Справа № 812/9592/13-а
Суддя: Жаботинська С.В.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Свергун І.О.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
справа №812/9592/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

судді - доповідача: Жаботинської С.В.,
суддів: Лях О.П., Нікуліна О.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Антрацитівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 28
січня 2014 р. у справі № 812/9592/13-а за
позовом Державного підприємства
"Антрацит" до Антрацитівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
скасування вимоги про сплату боргу від
06.11.2013 року № Ю-05,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом
Антрацитівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області про скасування вимоги про
сплату боргу від 06.11.2013 року № Ю-05.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Ухвалою господарського суду
Луганської області від 09.01.2013 у справі
№ 913/124/13-г порушено провадження у
справі про банкрутство ДП "Антрацит" та
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

ВП "АРМЗ" ДП "Антрацит" надано до органу
доходів і зборів звіти про суми
нарахованого єдиного внеску 09.08.2013 - за
липень 2013 року, 10.09.2013 року - за серпень
2013 року, 14.10.2013 року - за вересень 2013
року.

Платіжними дорученнями від 21.08.2013 року
№ 620, від 20.09.2013 року № 726, від 27.09.2013 року
№ 757 на загальну суму 493187,98 грн. ДП
"Антрацит" сплачено єдиний внесок за
липень 2013 року. Платіжними дорученнями
від 22.08.2013 року № 637, від 13.09.2013 року
№ 714, від 27.09.2013 року № 772 на
загальну суму 480951,33 грн. ДП "Антрацит"
сплачено єдиний внесок за серпень 2013
року. Платіжними дорученнями від 21.10.2013
року № № 831, 832, від 31.10.2013 року № 872 на
загальну суму 495357,77 грн. ДП "Антрацит"
сплачено єдиний внесок за вересень 2013
року.

Враховуючи, що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за липень,
серпень та вересень 2013 року сплачено
позивачем, відповідач не мав права
виносити вимогу від 06.11.2013 № Ю-05 про
сплату боргу (недоїмки) в сумі 843609,12 грн.

Вказує, що постановою Луганського
окружного адміністративного суду від
18.11.2013 року № 812/8079/13-а, яка залишена без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19.12.2013,
скасовано вимогу УПФУ в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області від 06.08.2013 № Ю-793 про сплату
недоїмки, оскільки заборгованість з
єдиного внеску за січень, лютий,
березень, квітень, травень та червень
2013 року за ВП "АРМЗ" ДП "Антрацит"
відсутня. Постановою суду від 18.11.2013
року встановлено, що станом на 06.08.2013
заборгованість з єдиного внеску, яка
підлягає сплаті в умовах дії мораторію
на задоволення вимог кредиторів
відповідно до положень ст. 19 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", за ВП "АРМЗ" ДП
"Антрацит" відсутня.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
р. у справі № 812/9592/13-а позовні
вимоги задоволено.

Скасовано вимогу Антрацитівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області від
06.11.2013 № Ю-05 про сплату боргу в сумі 843609
грн. 12 коп.

Не погодившись з вказаною постановою
суду відповідач подав апеляційну
скаргу, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права, вказуючи, що
позивачем подано звіт яким визначено
суму єдиного внеску, що підлягає
сплаті: за липень 2013 року на суму 493 187, 98
грн., за серпень 2013 року на суму 481371, 34
грн., за вересень 2013 року на суму 495781,36
грн. тому враховуючи норми ч. 12 ст. 9, ч. 4
ст. 25 Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" ним
винесено вимогу про сплату єдиного
внеску, апелянт вказує, що податковим
органом направлено позивачу вимогу про
сплату боргу на суму 843609,12 грн. до якої
включено суму боргу з єдиного внеску,
що виникла після порушення справи про
банкрутство, вказує, що сума боргу 843609,12
грн. є поточними грошовими вимогами на
які відповідно до ст. 19 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
не поширюється дія мороторію на
задоволення вимог кредитора, окрім
того, постановою Вищого господарського
суду України від 19.12.2013 року припинено
провадження у справі № 913/124/13-г про
банкрутство ДП «Антнрацит», тому
вказує на обґрунтованість винесеної
вимоги. Просить скасувати постанову
суду першої інстанції у задоволенні
позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Державне підприємство "Антрацит" є
юридичною особою та має у своєму складі
Відокремлений підрозділ
"Антрацитівський ремонтно-механічний
завод" Державного підприємства
"Антрацит" без права юридичної особи.

Відокремлений підрозділ
"Антрацитівський ремонтно-механічний
завод" Державного підприємства
"Антрацит" є платником єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та на час
розгляду справи перебуває на обліку в
Антрацитівській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області. Вказані факти сторонами у
справі не оспорюються.

ВП "АРМЗ" ДП "Антрацит", як платником
страхових внесків, було подано звіти
про суми нарахованого єдиного внеску
09.08.2013 - за липень 2013 року, 10.09.2013 - за
серпень 2013 року, 14.10.2013 - за вересень 2013
року (а.с. 10-15, 19-24, 28-33).

Платіжними дорученнями від 21.08.2013
року № 620, від 20.09.2013 року № 726, від
27.09.2013 року № 757 на загальну суму 493187,98
грн. ДП "Антрацит" сплачено єдиний
внесок за липень 2013 року; платіжними
дорученнями від 22.08.2013 року № 637, від
13.09.2013 року № 714, від 27.09.2013 року № 772 на
загальну суму 480951,33 грн. ДП "Антрацит"
сплачено єдиний внесок за серпень 2013
року; платіжними дорученнями від 21.10.2013
року №№ 831, 832, від 31.10.2013 року № 872 на
загальну суму 495357,77 грн. ДП "Антрацит"
сплачено єдиний внесок за вересень 2013
року, про що зазначено в графі
"Призначення платежу" (а.с. 16-18, 25-27, 34-36).

Згідно з карткою особового рахунку
станом на 01.11.2013 року за позивачем
рахується заборгованість (недоїмка) в
сумі 844029,13 грн. (а.с. 69-71).

З матеріалів справи вбачається, що
сплачені позивачем суми єдиного внеску
за липень, серпень та вересень 2013 року
зараховувалися УПФУ в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області, де позивач перебував на обліку
як платник страхових внесків, за
попередні звітні періоди в порядку
календарної черговості. Вказана
обставина підтверджується карткою
особового рахунку (а.с. 80-82) та не
заперечується сторонами.

06 листопада 2013 року Антрацитівською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Луганській області
винесено вимогу № Ю-05 про сплату боргу
(недоїмки) в сумі 843609,12 грн. (а.с. 8).

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 09.01.2013 у справі
№ 13-б/913/124/13-г за заявою ТОВ "Ставр"
порушено провадження у справі про
банкрутство ДП "Антрацит" та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів (а.с. 9).

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992 № 2343-12 (далі - Закон № 2343)
кредитор - юридична або фізична особа, а
також органи доходів і зборів та інші
державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника; конкурсні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство і
виконання яких не забезпечено заставою
майна боржника; поточні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство; забезпечені
кредитори - кредитори, вимоги яких
забезпечені заставою майна боржника
(майнового поручителя).

Порушення справи про банкрутство
розділило цю заборгованість на два
різновиди: конкурсну та поточну
заборгованість.

А тому, починаючи з 9 січня 2013 року,
погашення конкурсної кредиторської
заборгованості, яка виникла до
порушення справи про банкрутство
здійснюється в межах процедури
банкрутства, погашення поточної
кредиторської заборгованості
здійснюється за загальною процедурою.

Відповідно до положень частини першої
статті 19 Закону № 2343 мораторій на
задоволення вимог кредиторів -
зупинення виконання боржником
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до дня введення
мораторію.

Відповідно до частини третьої цієї
статті протягом дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів:
забороняється стягнення на підставі
виконавчих та інших документів, що
містять майнові вимоги, у тому числі на
предмет застави, за якими стягнення
здійснюється в судовому або в
позасудовому порядку відповідно до
законодавства, крім випадків
перебування виконавчого провадження
на стадії розподілу стягнутих з
боржника грошових сум (у тому числі
одержаних від продажу майна боржника),
перебування майна на стадії продажу з
моменту оприлюднення інформації про
продаж, а також у разі звернення
стягнення на заставлене майно та
виконання рішень у немайнових спорах;
забороняється виконання вимог, на які
поширюється мораторій; не
нараховується неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші фінансові
санкції за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань із задоволення
всіх вимог, на які поширюється
мораторій; зупиняється перебіг
позовної давності на період дії
мораторію; не застосовується індекс
інфляції за весь час прострочення
виконання грошового зобов'язання, три
проценти річних від простроченої суми
тощо.

З аналізу вищенаведених положень
слідує, що мораторій не зупиняє
виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), які виникли після дня
введення мораторію. З порушенням
провадження у справі про банкрутство
не пов'язується завершення
підприємницької діяльності боржника,
він має право укладати угоди, у нього
можуть виникати нові зобов'язання.
Оскільки мораторій не зупиняє
виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), які виникли після дня
введення мораторію, то, відповідно, і не
припиняє заходів, спрямованих на їх
забезпечення.

Відповідно до частини 5 статті 19 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" дія мораторію
на задоволення вимог кредиторів не
поширюється на виплату заробітної
плати та нарахованих на ці суми
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та інше соціальне страхування.

Частиною шостою статті 25 Закону № 2464
передбачено, що за рахунок сум, що
надходять від платника єдиного внеску
або від державної виконавчої служби,
погашаються суми недоїмки, штрафних
санкцій та пені у порядку календарної
черговості їх виникнення. У разі якщо
платник має несплачену суму недоїмки,
штрафів та пені, сплачені ним суми
єдиного внеску зараховуються в рахунок
сплати недоїмки, штрафів та пені у
порядку календарної черговості їх
виникнення.

Враховуючи вищевказане, для з'ясування
питання щодо законності вимоги
Антрацитівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області від 06.11.2013 № Ю-05 необхідно
встановити наявність у ВП "АРМЗ" ДП
"Антрацит" поточної заборгованості зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування станом на 01.11.2013
року.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 18.11.2013 року
№ 812/8079/13-а, яка була залишена без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19.12.2013,
скасовано вимогу УПФУ в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області від 06.08.2013 № Ю-793 про сплату
недоїмки, оскільки заборгованість з
єдиного внеску за січень, лютий,
березень, квітень, травень та червень
2013 року за ВП "АРМЗ" ДП "Антрацит" була
відсутня (а.с. 86-93). Постановою суду від
18.11.2013 року встановлено, що станом на
06.08.2013 заборгованість з єдиного внеску,
яка підлягає сплаті в умовах дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів відповідно до положень ст. 19
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", за ВП "АРМЗ" ДП
"Антрацит" була відсутня.

Формування та надіслання вимоги про
сплату боргу є обов'язком органів
доходів і зборів у випадку наявності у
платника на кінець звітного базового
періоду недоїмки зі сплати єдиного
внеску.

Враховуючи зазначене суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
станом на 06.08.2013 року позивач не мав
заборгованості зі сплати єдиного
внеску, що підтверджується судовим
рішенням, яке набрало законної сили, а
сплата позивачем єдиного внеску за
липень, серпень та вересень 2013 року
підтверджується відповідними
платіжними дорученнями, у відповідача
не було підстав для винесення
оскарженої вимоги.

Підставою до зазначеного висновку
стали відповідні рішення першої та
другої інстанції у справі № 812/8079/13-а
обґрунтовані тим, що зарахування
сплачених позивачем сум єдиного внеску
як поточних платежів за січень та лютий
2013 року в рахунок наявної
заборгованості, штрафів та пені за
періоди до введення в дію мораторію, є
заходом, спрямованим на забезпечення
виконання позивачем зобов'язань щодо
сплати єдиного внеску, термін
виконання яких настав до введення в дію
мораторію, таке зарахування після
введення в дію мораторію ухвалою
господарського суду від 09.01.2013 року є
протиправним. Зазначені обставини
підтверджуються постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 5 вересня 2013 року по справі №
812/3875/13-а.

Встановлені обставини, підтверджують,
що відповідач штучно створив поточну
заборгованість за січень та лютий 2013
року, і у подальшому кожен поточний
місячний платіж, який сплачувався
позивачем у повному обсязі,
зараховувався в рахунок погашення
недоїмки, штрафних санкцій та пені
створеної таким чином за попередній
місяць, при тому, що в платіжних
документах позивачем зазначалося
цільове призначення платежів.
Внаслідок таких протиправних дій
відповідача відповідно кожен поточний
місяць залишався не оплаченим, у тому
числі таким чином відповідачем
визначена і заборгованість за травень
та червень 2013 року, що стало підставою
для винесення оскаржуваної вимоги.

Даючи оцінку матеріалам переглядаємої
справи колегія суддів не може не
звернути увагу на той факт, підставою к
прийняттю перелічених рішень стало
порушення справи про банкрутство
Державного підприємства "Антрацит" за
наслідками чого ухвалою
Господарського суду Луганської
області від від 11.03.2013 року у справі
№913/124-13-г визнано грошові вимоги
ініціюючого кредитора у сумі 36 503 908,88
грн., введено процедуру розпорядження
майном та призначено розпорядником
майна боржника арбітражного керуючого
Борисову М.А., зобов'язано кредитора
здійснити публікацію в газеті "Голос
України" або "Урядовий Кур'єр"
оголошення про порушення справи про
банкрутство, зобов'язано розпорядника
майна Борисову М.А. подати до суду не
пізніше 29.04.2013 реєстр безспірних
грошових вимог кредиторів для розгляду
та затвердження, складений відповідно
до вимог п. 6 ст. 14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та письмово повідомити кредиторів
щодо грошових вимог до яких будуть
заперечення боржника про час і місце
розгляду справи у попередньому
засіданні суду.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 27.05.2013 року
апеляційну скаргу Прокурора міста
Луганська, м. Луганськ в інтересах
держави в особі Державного
підприємства "Антрацит", м. Антрацит
Луганської області на ухвалу
господарського суду Луганської
області від 11.03.2013 року у справі
№913/124/13-г залишено без задоволення.
Ухвалу господарського суду Луганської
області від 11.03.2013 року у справі
№913/124/13-г залишено без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, п. 1 ч. 3 ст. 2 та ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи має
керуватися принципом законності,
відповідно до якого має перевіряти чи
діяли органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи лише на
підставі закону в межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Колегія суддів звертає увагу, що
встановлюючи фактичні обставини
справи судом першої інстанції не
досліджені всі фактичні обставини
справи проте, це не призвело до
невірного вирішення спору.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що постановою Вищого
господарського суду України від 19.12.2013
року у справі № 913/124/13-г касаційну
скаргу заступника прокурора
Луганської області задоволено,
касаційну скаргу Державного
підприємства "Антрацит" задоволено
частково.

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 27.05.2013 та
ухвалу господарського суду Луганської
області від 11.03.2013 у справі № 913/124/13-г
скасовано.

Провадження у справі № 913/124/13-г про
банкрутство Державного підприємства
"Антрацит" припинено.

Тобто, з матеріалів справи вбачається,
що на час винесення судом першої
інстанції постанову від 28 січня 2014 р. у
справі № 812/9592/13-а набрала чинності
постанова Вищого господарського суду
України від 19.12.2013 року яка припинила
банкрутство Державного підприємства
"Антрацит", одночасно суд апеляційної
інстанції звертає увагу, що на час
окремої конкретної дії прийнятої
Антрацитівською об'єднаною державною
податковою інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області, а самє вимоги про сплату боргу
від 06.11.2013 року № Ю-05 діяв мораторій.

Відповідно до ст. 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 13 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» судові рішення, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.
Обов'язковість урахування
(преюдиційність) судових рішень для
інших судів визначається
процесуальним законом. Судові рішення
інших держав є обов'язковими до
виконання на території України за умов,
визначених законом, відповідно до
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Враховуючи ухвалені рішення за
адміністративною та господарською
справою, а також принцип верховенства
права та законності, колегія суддів
приходить до висновку, що на момент
вчинення окремої процесуальної дії,
тобто прийняття оскаржуваємої вимоги,
діяв мораторій, а тому перерозподіл
грошових коштів на попередні періоди
внаслідок чого виникла
зоборгованність за січень, лютий,
березень, квітень, травень та червень
2013 року та прийнята вимога від 06.11.2013
року № Ю-05 є неправомирними.

Колегія суддів також зазначає, що
скасування вимога від 06.11.2013 року № Ю-05
винесеної до припинення процедури
банкрутства не позбавляє право
податковий орган винести вимогу про
стягнення заборгованості вже після
19.12.2013 року, тобто, після припинення
процедури банкрутства, оскільки згідно
з частиною 6 статті 25 Закону № 2464 за
рахунок сум, що надходять від платника
єдиного внеску або від державної
виконавчої служби, погашаються суми
недоїмки, штрафних санкцій та пені у
порядку календарної черговості їх
виникнення. У разі якщо платник має
несплачену суму недоїмки, штрафів та
пені, сплачені ним суми єдиного внеску
зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, штрафів та пені у порядку
календарної черговості їх виникнення.

Відповідно до вимог ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
допущено неправильне застосування
норм матеріального чи процесуального
права.

Судова колегія дійшла висновку про те,
що підстави для скасування рішення
суду першої інстанції відсутні, а тому
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 197, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Антрацитівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області -
залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
р. у справі № 812/9592/13-а -
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Колегія суддів
С.В. Жаботинська

О.П. Лях

О.А. Нікулін