Справа № 2а-9832/11
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-9832/11
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді
Сорочко Є.О.

Суддів:
Горбань Н.І.

Межевич
М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Броварах Київської області на
постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 07 вересня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Броварах Київської області про
перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Броварського
міськрайонного суду Київської області
з позовом до Управління Пенсійного
фонду України в м. Броварах Київської
області (далі - УПФУ в м. Броварах) про
визнання неправомірними дії в частині
невиконання постанов Кабінету
Міністрів України №1293 від 27 грудня 2005
року та №894 від 13 липня 2004 року,
зобов'язаня здійснити перерахунок
пенсії, збільшивши її у 3,5 рази та на 12% і
провести відповідні виплати з 15.02.2011 р.

Постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 07 вересня 2011 року позов задоволено.

На вказану постанову УПФУ в м.
Броварах подало апеляційну скаргу, в
якій просить її скасувати та ухвалити
нову постанову, якою у задоволенні
позову відмовити, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 183-2 КАС України, справа
підлягає розгляду в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право на
підвищення розміру пенсії у 3,5 рази та
на 12 % відповідно до постанов Кабінету
Міністрів України №1293 від 27 грудня 2005
року та №894 від 13 липня 2004 року.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивач є інвалідом 3
групи захворювання, пов'язаного з
роботою по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та отримує
пенсію, призначену відповідно до ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Відповідно ч. 4 ст. 54 цього Закону в
усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів 3 групи щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими 6 мінімальних
пенсій за віком.

Разом з тим, у ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
неодноразово вносилися зміни, які в
подальшому визнавалися такими, що не
відповідають Конституції України, а
Кабінетом Міністрів України шляхом
прийняття відповідних постанов
встановлювався новий порядок
обчислення вказаної пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів
України «Про підвищення розмірів
пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету» №1
від 03 січня 2002 року було передбачено, що
розрахунок розміру пенсій, призначених
на підставі ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
нараховувався виходячи з
розрахункової величини 19,91 грн.

В подальшому постановою Кабінету
Міністрів України «Про підвищення
розмірів пенсій, призначених
відповідно до частини четвертої статті
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»» №894 від 13 липня 2004 року з
метою здійснення подальших заходів
щодо диференціації розмірів пенсій її
було збільшено на 12 відсотків, а
постановою Кабінету Міністрів України
«Про збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№1293 від 27 грудня 2005 року - у 3,5 рази.

Згідно п. 2 постанови Кабінету
Міністрів України №1293 від 27 грудня 2005
року мінімальний розмір пенсії,
передбачений ч. 4 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», не може
бути нижчим: для інвалідів з числа
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, I групи - 540 гривень, II групи
- 500 гривень, III групи - 467 гривень; для
інших інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, I групи - 440
гривень, II групи - 400 гривень, III групи - 370
гривень.

З положень зазначених норм
вбачається, що ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» розмір
пенсії визначається з показника
мінімальної пенсії за віком, в той час
як постановами Кабінету Міністрів
України №894 від 13 липня 2004 року та №1293
від 27 грудня 2005 року мінімальний розмір
пенсії для цих же категорій осіб
визначається з іншої розрахункової
величини (19,91 грн.), яка не передбачена
ст. 54 вказаного Закону.

З огляду на викладене вбачається,
що збільшення пенсії у 3,5 рази та на 12%
стосувалося виключно перерахунку
пенсій, які призначалися і
перераховувалися відповідно до вимог
постанови Кабінету Міністрів України
№1 від 03 січня 2002 року.

Отже, порядок обчислення пенсії,
встановлений постановою Кабінету
Міністрів України №1 від 03 січня 2002
року, суперечить порядку,
передбаченому ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Враховуючи загальні засади
приорітетності законів над
підзаконними актами Закон України має
вищу юридичну силу в порівняні з
постановою Кабінету Міністрів України.

Таким чином, враховуючи
пріоритетність законів України над
підзаконними нормативно-правовими
актами, вимоги позивача про збільшення
розміру пенсії на 12 % та у 3,5 рази
відповідно до вказаних постанов є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню. Враховуючи
вищевказане, колегія суддів не
погоджується з висновками суду першої
інстанції, щодо задоволення позовних
вимог, а тому апеляційну скаргу УПФУ в
м. Броварах необхідно задовольнити,
постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 07 вересня 2011
року - скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити, оскільки постанова ухвалена
з порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 183-2, 197, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Броварах
Київської області - задовольнити.

Постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 07 вересня 2011
року - скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення та відповідно до ст.
183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

Головуючий суддя

Сорочко Є.О.

Судді:

Горбань Н.І.

Межевич М.В.