Справа № 801/827/14
Суддя: Петренко В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2014 року Сімферополь Справа
№801/827/14

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Петренко В.В., за
участю секретаря Кузьменко О.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом

Управління Пенсійного фонду України в
Джанкойському районі АР Крим

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення,

за участю сторін:

представник позивача - не з'явився;

відповідач - не з'явився;

Суть спору: Управління Пенсійного
фонду України в Джанкойському районі
АР Крим звернулось до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим з адміністративним
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з
єдиного внеску (штрафні санкції) у сумі
340,00грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем несвоєчасно сплачена
сума єдиного внеску, яка передбачена
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

Позивач явку свого представника у
судове засідання не забезпечив,
повідомлений належним чином, про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення
(а.с.13), надав клопотання про розгляд
справи за його відсутності (а.с.17).

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про місце, день та час його
проведення повідомлений належним
чином через рекомендоване
повідомлення поштою, але повідомлення
повернулось з відміткою «про
закінчення терміну зберігання» (а.с.14),
так відповідно до ст. 37 КАС України
особа, яка відмовилась одержати
повістку, вважається такою, що її
повідомлено про дату, час і місце
судового засідання.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах
справи достатньо доказів для
з'ясування обставин по справі, суд
вважає можливим на підставі статті 128
КАС України розглядати справу за
відсутністю представників позивача та
відповідача.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з частиною 1 статтю 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС
України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією або законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено коло суб'єктів владних
повноважень, до яких віднесено орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

ОСОБА_1 зареєстрована у якості фізичної
особи-підприємця 27.06.1996 року, про що
свідчить витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с.4).

Спеціальним Законом, що визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування є Закон
України "Про збір та облік єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№ 2464-VI (далі - Закон № 2464), який набрав
чинності з 01.01.2011 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок) -консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464
передбачено, що платниками єдиного
внеску є роботодавці: підприємства,
установи та організації, інші юридичні
особи, утворені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форм власності, виду діяльності та
господарювання, які використовують
працю фізичних осіб на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, чи за цивільно -
правовими договорами (крім цивільно -
правового договору, укладеного з
фізичною особою -підприємцем, якщо
виконувані роботи (надавані послуги)
відповідають видам діяльності,
зазначеним у свідоцтві про державну
реєстрацію її як підприємця), у тому
числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організації, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 6 Закону №
2464 платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок; подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 платники
єдиного внеску зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Базовим
звітним періодом для виду платника, до
якого відноситься відповідач, є
календарний місяць.

Відповідно до ч.11 ст.25 Закону № 2464
територіальний орган Пенсійного фонду
застосовує до платника єдиного внеску
такі штрафні санкції:

1) у разі ухилення від взяття на облік
або несвоєчасного подання заяви про
взяття на облік платниками єдиного
внеску, на яких не поширюється дія
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців", накладається штраф
у розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян;

2)за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум;

3) за донарахування територіальним
органом Пенсійного фонду або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначеної суми за кожний
повний або неповний базовий звітний
період, за який донараховано таку суму,
але не більш як 50 відсотків суми
донарахованого єдиного внеску;

4) за неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності, передбаченої цим Законом,
територіальним органом Пенсійного
фонду накладається штраф у розмірі
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян;

5) за неналежне ведення бухгалтерської
документації, на підставі якої
нараховується єдиний внесок,
накладається штраф у розмірі від
восьми до п'ятнадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян;

6) за несплату, неповну сплату або
несвоєчасну сплату суми єдиного внеску
одночасно з видачею сум виплат, на які
нараховується єдиний внесок (авансових
платежів), накладається штраф у розмірі
10 відсотків таких несплачених або
несвоєчасно сплачених сум.

На підставі п.4 ч.11 ст.25 Закону № 2464
позивачем прийнято рішення № 2158 від
14.06.2013 року про застосування штрафних
санкцій за неподання, несвоєчасне
подання, подання не за встановленою
формою звітності за 2011 рік у сумі
170,00грн. та за 2012 рік у сумі 170,00грн.,
всього у розмірі 340,00грн. (а.с.7), яке було
відправлено відповідачу
рекомендованим повідомленням, яке
повернулось з відміткою «за
закінченням терміну зберігання» (а.с.7).

Пенсійний фонд відповідно до
покладених на нього ст. 12 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" завдань та
функцій, зокрема, здійснює контроль за
додержанням законодавства про збір та
ведення обліку єдиного внеску,
правильністю нарахування, обчислення,
повнотою і своєчасністю сплати єдиного
внеску.

Відповідно до п. 7 ст. 13 Закону № 2464
Пенсійний фонд та його територіальні
органи мають право стягувати з
платників несплачені суми єдиного
внеску.

Єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника (ч. 12 ст. 9 Закону № 2464).

Судом з'ясовано, що відповідач у
порядку, передбаченому ст. 71 КАС
України, не надав доказів сплати ним
заборгованості у сумі 340,00грн.

Враховуючи зазначене вище, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються. Враховуючи,
що позивач не здійснював судових
витрат по справі, судові витрати
стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71, 94, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (96100, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1)
на користь Управління Пенсійного фонду
України в Джанкойському районі АР Крим
заборгованість зі штрафних санкцій з
єдиного внеску у розмірі 340,00грн.
(триста сорок гривень) в ГУ ДКСУ
м.Сімферополь, р/р 0102, МФО 824026, ОКПО
20727218.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя підпис В.В.Петренко