Справа № 2а-16946/11
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/18005/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього А.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 01 вересня 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області про виплату
недоотриманої суми допомоги, -

встановила:

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області про зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії з
включення до складової заробітної
плати матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань
та допомоги на оздоровлення.

Постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 01 вересня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2012
року, в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на допущені судом
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 01 вересня 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2012
року скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Перевіривши наведені доводи в
касаційній скарзі, рішення судів щодо
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2
працювала в Мелітопольській об'єднаній
державній податковій інспекції
Запорізької області.

10 лютого 2011 року позивачу призначена
пенсія державного службовця на
підставі Закону України «Про державну
службу». Оскільки при призначенні
пенсії ОСОБА_2 не було враховано
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальну допомогу на оздоровлення
при надання і щорічної відпустки та
індексацію позивач звернулась до суду
за захистом порушених прав.

За змістом статті Закону України «Про
державну службу». (у редакції, чинній
на час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України "Про оплату праці" встановлено,
що заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу».
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена
у постанові Верховного Суду України
від 20 лютого 2012 року №21-430а11.

Разом з цим залишаючи без змін
рішення суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції розглянув
справу, предметом спору якої був
перерахунок пенсії з застосуванням
показника середньої заробітної плати
попереднього року перед зверненням
відповідно до положень статтей 40,42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», тоді як предметом
оскарження є здійснення перерахунку
пенсії з включення до складової
заробітної плати матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
допомоги на оздоровлення.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
звертає увагу на те, що вказаний
висновок суду апеляційної інстанції не
можна вважати такими, що ґрунтуються на
нормах чинного матеріального та
процесуального законодавства.

Враховуючи наведене, судом апеляційної
інстанції допущено порушення норм
матеріального та процесуального
права, що є підставою для скасування
ухваленого рішень та направлення
справи на розгляд до суду апеляційної
інстанції, оскільки суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні.

Такі обставини відповідно до частини 2
статті 227 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
скасування рішень першої та
апеляційної інстанцій та направлення
справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06 червня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області про виплату недоотриманої суми
допомоги - скасувати.

Справу направити на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній