Справа № 454/427/14-а
Суддя: Адамович М. Я.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/427/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 року Сокальський районний
суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Адамович М. Я.

при секретарі Калиш в.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сокалі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ
Іваничівського РВ ГУМВСУ у Волинській
області Кузьмича Володимира Адамовича
про визнання протиправною та
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовною
заявою до відповідача про визнання
протиправною та скасування постанови
по справі про адміністративне
правопорушення, в позовній заяві
вказав, що відповідачем 11.02.2014 року
винесено постанову ПС1 № 014493 по справі
про адміністративне правопорушення,
якою вирішено накласти на позивача
адміністративне стягнення за
порушення вимог ч.1 ст. 122 КУпАП у
вигляді сплати штрафу в розмірі 320грн. В
постанові зазначено, що 11.02.2014 року о
11год. 14хв. позивач в с. Литовеж по вул.
Львівська рухався із швидкістю 101
км/год. З даною постановою позивач не
погоджується, оскільки 11.02.2014 року біля
11год. 00хв. він керував автомобілем
марки «Мітсубіші», реєстраційний номер
НОМЕР_1 та рухався в напрямку м.
Нововолинськ Волинської області.
Наближаючись до с. Литовеж зустрічні
автомобілі сигналили про наявність
патруля ДАІ, в цей час поза межами
населеного пункту позивач рухався із
швидкістю біля 100 км/год. Наблизившись
до знака населеного пункту с. Литовеж
позивач зменшив швидкість руху до 50
км/год, що може також підтвердити
свідок який перебував у салоні його
автомобіля. У відповідь позивач надав
пояснення відповідачу, якими заперечив
дані твердження та повідомив, що
рухався із швидкістю 50 км/год, що також
і стверджував свідок, який перебував у
салоні автомобіля. Після чого
інспектор зажадав документи позивача
та прослідував у службовий автомобіль,
через декілька хвилин закликав
позивача та вказав на місця у бланках
протоколу та постанови в яких слід
поставити підпис. У протоколі позивач
власноручно надав аналогічні
пояснення в заперечення вміненого
правопорушення. Після чого інспектор
вручив йому копію протоколу та
постанови. Крім цього відповідачем
допущено помилки при винесенні
оскаржуваної постанови, інспектор
виніс її датою «11.02.2013 року», прізвище
позивача із документів перевисав з
помилкою, із апострофом, не зазначив
обставин правопорушення та чим
стверджується вина позивача. Вважає, що
інспектором протиправно винесено
вищевказану постанову, оскільки при
розгляді справи ним не взято до уваги
його пояснень, не відібрано показів у
свідків, взагалі не було надано
будь-яких доказів вчинення позивачем
вміненого правопорушення. Просить
визнати протиправною та скасувати
постанову ПС1 № 014493 по справі про
адміністративне правопорушення
винесену відповідачем про накладення
на нього адміністративного стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 320 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
прибув, подав заяву в якій вказує, що
позовні вимоги підтримує, просить
задовольнити, розгляд справи
проводити без його участі.

Відповідач, інспектор ВДАІ
Іваничівського РВ ГУМВСУ у Волинській
області Кузьмич В.А., будучи
повідомленим про день та час розгляду
справи, в судове засідання не прибув та
не повідомив про причину неявки.

Оскільки всі особи, які беруть участь у
справі в судове засідання не прибули,
відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази по справі в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 18 КАС України,
місцевим загальним судам, як
адміністративним судам, підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

З дослідженого в судовому засіданні
протоколу про адміністративне
правопорушення серія АБ2 №120952 від
11.02.2014р., складеного інспектором ВДАІ
Іваничівського РВ Кузьмич В.А.
встановлено, що позивач 11.02.2014р. о 11год.
14хв. в с. Литовеж по вул. Львівська
керував автомобілем марки «Мітсубісі»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався
із швидкістю 101 км/год. В графі
пояснення особи яка притягається до
відповідальності зазначено: «не
згідний я їхав із швидкістю 50 км/год так
як водії попереджали про наявність
ДАІ».

Постановою ПС1 №014493 від «11.02.2013р.»
позивача ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КупАП та
накладено стягнення у виді штрафу в
розмірі 320грн.

В свою чергу, згідно із ч. 1 ст. 122 КупАП
наступає адміністративна
відповідальність, зокрема, за
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину.

Відповідно до п. 12.4 Прави дорожнього
руху України, у населених пунктах рух
транспортних засобів дозволяється із
швидкістю не більше 60 км/год.

В свою чергу, відповідно до ст. 280 КупАП
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов"язаний з"ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом"якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з"ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

З тверджень позивача встановлено, що
він надав відповідачу пояснення з
приводу того, що рухався в населеному
пункті із допустимою швидкістю 50км/год,
що також і підтвердив свідок, який
перебував в автомобілі позивача.

Однак, у оскаржуваній постанові та
складеному протоколі про
адміністративне правопорушення
відповідач жодним чином не надав
даному факту належної оцінки, в супереч
вимог ст. 280 КУпАП не з»ясував обставин
справи, а саме чи винен позивачу у
вчиненні даного адміністративного
правопорушення та не допитав свідків.

Також, згідно із п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 року
№ 14 "Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті", зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У
ній, зокрема потрібно навести докази,
на яких грунтується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

В судовому засіданні встановлено, що
при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення
позивач надав пояснення про те, що він
не згідний із тим, що він порушив
Правила дорожнього руху, надав
обґрунтування цим обставинам.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП,
доказами по справі є також пояснення
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, у
постанові, прийнятій відповідачем, не
надається будь-якої оцінки вказаного
доказу.

Крім цього, відповідачем допущено
помилки при винесенні оскаржуваної
постанови, її датовано 2013 роком, а також
із помилкою записано прізвище позивача
- «Хом»як», взамін вірного «Хомяк», що
стверджується копією паспорта
позивача.

Разом з тим, згідно положень ч. 2 ст. 71
КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб"єкта владних
повноважень обов"язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти позову.

Зважаючи на те, що повідомлений про час
розгляду справи відповідач не прибув в
судове засідання, проігнорував своїм
правом на доказування суду
правомірності свого рішення, тому суд
приймає до уваги твердження позивача у
справі щодо неправомірності
оскаржуваного рішення та приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Таким чином, позовні вимоги про
визнання протиправною та скасування
постанови про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 6, 17, 104, 158, 160, 161,162,163 КАС України,
суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову серії ПС1 №014493 по справі про
адміністративне правопорушення,
винесену інспектором ВДАІ
Іваничівського РВ ГУМВСУ у Волинській
області Кузьмич В.А. про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.1 т. 122 КУпАП та
накладення стягнення у виді сплати
штрафу на суму 320грн.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
М. Я. Адамович