 грн. та
податку на прибуток за І та ІІ квартали
2011 року на суму 21004 є безпідставним,
внаслідок чого податкове повідомлення
- рішення від 03.03.2012 р. № в частині
донарахованого зобов`язання з податку
на прибуток у вказаному розмірі та
застосування штрафних санкцій є
неправомірним.

В іншій частині щодо відмови у
задоволені позовних вимог постанова
суду першої інстанції не
оскаржувалась.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
суд першої інстанції, дослідивши в
судовому засіданні надані сторонами
по справі докази, обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги частково.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову Житомирським
окружним адміністративним судом
винесено відповідно до позовних вимог
з правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і суд дав правильну оцінку обставинам
справи, то колегія суддів апеляційної
інстанції не знаходить підстав, які
могли б призвести до зміни чи
скасування рішення суду першої
інстанції у даній справі.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому її
потрібно залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "26"
листопада 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст виготовлено 05.03.2014 року

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Повний текст cудового рішення
виготовлено "05" березня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Державне
підприємство "Житомирторф"
вул.В.Бердичівська,25,м.Житомир,10008

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014