Справа № 618/200/14-а
Суддя: Рябоконь Є. А.
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 618/200/14-а
Провадження № 2-а/618/9/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2014 року Дворічанський
районний суд Харківської області у
складі: головуючого - судді Рябоконь
Є.А., з участю секретаря - Кучеренко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Дворічна
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
сержанта міліції посту № 5 ДПС
Чередниченка Андрія Анатолійовича про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою до
сержанта міліції посту № 5 ДПС
Чередниченка Андрія Анатолійовича про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення
зазначивши, що 26 лютого 2014 року від
працівників відділу виконавчої служби
Дворічанського районного управління
юстиції він отримав копію постанови в
справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 984505 від 23
листопада 2013 року, винесену
відповідачем по справі, згідно якої
ОСОБА_1 23 листопада 2013 року на території
Луганської області в районі населеного
пункту м. Сватово на автошляху 807 13 км,
керуючи транспортним засобом ВАЗ-2107,
державний номерний знак НОМЕР_1,
перевищив швидкість руху на 23 км/год.,
чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього
руху України. Вказаною постановою
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено стягнення у вигляді штрафу в
розмірі 255,00 грн. З постановою він не
згоден, оскільки ПДР не порушував,
також позивач посилався на те, що дане
правопорушення не було зафіксоване
технічними засобами, які мають функцію
фото- та відео зйомки, в зв'язку з цим
просив суд скасувати постанову АА2 №
984505 в справі про адміністративне
правопорушення від 23 листопада 2013 року
про накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 грн.

У судове засідання позивач не з»явився,
просив розглянути справу в його
відсутність, адміністративний позов
задовольнити з зазначених у ньому
підстав.

Відповідач - суб"єкт владних
повноважень у судове засідання не
з'явився без поважних причин, не
повідомивши про причини неявки, хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи. У зв'язку
з чим, відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС
України, справу вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Судом встановлені обставини та
досліджені докази.

Згідно постанови серії АА2 № 984505 в
справі про адміністративне
правопорушення від 23 листопада 2013 року,
ОСОБА_1 23 листопада 2013 року на автошляху
807 13 км, керуючи транспортним засобом
ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1,
перевищив швидкість руху на 23 км/год.,
чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього
руху України.

Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв
адміністративне правопорушення
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП сержант
міліції посту № 5 ДПС Чередниченко
Андрій Анатолійович постановив
накласти на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
255,00 грн.

Всебічно, повно, об'єктивно та
безпосередньо дослідивши наявні у
справі докази, з'ясувавши обставини, на
які посилаються сторони, як на підставу
своїх вимог та заперечень, оцінивши їх
в сукупності, суд приходить до висновку
про задоволення позову з наступних
мотивів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 55 Конституції
України, права і свободи громадянина
захищаються судом. Кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішення, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб. Згідно ч. 1 ст. 2 КАС
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ..

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Згідно частини 4 цієї ж статті ніхто не
може бути позбавлений права на розгляд
його справи в адміністративному суді,
до підсудності якого вона віднесена
цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 цього ж
Кодексу місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до ст. 104 КАС України
позов пред'являється шляхом подання
позовної заяви до суду першої
інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП,
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено: у вищестоящий орган
(вищестоящій посадовій особі) або в
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку,
визначеному КАС України, з
особливостями, встановленими цим
кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 217 КУпАП посадові
особи, уповноважені розглядати справи
про адміністративні правопорушення,
можуть накладати адміністративні
стягнення, передбачені цим Кодексом, у
межах наданих їм повноважень і лише під
час виконання службових обов'язків.

Згідно ст. 245 цього Кодексу завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
зокрема своєчасне, всебічне, повне і
об'єктивне з'ясування обставин кожної
справи, вирішення її в точній
відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами. Матеріали
справи не містять достатніх доказів,
які вказували б на вчинення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачу відповідно до п. 4 ч. 4
ст. 111 КАС України було встановлено
строк для подання доказів для
обґрунтування своїх заперечень проти
позову. У встановлений судом строк
відповідачем не було подано ніяких
доказів та заперечень проти позову. З
урахуванням вимог ч. 2 ст. 71 КАС України
суд вважає, що у відповідача немає
заперечень проти адміністративного
позову ОСОБА_1

Матеріали справи не містять достатніх
доказів, які вказували б на вчинення
ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП.

Як вбачається з пояснень позивача, він
заперечує факт вчинення
адміністративного правопорушення,
оскільки швидкість руху не
перевищував, що й пояснив інспектору
ДАІ. Також вказане правопорушення
не було зафіксоване технічними
приладами і засобами та відсутні
свідки вказаного правопорушення, а
інспектором ДАІ не перевірені та не
спростовані обставини зазначені
позивачем в адміністративному позові.

Таким чином, ОСОБА_1 неправомірно було
притягнуто до адміністративної
відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню, у
зв'язку з цим постанова серії АА2 № 984505
від 23 листопада 2013 року в справі про
адміністративне правопорушення
підлягає скасуванню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або протесту на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає рішення про скасування
постанови.

На підставі ст. ст. 288, 293 КУпАП,
керуючись ст. ст. 11, 71, 158-163 КАС України,
суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Скасувати постанову серії АА2 №
984505 від 23 листопада 2013 року про
накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255,00 грн. (подвоєного на
підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП) за
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню
не підлягає.

Суддя
Є.А. Рябоконь