Справа № 804/833/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 р. Справа № 804/833/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді при
секретаріСтепаненко В.В. Новченко Є.Ю.
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області до
Кіровської сільської ради про
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області до
Кіровської сільської ради про
зобов'язання вчинити дії, а саме
виконати вимогу від 06.08.2013 року №850-16/2178
в частині усунення порушень на
загальну суму 36 851,61 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що під час проведення
ревізії Кіровської сільської ради було
встановлено ряд порушень та недоліків,
які відображені в акті від 30.07.2013 року
№850-51/013. З метою усунення виявлених
порушень позивачем було винесено
обов'язкову до виконання законну
вимогу від 06.08.2013 року №850-16/2178, проте у
встановлений строк відповідачем її не
виконано.

Позивач у судове засідання не прибув,
просив розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи. Письмових
заперечень, заяв або клопотань до суду
не надходило. Суд вважає, що вжив усі
залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про розгляд даної
адміністративної справи із його участю
та реалізації ним права судового
захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України суд розглянув справу у порядку
письмового провадження.

Згідно статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, за своїм внутрішнім переконанням,
що ґрунтуються на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до п.6.3.6.1 Плану роботи ДФІ в
Дніпропетровській області на II квартал
2013 року та на підставі направлення на
проведення ревізії від 03.06.2013 року №137,
виданого начальником Криворізької
об'єднаної Державної фінансової
інспекції, проведено ревізію виконання
сільського бюджету та
фінансово-господарської діяльності
Кіровської сільської ради за період з
01.08.2011 року по 31.05.2013 року, про що
складено акт №850-51/013 від 30.07.2013 року.

За результатами проведеної ревізії
Криворізькою об'єднаною державною
фінансовою інспекцією листом
направлено на адресу відповідача
обов'язкову до виконання вимогу від
06.08.2013 року №850-16/2178, якою зобов'язано
усунути порушення, що були виявлені в
ході ревізії, та надати інформацію про
вжиті заходи та виконання цих вимог в
термін до 05.09.2013 року.

Як вбачається з позовної заяви, на
даний час відповідачем не виконано
пункти 2 та 3 вимоги від 06.08.2013 року
№850-16/2178 щодо відшкодування
недоотриманих коштів сільським
бюджетом в сумі 34 888,96 грн. та в сумі 1962,65
грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

В ході проведення ревізії було
встановлено недоотримання бюджетом
орендної плати за землю на загальну
суму 34 888,96 грн. (2011 рік - 11 355,17 грн., 2012 рік
- 17 811,19 грн., 2013 рік - 5722,60 грн.) внаслідок
проведення оплати за оренду землі в
розмірі земельного податку, що є
порушенняс п.4 ст.69 Бюджетного кодексу,
ст.1 Закону України від 06.10.1998 року
№161-ХІV «Про оренду землі», Рішення
№93-V/VІ, Рішення №187-ХІ/VІ, Рішення
№283-ХVІІ/VІ.

Зокрема, встановлено, що орендар ОСОБА_3
використовує господарські будівлі, які
розміщені на землях сільської ради
площею 0,4941 га, та сплачує за них
земельний податок в розмірі 1% від
нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до статті 270 Податкового
кодексу України об'єктами
оподаткування є земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні; земельні частки (паї), які
перебувають у власності.

Згідно акту ревізії ОСОБА_3 не надано
документи, які підтверджують
перебування у власності або
користуванні земельних ділянок площею
0,4941 га. Таким чином, ОСОБА_3 повинен
сплачувати орендну плату.

Рішеннями сесії сільської ради
визначено орендну ставку для ОСОБА_3 в
розмірі 6% від нормативної грошової
оцінки. Обрахунок земельного податку
ОСОБА_3 здійснювався виходячи із
нормативної грошової оцінки за межами
населеного пункту, тоді як орендовані
ділянки знаходяться в межах населеного
пункту, також в 2011 році не сплачувалися
кошти за оренду 0,4941 га.

Отже, внаслідок сплати ОСОБА_3 за
ревізуємий період земельного податку в
сумі 9672,92 грн., а не орендної плати в
сумі 44 561,88 грн. сільському бюджету
завдано матеріальної шкоди (збитків) на
суму 34 888,96 грн.

Крім того, ревізією встановлено
недоотримання орендної плати
сільським бюджетом на суму 6963,20 грн. (2011
рік - 1819,49 грн., 2012 рік - 3437,53 грн., 2013 рік -
1706,18 грн.) внаслідок не прийняття
рішення щодо перерахування 50% орендної
плати до сільського бюджету, що є
порушенням ст.1, п.14 ст.69 Бюджетного
кодексу, п.2 ст.19 Закону №2269-ХІІ.

Пп.9 п.2 Закону України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо орендних відносин» від
21.04.2011 року №3269-VI внесено зміни до п.2
ст.19 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
№2269-ХІІ, якими визначено, що методика
розрахунку орендної плати та
пропозиції її розподілу між
відповідним бюджетом, орендодавцем і
балансоутримувачем визначаються
органами місцевого самоврядування (для
об'єктів, що перебувають у комунальній
власності) на тих самих методологічних
засадах, як і для об'єктів, що
перебувають у державній власності.

Відповідно до пп.10 п.3 ст.29 Бюджетного
кодексу джерелами формування
спеціального фонду Державного бюджету
України в частині доходів є: власні
надходження бюджетних установ (у тому
числі наукових установ Національної
академії наук України і галузевих
академій наук), що утримуються за
рахунок державного бюджету, у тому
числі орендна плата за користування
військовим майном, майном Національної
академії наук України і галузевих
академій наук, 50 відсотків орендної
плати за користування іншим майном, що
належить бюджетним установам, які
утримуються за рахунок державного
бюджету.

Таким чином, внаслідок не приведення
Методики розрахунку орендної плати за
майно, що належить до спільної
комунальної власності територіальної
громади сільської ради та пропорції її
розподілу, затвердженої рішенням
виконавчого комітету Кіровської
сільської ради від 19.12.2011 року №120, до
методологічних засад методики
розрахунку орендної плати та пропорції
її розподілу між відповідним бюджетом,
орендодавцем і балансоутримувачем для
об'єктів, що перебувають у державній
власності сільським бюджетом
недоотримано доходів та завдано
матеріальної шкоди (збитків) на суму
6963,20 гривень.

Згідно позовної заяви вимога щодо
усунення цього порушення відповідачем
виконана частково, а залишок
невідшкодованої суми складає 1962,65 грн.

Пунктом 7 статті 10 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
визначено, що органу державного
фінансового контролю надається право:
пред'являти керівникам та іншим
особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства, вилучати в судовому
порядку до бюджету виявлені
ревізіями приховані і занижені
валютні та інші платежі, ставити
перед відповідними органами питання
про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами
та організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням
чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» законні вимоги службових осіб
органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються.

З матеріалів справи судом встановлено,
що на підтвердження відшкодування
витрат у розмірі 34 888,96 грн.
відповідачем надано копії позовних
заяв та ухвал суду про повернення таких
позовних заяв, проте суд вважає, що такі
докази не є належними, оскільки не
підтверджують відшкодування вказаних
вище збитків на момент винесення
рішення у даній справі.

Згідно із частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Беручи до уваги те, що заявлені
позивачем вимоги відповідачем не
виконано, доказів оскарження вимоги
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області від 06.08.2013
року №850-16/2178 станом на день розгляду
справи не надано, а судом самостійно на
виконання вимоги статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
не виявлено, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області до
Кіровської сільської ради про
зобов'язання вчинити дії - задовольнити
у повному обсязі.

Зобов'язати Кіровську сільську раду
виконати обов'язкові вимоги
Криворізької об'єднаної державної
фінансової інспекції від 06.08.2013 року
№850-16/2178 в частині усунення порушень на
загальну суму 36851,61 грн. шляхом,
визначеним у вимозі.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.В. Степаненко