Справа № 174/120/14-а
Суддя: Ілюшик І. А.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
справа №
174/120/14-а

п/с 2-адр/174/1/2014

Вільногірський міський суд
Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді
Ілюшик І.А.

при секретарі
Заіка А.В.

за участі позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Орлової Н.М.

в приміщенні суду в м. Вільногірську
Дніпропетровської області,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
ухвалення додаткового рішення по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в

м. Вільногірську Дніпропетровської
області про зобов'язання призначити
пенсію за вислугу років з моменту
звернення з заявою про призначення
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

10.02.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з заявою про ухвалення
додаткового рішення в якій зазначила,
що постановою Вільногірського
міського суду Дніпропетровської
області від 04.05.2012 року було визнано за
нею право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до положень п.
«е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» та зобов'язано
відповідача призначити їй пенсію за
вислугу років відповідно до положень п.
«е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» з дня її звернення до
відповідача з заявою про призначення
пенсії. Посилаючись на те, що вирішивши
спір про право суд не визначив способу
виконання судового рішення - не
визначив строку, з якого слід
виконувати постанову суду з питань, що
виносились на розсуд суду, а саме не
встановив дату її звернення до
відповідача з заявою про нарахування
їй пенсії за вислугу років, просить суд
прийняти додаткову постанову, якою
зобов'язати відповідача призначити їй
пенсію за вислугу років відповідно до
положень п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» з дня її першого
звернення до відповідача з відповідною
заявою, а саме з 02.09.2010 року.

В судове засідання позивач з'явилася,
заяву та її обґрунтування підтримала в
повному обсязі, пояснила, що 02.09.2010 року
вона у письмовому вигляді зверталася з
заявою про призначення пенсії до УПФУ у
м. Вільногірську, однак вказану заяву у
неї не прийняли і письмової відмови не
дали. Після цього вона письмово
звернулася до Головного управління
пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області і 05.10.2010 року
отримала письмову відповідь про те, що
за відсутності необхідного стажу
роботи 25 років, право на призначення
пенсії за вислугу років згідно пункту
«е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» у неї відсутнє. В
подальшому вона звернулася до суду з
адміністративним позовом, однак судом
не було встановлено дату її звернення
до відповідача з заявою про
нарахування їй пенсії за вислугу років,
а саме 02.09.2010 року.

Представник відповідача в судове
засідання з'явилася, проти задоволення
заяви заперечувала, просила в її
задоволенні відмовити з тих підстав, що
02.09.2010 року

ОСОБА_1 заяву про призначення пенсії до
УПФУ в м. Вільногірську не подавала, а
отримала усну консультацію, письмово
їй у прийнятті заяви не відмовляли.
Заяву про призначення пенсії позивач
подала 21.11.2011 року і, враховуючи зміст
резолютивної частини постанови від
04.05.2012 року про призначення пенсії з дня
звернення із заявою, ОСОБА_1 було
призначено пенсію саме з 21.11.2011 року.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши
свідків, оглянувши письмові матеріали
справи, суд дійшов наступного висновку.

Звертаючись до суду з позовною заявою
28.03.2012 року ОСОБА_1 вказувала, що восени
2010 року вона звернулася до УПФУ в м.
Вільногірську з заявою про призначення
їй пенсії і письмовою відповіддю №
Б3363-10 від 05.10.2011 року їй було відмовлено
в призначенні такої пенсії. 23.11.2011 року
вона знову звернулася до відповідача з
заявою про призначення їй пенсії за
вислугу років, а відповідач повторно
відмовив їй в цьому, повідомивши про це
листом № 7019/07-35 від 30.11.2011 року (а.с. 3, 4).

З копії листа позивача до Головного
УПФУ в Дніпропетровській області від
21.09.2010 року вбачається, що вона
звернулася за роз'ясненням щодо того,
чи має вона право на пенсію за вислугу
років (а.с. 54).

Листом Головного УПФУ в
Дніпропетровській області від 05.10.2010
року за вих.

№ Б3363-10 ОСОБА_1 роз'яснено, що у неї
відсутнє право на призначення пенсії
за вислугу років згідно п. «Е» ст. 55 ЗУ «
Про пенсійне забезпечення», за
відсутності необхідного стажу роботи 25
років (а.с. 38).

В матеріалах справи міститься лист
УПФУ в м. Вільногірську
Дніпропетровської області від 30.11.2011
року за вих. № 7019/07-35 в якому зазначено,
що відповідно до рішення комісії по
розгляду питань, пов'язаних з
призначенням та виплатою пенсії, від
23.11.2011 року, ОСОБА_1 відмовлено в
призначенні пенсії (а.с. 8).

Постановою від 04.05.2012 року
Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено, визнано за ОСОБА_1 право на
призначення їй пенсії за вислугу років
відповідно до положень п. «е» ст. 55 ЗУ
«Про пенсійне забезпечення»,
зобов'язано УПФУ в м. Вільногірську
Дніпропетровської області призначити
ОСОБА_1 пенсію за вислугу років
відповідно до положень п. «е» ст. 55 ЗУ
«Про пенсійне забезпечення» з дня її
звернення до відповідача з заявою про
призначення пенсії. Вказана постанова
на теперішній час не скасована та не
змінена (а.с. 11, 12)

З копії заяви про призначення
пенсії, яка міститься в матеріалах
справи, вбачається, що вона подана до
УПФУ в м. Вільногірську позивачем 21.11.2011
року, що сторонами не заперечується
(а.с. 52).

Згідно копії наказу про
звільнення, ОСОБА_1, викладач
спецдисциплін, звільнена 31.08.2010 року
(а.с. 53).

На запит суду УПФУ в м.
Вільногірську надана відповідь про те,
що 02.09.2010 року

(помилково вказано 20.09.2010 року) ОСОБА_1
усно зверталась за роз'ясненням щодо
зарахування стажу роботи за вислугу
років (а.с. 59).

Допитана в судовому засіданні за
клопотанням позивача свідок ОСОБА_4,
яка працює у відділі кадрів
Вільногірського технікуму НМетАу
Дніпропетровської області, суду
пояснила, що вона разом з відповідачем
ОСОБА_1, оформивши належним чином заяву
про призначення пенсії, долучивши до
неї копії усіх необхідних документів,
звернулись

02.09.2010 року до УПФУ в м. Вільногірську,
однак заяву у них не прийняли і
письмово не відмовляли. Заява ОСОБА_1
про призначення пенсії від 02.09.2010 року
зараз знаходиться в її особовій справі
у відділі кадрів і ніде не
зареєстрована.

Свідок ОСОБА_5, яка є
співробітником УПФУ в м.
Вільногірську, суд пояснила, що у
вересні 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4
звернулися до УПФУ в

м. Вільногірську за роз'ясненнями з
приводу призначення пенсії і в усному
порядку їм було надано роз'яснення.
Оскільки заяву про призначення пенсії
ОСОБА_1 подала 21.11.2011 року і вона була
прийнята, тобто цей день вважається
днем її звернення з заявою. Тому
відповідно до постанови
Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 04.05.2012
року пенсія призначена позивачу з саме
з 21.11.2011 року.

Згідно ст. 168 КАСУ суд, що ухвалив
судове рішення, може за заявою особи,
яка брала участь у справі, чи з власної
ініціативи прийняти додаткову
постанову чи постановити додаткову
ухвалу у випадках, якщо щодо однієї із
позовних вимог, з приводу якої
досліджувалися докази, чи одного з
клопотань не ухвалено рішення; суд,
вирішивши питання про право, не
визначив способу виконання судового
рішення; судом не вирішено питання про
судові витрати. Питання про ухвалення
додаткового судового рішення може бути
заявлено до закінчення строку на
виконання судового рішення. Суд
ухвалює додаткове судове рішення після
розгляду питання в судовому засіданні
з повідомленням осіб, які беруть участь
у справі. Неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином
повідомлені, не перешкоджає розгляду
питання. Про відмову в ухваленні
додаткового рішення суд постановляє
ухвалу. Додаткове судове рішення або
ухвала суду про відмову в ухваленні
додаткового судового рішення можуть
бути оскаржені.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення» звернення за
призначенням пенсії може
здійснюватися у будь-який час після
виникнення права на пенсію. Пенсії за
вислугу років призначаються при
залишенні роботи, яка дає право на цю
пенсію.

Відповідно до положень ст.ст. 44, 45
ЗУ «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» заява про
призначення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально. Пенсія
призначається з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсія призначається з більш раннього
строку.

Згідно зі ст.ст. 80, 81 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення» заява про
призначення пенсії працюючим
подається за місцем роботи, а
непрацюючим - до органів Пенсійного
фонду України за місцем проживання
заявника.

Аналогічні положення містить і Порядок
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно з пунктами 4, 5
якого звернення за призначенням пенсії
може здійснюватися в будь-який час
після виникнення права на пенсію, але
не раніше, ніж за місяць до досягнення
пенсійного віку. Днем звернення за
пенсією вважається день приймання
органом, що призначає пенсію, заяви про
призначення, перерахунок, відновлення
або переведення з одного виду пенсії на
інший. Якщо заява пересилається поштою
(крім випадків призначення (поновлення)
пенсій), днем звернення за пенсією
вважається дата, що зазначена на
поштовому штемпелі місця відправлення
заяви.

Таким чином, аналізуючи викладене,
враховуючи те, що позивач просить суд
ухвалити додаткове судове рішення по
справі, яким зобов'язати відповідача
призначити їй пенсію за вислугу років
відповідно до положень п. «е» ст. 55 ЗУ
«Про пенсійне забезпечення» з дня її
першого звернення до відповідача з
відповідною заявою, а саме з 02.09.2010 року,
а також те, що судом не встановлено, що
позивач зверталася до відповідача із
заявою про призначення пенсії саме
02.09.2010 року, оскільки така заява
відповідачем прийнята не була, що
підтверджується матеріалами справи та
поясненнями свідків, враховуючи
наведені вище положення закону, суд
вважає, що немає підстав для
задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення
додаткового рішення.

Крім того, посилання позивача, як на
доказ, про те, що факт її звернення до
відповідача із заявою про призначення
їй пенсії за вислугу років 02.09.2010 року
підтверджується відповіддю ГУ ПФУ в
Дніпропетровській області від 05.10.2010
року та постановою суду від 04.05.2010 року,
суд не приймає до уваги, оскільки з їх
тексту не вбачається, що заява позивача
ОСОБА_1 про призначення пільгової
пенсії була прийнята УПФУ в

м. Вільногірську 02.09.2010 року.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 168, 186 КАС України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
ухвалення додаткового рішення по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Вільногірську
Дніпропетровської області про
зобов'язання призначити пенсію за
вислугу років з моменту звернення з
заявою про призначення пенсії -
відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути
подана до адміністративного суду
апеляційної інстанції через
Вільногірський міський суд
Дніпропетрвоської області протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя

Вільногірського міського суду
І.А.Ілюшик