Справа № 807/92/14
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2014 рокум. Ужгород№ 807/92/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С. А.

при секретарісудових засідань -
Приходько Т.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - Драпайло М.В.

представника відповідача - Мазуренко
А.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства "Райфайзен
Банк Аваль" в особі Закарпатської
обласної дирекції АТ "Райфайзен Банк
Аваль" до Державної екологічної
інспекції у Закарпатській області про
визнання протиправним та скасування
припису, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Райфайзен Банк Аваль" в особі
Закарпатської обласної дирекції АТ
"Райфайзен Банк Аваль" звернулося до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Державної екологічної
інспекції у Закарпатській області,
якою просить суд визнати протиправним
та скасувати припис Державної
екологічної інспекції у Закарпатській
області від 11.12.2013 року №406.

Свої позовні вимоги позивач мотивує
тим, що в ході проведення перевірки у
позивача дотримання вимог
законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища
та за результатами цієї перевірки
Державною екологічною інспекцією у
Закарпатській області було складено
Акт перевірки дотримання
Закарпатською обласною дирекцією АТ
«Райффайзен Банк Аваль» вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами від 06.12.2013р.
(надалі - акт перевірки), у якому
зафіксовані порушення вимог
природоохоронного законодавства.

За результатами проведеної перевірки
та складеного акту, 11 грудня 2013 року
Державною екологічною інспекцією у
Закарпатській області, на підставі
акту перевірки, незважаючи на
заперечення Банку, з метою усунення
порушень природоохоронного
законодавства, складено припис за № 406,
який являється предметом оскарження
даної адміністративної справи.

Як вбачається із вказаного припису
Закарпатську обласну дирекцію
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» зобов'язано: -
розробити наказ(и) про призначення
відповідальних(ої) осіб (особи) у сфері
поводження з відходами (пункт 1 припису,
термін виконання - до 08.01.2014р.);-
розробити план організації роботи у
сфері поводження з відходами (пункт 2
припису, термін виконання -до 08.01.2014р.);-
оформити та отримати дозвіл на
розміщення відходів та ліміти на
утворення та розміщення відходів
(пункт 3 припису, термін виконання - до
06.03.2014р.); - забезпечити ведення
первинного поточного обліку кількості,
типу і складу відходів, що утворюються,
збираються, перевозяться,
зберігаються, обробляються,
утилізуються, знешкоджуються та
видаляються (пункт 4 припису, термін
виконання - до 07.04.2014р.); - представити
податкову декларацію екологічного
податку, що справляється за розміщення
відходів за 1 - 3 квартали 2013р. (пункт 5
припису, термін виконання - до 08.01.2014р.).

Вищевказаний оскаржуваний припис
позивач вважає протиправним та таким,
що винесений із порушеннями чинного
законодавства, а тому просить суд
скасувати його.

Представник позивача в судовому
засіданні даний адміністративний
позов підтримав та просив суд
задовольнити його повністю з підстав
викладених у позовній заяві та на
основі наявних в матеріалах справи
доказів.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення даного
адміністративного позову заперечив з
мотивів викладених у письмових
запереченнях, посилаючись на те, що під
час проведення планової перевірки
встановлено, що Банк в процесі
господарської діяльності утворює та
зберігає відходи (тимчасово розміщує
відходи відпрацьованих люмінесцентних
ламп у кількості 15 шт.) І-ІІ класу
небезпеки, які запаковані у упаковку
заводу виробника, та розміщенні на
загальному стелажі у підвальному
приміщенні. Дозвіл на розміщення
відходів І-ІІ класу небезпеки на 2013 рік
відсутній, ліміт на утворення та
розміщення відходів І-ІІ класу
небезпеки на 2013 рік не затверджений
(відсутній). В результаті чого порушено
вимоги статті 17, 32, 33 Закону України
«Про відходи», відповідальність за яке
передбачено ст. 42 Закону України «Про
відходи»та ст. 82 Кодексу України про
адміністративне правопорушення.

Також у своїх запереченнях відповідач
посилається на те, що у позивача
відсутні накази про призначення
відповідальних (ої) осіб (особи) у сфері
поводження з відходами, що порушує п.
«й» ч.1 ст. 17 Закону України «Про
відходи»; не розроблено план
організації роботи у сфері поводження
з відходами, в порушення п. «к» ч.1 ст. 17,
п. «ж» ч.1 ст. 42 Закону України «Про
відходи»; податкову декларацію
екологічного податку за 1-3 квартали 2013
р. не представлено, що порушує п. «і» ч.1
ст. 17, п. «л» ч.1 ст. 42 Закону України «Про
відходи».,

З метою усунення виявлених
правопорушень природоохоронного
законодавства, які зафіксовані в Акті
перевірки, Держекоінспекцією винесено
оскаржуваний припис №406 від 11 грудня 2013
року.

З врахуванням наведених обставин
представник відповідача в судовому
засіданні зазначив, що позивачем
порушено норми чинного законодавства
щодо зберігання відходів і
оскаржуваний позивачем припис
винесений з дотриманням норм чинного
законодавства та за порушення такого
законодавства, а тому представник
відповідача в судовому засіданні
просив суд у задоволенні даного
адміністративного позову відмовити
повністю.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Так, як встановлено судом в ході
судового розгляду та вбачається з
матеріалів справи, посадовими особами
відповідача - Державної екологічної
інспекції у Закарпатській області, на
підставі направлення на проведення
планової перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
Закарпатською обласною дирекцією АТ
"Райфайзен Банк Аваль" від 021.12.2013 року №
4899/12, відповідачем була проведена
перевірка в період з 02.12.2013 по 06.12.2013
року, що підтверджується копією
згаданого документу, що наявна в
матеріалах справи.

За результатами перевірки дотримання
АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі
Закарпатської обласної дирекції, вимог
законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища
Державною екологічною інспекцією у
Закарпатській області складений Акт
перевірки дотримання Закарпатською
обласною дирекцією АТ «Райффайзен Банк
Аваль» вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами від 06.12.2013р., у якому
зафіксовані порушення вимог
природоохоронного законодавства.

Позивач, не погодившись із висновками,
викладеними у акті перевірки Державної
екологічної інспекції у Закарпатській
області, підписав акт перевірки,
додавши до акту письмові заперечення
від 09.12.2013р. вих.№ Р6-01-00-1/5-4115.

11 грудня 2013 року Державною екологічною
інспекцією у Закарпатській області, на
підставі акту перевірки, незважаючи на
заперечення позивача, з метою усунення
порушень природоохоронного
законодавства, складено припис за № 406,
копія якого наявна в матеріалах справи.

Так, як вбачається із копії
оскаржуваного позивачем припису, яка
міститься в матеріалах справи,
приписом зобов'язано Закарпатську
обласну дирекцію Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль»: - розробити наказ(и) про
призначення відповідальних(ої) осіб
(особи) у сфері поводження з відходами
(пункт 1 припису, термін виконання - до
08.01.2014р.);- розробити план організації
роботи у сфері поводження з відходами
(пункт 2 припису, термін виконання -до
08.01.2014р.);- оформити та отримати дозвіл
на розміщення відходів та ліміти на
утворення та розміщення відходів
(пункт 3 припису, термін виконання - до
06.03.2014р.); - забезпечити ведення
первинного поточного обліку кількості,
типу і складу відходів, що утворюються,
збираються, перевозяться,
зберігаються, обробляються,
утилізуються, знешкоджуються та
видаляються (пункт 4 припису, термін
виконання - до 07.04.2014р.); - представити
податкову декларацію екологічного
податку, що справляється за розміщення
відходів за 1 - 3 квартали 2013р. (пункт 5
припису, термін виконання - до 08.01.2014р.).

Як передбачено преамбулою Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» від 05 квітня
2007 року № 877, (далі - Закон України №877)
визначено, що правові та організаційні
засади, основні принципи і порядок
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності, повноваження органів
державного нагляду (контролю), їх
посадових осіб і права, обов'язки та
відповідальність суб'єктів
господарювання під час здійснення
державного нагляду (контролю).

Статті 3 та 4 Закону України № 877
встановлюють основні принципи
державного нагляду (контролю) та
загальні вимоги до здійснення
державного нагляду (контролю).

Відповідно до частини 6 статті 7 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», за
результатами здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт, який
повинен містити такі відомості: дату
складення акта; тип заходу (плановий
або позаплановий); найменування
юридичної особи щодо діяльності якої
здійснювався захід посадова особа
органу державного нагляду (контролю)
зазначає в акті стан виконання вимог
законодавства суб'єктом
господарювання, а в разі невиконання -
детальний опис виявленого порушення з
посиланням на відповідну вимогу
законодавства; в останній день
перевірки два примірники акта
підписуються посадовими особами
органу державного нагляду (контролю),
які здійснювали захід, та суб'єктом
господарювання або уповноваженою ним
особою, якщо інше не передбачено
законом; в останній день перевірки два
примірники акта підписуються
посадовими особами органу державного
нагляду (контролю), які здійснювали
захід, та суб'єктом господарювання або
уповноваженою ним особою, якщо інше не
передбачено законом.

Згідно з пунктом 3 Положення про
Державну екологічну інспекцію в
областях, містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 19 грудня 2006 р. N
548 основними завданнями Інспекції є:
участь у межах своєї компетенції в
реалізації державної політики у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, раціонального
використання, відтворення та охорони
природних ресурсів (земля, надра,
поверхневі води, атмосферне повітря,
тваринний та рослинний світ),
поводження з відходами (крім
поводження з радіоактивними
відходами), небезпечними хімічними
речовинами, пестицидами та
агрохімікатами, екологічної та в межах
своєї компетенції радіаційної безпеки
на відповідній території; здійснення
державного контролю за додержанням
вимог законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
раціональне використання, відтворення
та охорону природних ресурсів,
екологічну та в межах своєї
компетенції радіаційну безпеку,
поводження з відходами (крім
поводження з радіоактивними
відходами), небезпечними хімічними
речовинами, пестицидами та
агрохімікатами на відповідній
території.

У відповідності до п.п. 7 п. 5 Положення
інспекція має право давати обов'язкові
для виконання приписи щодо усунення
виявлених порушень вимог
законодавства з питань, що належать до
її повноважень.

Так, як вбачається із припису, за своїм
змістом вимоги пунктів 1 - 2 припису щодо
розроблення наказів про призначення
відповідальних осіб у сфері поводження
з відходами, а також щодо розроблення
плану організації роботи у сфері
поводження з відходами і представлення
копії наказу і плану Державній
екологічній інспекції, безпосередньо
не спрямовані на усунення конкретних
порушень законодавчих актів з питань
охорони навколишнього природного
середовища та екологічної безпеки, а є
лише певними заходами, направленими на
усунення порушень, що були допущені
суб'єктом господарювання та виявлені в
результаті перевірки.

Суд також вважає за необхідне
зазначити, що діючим законодавством
України передбачений обов'язок
суб'єкта господарювання розробляти
накази про призначення відповідальних
осіб у сфері поводження з відходами,
план заходів і надавати інспекції
Державній екологічній інспекції. В
ході судового розгляду позивачем було
усунуто вказані порушення та надані
відповідні докази які містяться
матеріалах справи щодо усунення даних
порушень.

Щодо пунктів 3-4 припису, а саме:
оформлення та отримання дозволу на
розміщення відходів та лімітів на
утворення та розміщення відходів, а
також забезпечення ведення первинного
поточного обліку кількості, типу і
складу відходів, що утворюються,
збираються, перевозяться,
зберігаються, обробляються,
утилізуються, знешкоджуються та
видаляються, слід зазначити наступне.

Так, правові, організаційні та
економічні засади діяльності,
пов'язаної із запобіганням або
зменшенням обсягів утворення відходів,
їх збиранням, перевезенням,
зберіганням, обробленням, утилізацією
та видаленням, знешкодженням та
захороненням, а також з відверненням
негативного впливу відходів на
навколишнє природне середовище та
здоров'я людини на території України
визначені Законом України «Про
відходи» від 05.03.1998 року №187/98-ВР.

Згідно визначень термінів, наведених у
вказаному Законі, відходи - будь-які
речовини, матеріали і предмети, що
утворилися у процесі виробництва чи
споживання, а також товари (продукція),
що повністю або частково втратили свої
споживчі властивості і не мають
подальшого використання за місцем їх
утворення чи виявлення і від яких їх
власник позбувається, має намір або
повинен позбутися шляхом утилізації чи
видалення; розміщення відходів -
зберігання та захоронення відходів у
спеціально відведених для цього місцях
чи об'єктах; власник відходів - фізична
або юридична особа, яка відповідно до
закону володіє, користується і
розпоряджається відходами.

Під терміном «зберігання відходів»
розуміється тимчасове розміщення
відходів у спеціально відведених
місцях чи об'єктах (до їх утилізації чи
видалення). Видалення відходів -
здійснення операцій з відходами, що не
призводять до їх утилізації. Під
спеціально відведеними місцями чи
об'єктами мають на увазі місця чи
об'єкти, на використання яких отримано
дозвіл спеціально уповноважених
органів на видалення відходів чи
здійснення інших операцій з відходами.

Відповідно до частини другої статті 32
Закону порядок розроблення,
затвердження і перегляду лімітів на
утворення та розміщення відходів
встановлює Кабінет Міністрів України,
у зв'язку з чим постановою від 03.08.1998
№1218 останнім було затверджено Порядок
розроблення, затвердження і перегляду
лімітів на утворення та розміщення
відходів.

Згідно з п.10 Порядку місцеві державні
адміністрації за погодженням з
органами Мінекоресурсів на місцях до 1
лютого поточного року визначають
перелік власників відходів, яким
необхідно одержати ліміти на утворення
та розміщення відходів на наступний
рік (крім власників, які звільняються
від одержання таких лімітів).

Пунктом 11 названого Порядку визначено,
що органи Мінекоресурсів на місцях до 1
березня поточного року надсилають на
адреси власників відходів
повідомлення про необхідність подання
на погодження проектів лімітів на
утворення та розміщення відходів на
наступний рік.

З аналізу наведених вище правових норм
вбачається, що отримання дозволу на
розміщення відходів та затвердження
лімітів на утворення та розміщення
відходів не є обов'язковими для всіх
без виключення суб'єктів
господарювання, їх наданню передує
обов'язок, як місцевих державних
адміністрацій, так і органів
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України вчинити
певні дії, а саме визначити перелік
підприємств, яким необхідно одержати
ліміти на утворення та розміщення
відходів на наступний рік, та надіслати
на їх адреси повідомлення про
необхідність подання на погодження
проектів лімітів на утворення та
розміщення відходів на наступний рік.

Представник позивача в судовому
засіданні зазначив, що Закарпатська
обласна дирекція АТ "Райфайзен Банк
Аваль" не отримувала повідомлення про
необхідність подання на погодження
проектів лімітів на утворення та
розміщення відходів, та, відповідно,
відсутній обов'язок Банку на отримання
дозволу на ліміти на утворення та
розміщення відходів.

Крім того, суд також зазначає, що в Акті
перевірки не наведено жодних
відомостей про утворення, та
розміщення відходів, та доказів, що
Банк здійснює виробничу діяльність,
пов'язану із утворенням, та розміщенням
відходів.

Відповідно до приписів статті 2 Закону
України «По банки і банківську
діяльність» банківська діяльність -
залучення у вклади грошових коштів
фізичних і юридичних осіб та
розміщення зазначених коштів від свого
імені, на власних умовах та на власний
ризик, відкриття і ведення банківських
рахунків фізичних та юридичних осіб.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
відходи» побутові відходи - це відходи,
що утворюються в процесі життя і
діяльності людини в житлових та
нежитлових будинках (тверді,
великогабаритні, ремонтні, рідкі, крім
відходів, пов'язаних з виробничою
діяльністю підприємств) і не
використовуються за місцем їх
накопичення.

Статтею 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004
№ 1875-IV, комунальними послугами
визнається результат господарської
діяльності, спрямованої на задоволення
потреби фізичної чи юридичної особи у
забезпеченні холодною та гарячою
водою, водовідведенням, газо - та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.
Виконавцем таких послуг визнається
суб'єкт господарювання, предметом
діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору.

Правилами надання послуг з вивезення
побутових відходів, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 10.12.2008 №1070 встановлено, що житлові
масиви і внутрішньодворові території,
дороги загального користування та інші
об'єкти благоустрою населених пунктів
обладнуються контейнерними
майданчиками, урнами для побутових
відходів.

Підтвердженням факту звільнення Банку
від необхідності отримання лімітів на
утворення та розміщення відходів, є
договори, укладені зі спеціалізованими
організаціями на вивезення побутових
відходів, які діють у 2013 році: Договір з
ТзОВ «АВЕ» № Р6-02-02/07-13 від 10.01.2013р. та
Договір з ТзОВ «ЕКО Лайф» № Р6-02-02/07-39
від 01.03.2013р.

Так, згідно прийомного акту №65 від
29.03.2013р. та Акту виконаних робіт про
надання послуг з небезпечними
відходами від 29.03.2013р. ТОВ «Еко Лайф»
були надані послуги по операціях з
небезпечними відходами (збирання,
зберігання для подальшої утилізації
відпрацьованих люмінесцентних ламп)
згідно укладеного договору на суму
1800грн. (300шт.люмінісцентних ламп).

Відповідно до Прийомного акту №101 від
16.07.2013р. та Акту виконаних робіт про
надання послуг з небезпечними
відходами від. 16.07.2013р. ТОВ «Еко Лайф»
були надані послуги по операціях з
небезпечними відходами (збирання,
зберігання для подальшої утилізації
відпрацьованих люмінесцентних ламп)
згідно укладеного договору на суму
1800грн. (300шт.люмінісцентних ламп).

Відповідно до Прийомного акту №135
від 30.09.2013р. та Акту виконаних робіт про
надання послуг з небезпечними
відходами від 30.09. 2013р. ТОВ «Еко Лайф»
були надані послуги по операціях з
небезпечними відходами (збирання,
зберігання для подальшої утилізації
відпрацьованих люмінесцентних ламп)
згідно укладеного договору на суму
1200грн. (200шт.люмінісцентних ламп).

Так, в роз'ясненні Міністерства
навколишнього природного середовища
та ядерної безпеки України «Щодо
справляння збору за забруднення
навколишнього природного середовища»,
що міститься в листі від 16.02.2000 №14-6/134
зазначено, що якщо відходи не
розміщуються на території їх власника
(виробника), а передаються на
договірній основі іншому власнику
(наприклад спеціалізованому
підприємству), то дозвіл на розміщення
цих відходів не встановлюється, ліміти
не видаються (не заповнюється графа 10
додатку 2 до Порядку №1218), та,
відповідно, збір на розміщення
відходів не стягується. Підприємствам,
які мають договори (контракти) на
передачу відпрацьованих
люмінесцентних ламп спеціалізованим
підприємствам, дозволи на їх
розміщення не видаються, ліміти на їх
розміщення не встановлюються та збір
за забруднення навколишнього
природного середовища не стягується.

Отже, Закарпатська обласна дирекція АТ
«Райффайзен Банк Аваль» не здійснює ні
зберігання, ні захоронення відходів,
оскільки усі відходи передаються
спеціалізованим підприємствам на
підставі укладених договорів.

Посилання державного інспектора щодо
невиконання позивачем первинного
обліку кількості, типу і складу
відходів, що утворюються, збираються,
перевозяться, зберігаються,
обробляються, утилізуються,
знешкоджуються та видаляються, є
помилковими з огляду на таке.

Відповідно до приписів статті 17 Закону
України «Про відходи» обов'язок
ведення обліку відходів закріплений
для суб'єктів господарювання саме у
сфері поводження з відходами.

Пунктом 3 наказу Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 07.07.2008 №342 «Про
затвердження типової форми первинної
облікової документації № 1-ВТ «Облік
відходів та пакувальних матеріалів і
тари» та Інструкції щодо її
заповнення» також передбачено, що
первинний облік за типовою формою та
Інструкцією, затвердженими цим
наказом, здійснюється юридичними
особами всіх форм власності, видів
економічної діяльності та
організаційно-правових форм
господарювання, фізичними особами -
підприємцями, у діяльності яких
утворюються відходи та
використовуються пакувальні матеріали
й тара.

Відповідно до довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України виданої
публічному акціонерному товариству
«Райффайзен Банк Аваль» (Види
діяльності за класифікатором видів
економічної діяльності: 64.19 Інші види
грошового посередництва, тощо), у Банку
відсутні матеріально-сировинні
баланси виробництва, а тому відсутній
обов'язок здійснювати первинний
поточний облік кількості, типу і складу
відходів.

Крім цього, суд також вважає за
необхідне зазначити, що згідно
Положення про Закарпатську обласну
дирекцію Публічного акціонерного
товариства «Райфайзен Банк Аваль» в
розділі 1 «Загальні положення» в п. 1.3.
чітко зазначено, що Дирекція є
відокремленим підрозділом ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» і Дирекція не є
юридичною особою.

Також слід зазначити, що згідно довідки
Головного управління регіональної
статистики серії АА №788937 чітко
зазначено в графі правовий статус
суб'єкта - без права юридичної особи, а
отже Закарпатська обласна дирекція АТ
"Райфайзен Банк Аваль" не являється
юридичною особою, а лише структурним
підрозділом, а отже позивач не утворює,
не збирає, не перевозить, не зберігає,
не обробляє, не утилізовує, не
знешкоджує та не видаляє відходи.

Враховуючи, що у банківській
діяльності Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» не
використовуються пакувальні матеріали
й тара як й інші матеріали, вимоги про
здійснення Банком обліку таких
матеріалів є необґрунтованими. Також,
як зазначалося вище, Закарпатська
обласна дирекція не є юридичною особою.

Відповідно до ч.1 п.3 ст. 1 вказаного
Закону України «Про відходи» від
05.03.1998 року №187/98-ВР визначено, що
виробником відходів є фізична або
юридична особа, діяльність якої
призводить до утворення відходів;

Оскільки в даному випадку Дирекція є
відокремленим підрозділом ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» і вона не є
юридичною особою, а тому з врахуванням
приписів ч.1 п.3 ст.1 Закону України «Про
відходи» даний припис мав бути
адресований саме Публічному
акціонерному товариству «Райффайзен
Банк Аваль», як юридичній особі, а не її
дирекції, яка не є юридичною особою і в
даному випадку не є виробником
відходів згідно норм Закону України
«Про відходи».

З врахуванням наведеного, суд вважає за
необхідне зазначити, що вимоги,
викладені у приписі Державної
екологічної інспекції у Закарпатській
області є неправомірними, та такими, що
підлягають скасуванню.

Щодо пункту 5 припису, а саме:
представлення податкової декларації
екологічного податку, що справляється
за розміщення відходів за 1 - 3 квартали
2013р. то суд вважає за необхідне
зазначити, що відповідно до положень
Податкового кодексу України податкова
декларація екологічного податку є
документом податкової звітності і
надається податковим органам.

При цьому суд звертає увагу на те, що
екологічний податок справляється
централізовано юридичною особою - АТ
«Райффайзен Банк Аваль» , м.Київ, а не
відокремленим підрозділом, яка не має
статусу юридичної особи. Позивачем в
судовому засіданні надано суду копії
електронних податкових декларацій
екологічного податку (квартальних) за
2013 рік з доданими до них квитанціями АТ
«Райффайзен Банк Аваль» , м.Київ.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що відповідач в ході судового розгляду
даної адміністративної справи не довів
правомірність винесеного ним
оскаржуваного позивачем припису №406
від 11.12.2013 року, а тому заявлений
позивачем адміністративний позов є
таким, що підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа), а тому слід присудити
понесені позивачем документально
підтверджені, у вигляді сплати
судового збору в сумі 68,82 грн , що
сплачений відповідно до платіжного
доручення №256790 до стягнення з
Державного бюджету України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
статтями 11, 70, 71, 86, 160-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Райфайзен
Банк Аваль" в особі Закарпатської
обласної дирекції АТ "Райфайзен Банк
Аваль" до Державної екологічної
інспекції у Закарпатській області про
визнання протиправним та скасування
припису Державної екологічної
інспекції у Закарпатській області від
11.12.2013 року №406 - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
припис Державної екологічної
інспекції у Закарпатській області від
11.12.2013 року №406.

Стягнути з Державного ( відповідного
місцевого) бюджету України на користь
Публічного акціонерного товариства
"Райфайзен Банк Аваль" в особі
Закарпатської обласної дирекції АТ
"Райфайзен Банк Аваль" витрати зі
сплати судового збору в сумі 68,82 грн.,
що сплачений відповідно до платіжного
доручення №256790.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяC.А. Гебеш