Справа № 15220/10
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2011-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2011 р. справа № 2а-6935/09/0870

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Туркіної Л.П.

суддів: Проценко О.А.
Мельника В.В.

за участю секретаря судового
засідання: Шкуропадської В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Куйбишевської
міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області

на постанову: Запорізького
окружного адміністративного суду від
12.01.2010 року у справі 2а-6935/09/0870

за позовом: Суб`єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1

до: Куйбишевської міжрайонної
державної податкової інспекції
Запорізької області

про: визнання недійсним
рішення про застосування штрафних
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Суб`єкт підприємницької діяльності
фізична особа ОСОБА_1 (далі СПД ОСОБА_1)
звернувся до суду з позовом до
Куйбишівської міжрайонної державної
податкової інспекції Запорізької
області про визнання недійсним рішення
про застосування штрафних санкцій
№/1068 від 02 червня 2009 року.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 12.01.2010 року
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано рішення про застосування
штрафних санкцій №000011501/1068 від 2 червня
2009 року Куйбишевської міжрайонної
державної податкової інспекції
Запорізької області, яким до позивача
застосовано штрафні (фінансові)
санкції за порушення Закону «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (далі Закон № 265/95) у сумі 299 350
грн. 00 коп.

Рішення суду обґрунтовано посиланнями
на норми ст. ст. 1, 9 названого Закону, а
також тим, що виконання робіт по
збиранню зернових не відноситься до
сфери торгівлі, громадського
харчування та послуг.

Не погодившись з постановою
Запорізького окружного
адміністративного суду від 12.01.2010 року,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій, посилаючись на невірне
застосування норм матеріального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати, у задоволенні позову
відмовити.

Як зазначає відповідач, норми п.1 ст.9
Закону №265 передбачають можливість
здійснення операцій без застосування
РРО лише для підприємств, що виключає
можливість для фізичних осіб -
підприємців здійснювати розрахунки
шляхом оформлення прибуткових касових
ордерів.

Заперечень на апеляційну скаргу до
суду не надійшло. Представники сторін,
належним чином повідомлених про час та
місце розгляду справи, до суду не
прибули.

Дослідивши матеріали справи, доводи та
вимоги апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Як свідчать матеріалами справи, у
період з 22.04.2009 року по 22.05.2009 року
співробітниками Куйбишевської МДПІ на
підставі направлення №53 від 29.04.2009 була
проведена планова документальна
перевірка СПД ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року. За
результатами перевірки складаний акт
№ 316/1702-НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення ст. 1
та ст. 3 Закону №265/95, а саме, надання
послуг у 2008 році за готівку без
застосування реєстратора
розрахункових операцій на загальну
суму 59 870 грн. 00 коп.

На підставі встановлених порушень та
керуючись п. 1 ст. 17 Закону №265/95,
податковою було винесене рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 02.06.2009 року №/1068 на
суму 299 350 грн. 00 коп., тобто у
п'ятикратному розмірі вартості наданих
послуг без застосування реєстратора
розрахункових операцій.

Зазначене рішення не можна визнати
законним та обґрунтованим, виходячи з
такого.

Статтею 3 Закону №265/95 встановлено, що
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (надання послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції
на повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції;

Відповідно до абз. 4 ст. 2 названого
закону, розрахункова операція -
приймання від покупця готівкових
коштів, платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо за місцем
реалізації товарів (послуг), видача
готівкових коштів за повернутий
покупцем товар(ненадану послугу), а у
разі застосування банківських
платіжної картки - оформлення
відповідного розрахункового документа
щодо оплати безготівковій формі товару
(послуги) банком покупця або, у разі
повернення товару (відмови від
послуги), оформлення розрахункових
документів щодо перерахування коштів у
банк покупця;

Згідно п. 12 ст. 9 Закону «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» реєстратори розрахункових
операцій та розрахункові книжки не
застосовуються, якщо в місці отримання
товарів (надання послуг) операції з
розрахунків у безготівковій формі не
здійснюються.

Оскільки за місцем виконання робіт по
збиранню соняшника та пшениці операції
з розрахунків не здійснюються, а
використання РРО не є можливим,
висновки податкового органу про
порушення позивачем норм закону «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» не можна визнати
обґрунтованими та такими, що
відповідають чинному законодавству.

Крім того, при проведенні перевірки
досліджена касова книга, прибуткові
касові ордери та квитанції щодо
отримання грошових коштів. Жодних
заперечень щодо порядку їх заповнення
податковим органом у акті не зазначено.

Виходячи з викладеного та керуючись
нормами ст.. 2 КАС, суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про
необхідність задоволення позову.

Отже, рішення суду першої інстанції є
вірним по суті, що згідно ч. 2 ст. 200 КАС
виключає підстави для скасування
судового рішення та задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206

Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Куйбишевської
міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області -
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 12.01.2010 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена
відповідно до ст. 212 КАС України.

Рішення суду оформлено у повному
обсязі 15.08.2013р.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
В.В. Мельник