Справа № К/9991/9487/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/9487/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, судді Горбатюка С.А.
(доповідач)

Суддів Мороз Л.Л.

Стрелець Т.Г.

провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ) "Київський
юридичний центр "Бізнес і право" до
Управління Пенсійного фонду (далі - УПФ)
України в Дніпровському районі м. Києва
про визнання недійсним та скасування
рішення за касаційною скаргою УПФ
України в Дніпровському районі м. Києва
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08 грудня

2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10 лютого

2011 року

встановила:

У жовтні 2010 року ТОВ "Київський
юридичний центр "Бізнес і право" в
Окружному адміністративному суді
міста Києва пред'явило позов до УПФ
України в Дніпровському районі м. Києва
визнати недійсним та скасування
рішення.

В обґрунтування позовних вимог
зазначило, що є платником єдиного
податку за ставкою 10 відсотків від суми
виручки згідно з Указом Президента
України від 03 липня 1998 року № 727/98 "Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва" (далі - Указ № 727/98).

Станом на 1 січня 2010 року він має
переплату зі страхових внесків у
розмірі 7 446,23 грн. у зв'язку з тим, що
частина єдиного податку у розмірі 42
відсотків, яка перераховувалася до
Пенсійного фонду, перевищує розмір
страхових внесків, які він повинен був
заплатити за відповідний період.

Просив визнати недійсним та скасувати
рішення від 28 вересня 2010 року №2145 УПФ
України в Дніпровському районі м. Києва
про застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
страхувальниками страхових внесків.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08 грудня 2010 року, залишеною без зміни
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 лютого 2011
року, позов частково задоволено.

Скасовано рішення від 28 вересня 2010 року
№2145 УПФ України в Дніпровському районі
м. Києва.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
УПФ України в Дніпровському районі м.
Києва подало касаційну скаргу.
Посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати та постановити
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що ТОВ "Київський
юридичний центр "Бізнес і право" є
суб'єктом малого підприємництва,
платником єдиного податку, а також
платником внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Станом на 01 січня 2010 року Товариством
переплачено до Пенсійного фонду суму
страхових внесків в розмірі 7446,23 грн.

Відповідно до пункту 13 статті 20 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" суми
надміру сплачених страхових внесків до
солідарної системи зараховуються в
рахунок майбутніх платежів страхових
внесків у порядку і в строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду.

Встановлено, що позивач не сплачував
страхові внески в розмірі 33,2 відсотків
від фонду заробітної плати за наступні
періоди: за січень - 620,84 грн., за лютий -
909,68 грн., за березень - 909,68 грн., за
квітень - 979,4 грн., за травень - 979,4 грн.,
за червень - 979,4 грн., за липень - 979,4 грн.,
тобто, всього: 6357,80 грн., оскільки за ним
рахувалась переплата страхових
внесків в розмірі 7 446,23 грн. Таким чином,
страхові внески за оскаржуваний період
січень - липень 2010 року повинні були
бути зараховані до Пенсійного фонду
України із надміру сплаченої ТОВ
"Київський юридичний центр "Бізнес і
право" суми.

Пунктом 3 Указу № 727/98 (який був чинним
на момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що суб'єкти
підприємницької діяльності - юридичні
особи сплачують єдиний податок
щомісяця не пізніше 20 числа наступного
місяця на окремий рахунок відділень
Державного казначейства України.
Останні наступного дня після
надходження коштів перераховують суми
єдиного податку у таких розмірах: до
Державного бюджету України - 20
відсотків; до місцевого бюджету - 23
відсотки; до Пенсійного фонду України -
42 відсотки; на обов'язкове соціальне
страхування - 15 відсотків.

Оскільки під час накопичення спірної
суми ТОВ "Київський юридичний центр
"Бізнес і право" було платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, відповідна частина
єдиного податку повинна була
зараховуватися Управлінням ПФ на
погашення зобов'язань з їх сплати.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV (в
редакції, що діяла протягом
накопичення спірної суми) страхові
внески - це кошти відрахувань на
соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною четвертою статті 18
цього ж Закону страхові внески не
включаються до складу податків, інших
обов'язкових платежів, що складають
систему оподаткування. На ці внески не
поширюється податкове законодавство.

Використання ж єдиного податку на
погашення зобов'язань зі сплати
страхових внесків не змінює правової
природи сплачених коштів, оскільки для
платника вони залишаються податком.

Сплата єдиного податку, якщо його
розмір розраховано правильно,
унеможливлює для платника вплив на
подальший рух відповідних коштів,
адміністрування яких є повноваженням
спеціальних владних суб'єктів.

Колегія суддів погоджується з судами
першої та апеляційної інстанцій, що не
подання копії платіжних доручень
страхувальником до Пенсійного фонду не
є підставою для прийняття
оскаржуваного рішення, оскільки не
подання страхувальником таких
платіжних доручень стало підставою для
не зарахування частини сплаченого
єдиного податку в рахунок сплати
страхових внесків.

Вказаного висновку суди дійшли з
огляду на те, що Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" не передбачено обов'язок
страхувальника для зарахування
переплати в оплату майбутніх платежів
надання копій платіжних документів.
При цьому, в порядку пункту 2 Указу
Президента України "Про спрощену
систему оподаткування" відділення
Державного казначейства України
наступного дня після надходження
коштів перераховують суму єдиного
податку до Пенсійного фонду України у
розмірі 42 відсотків.

Судові рішення є законними і
обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильність висновків
судів та встановлених обставин у
справі.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без зміни.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва залишити
без задоволення, а оскаржувані
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08 грудня 2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 лютого 2011
року в адміністративній справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Київський юридичний
центр "Бізнес і право" до Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва про
визнання недійсним та скасування
рішення - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Стрелець Т.Г.