Справа № 279/6827/13-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шульга
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"25" лютого 2014 р.
Справа № 279/6827/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від "07" листопада 2013 р. у справі
за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити дії.

Постановою Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 07 листопада 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій
просила скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
позов задовольнити. В апеляційній
скарзі позивач посилається на
незаконність, необ'єктивність та
необґрунтованість оскаржуваного
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
такого.

Вiдповiдно до ст.195 Кодексу
адмiнiстративного судочинства України
суд апеляцiйної iнстанцiї переглядає
судовi рiшення суду першої iнстанцiї в
межах апеляцiйної скарги.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з
правомірності дій відповідачів по
виплаті позивачу доплати до пенсії,
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірах, визначених
постановами КМУ від 23.11.2011р. №1210.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3, є пенсіонером та перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в м. Коростені та
Коростенському районі Житомирської
області.

ОСОБА_3 має статус потерпілої внаслідок
Чорнобильської катастрофи 3 - категорії
та проживає в АДРЕСА_1, яке відповідно
до Постанови Кабінету Міністрів
України №106 від 23.07.1991 року віднесено до
зони гарантованого добровільного
відселення.

Проте п.4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" від 06.12.12 року встановлено, що
у 2013 році, зокрема, норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
та ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" застосовується в
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2013 рік.

У разі наявності колізій між нормами
законів, що мають однакову юридичну
силу, застосуванню підлягає той із них,
який прийнято пізніше.

Постановою Кабінету Міністрів України
№1210 від 23.11.2011 р. "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" встановлено розміри
виплат, передбачених ст. 39 та ст. 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
які й отримує позивач.

Згідно довідки виданої УПФУ в
м.Коростені та Коростенському районі
№1099 від 25.04.2013 року ОСОБА_3 отримує
підвищення до пенсії та додаткову
пенсію в розмірі, передбаченому
постановою КМУ №1210 від 23.11.2011 року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 у справі за
конституційним поданням правління
Пенсійного фонду України щодо
офіційного тлумачення положень статті
1, частин першої, другої, третьої статті
95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116, частини другої статті 124,
частини першої статті 129 Конституції
України, пункту 5 частини першої статті
4 Бюджетного кодексу України, пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України
роз'яснено, що Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Статтями 113, 116, 117 Конституції України
визначено, що Кабінет Міністрів
України є вищим органом у системі
органів виконавчої влади, у своїй
діяльності керується Конституцією
України, здійснює визначені
Конституцією та законами України
повноваження, видає постанови,
розпорядження в межах своєї
компетенції, зокрема здійснює
внутрішню політику держави, вживає
заходів щодо забезпечення прав і
свобод людини і громадянина,
забезпечує проведення фінансової
політики, політики у сфері соціального
захисту, забезпечує виконання
затвердженого Верховною Радою України
Державного бюджету України.

Таким чином, КМ України як державний
орган, має право забезпечувати
реалізацію встановлених законами
України соціальних прав громадян,
тобто надав право КМ України визначати
порядок та розміри соціальних виплат
виходячи з наявного фінансового
ресурсу бюджету Пенсійного фонду
України, що узгоджується із функціями
Уряду України, визначеними пунктами 2
та 3 ст.116 Конституції України.

Слід зазначити що частиною другою
статті 95 Конституції України
визначено, що виключно Законом України
про Державний бюджет визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків, а
стаття 63 Закону закріплює норму, якою
стверджується, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок державного
бюджету.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що виплата ОСОБА_3 спірних
пенсійних та соціальних виплат в
розмірах, передбачених постановами
Кабінету Міністрів України є
правомірною, підстави для проведення
її перерахунку відсутні.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів уважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а постанову
Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від "07" листопада
2013 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Г.І. Майор

судді:
А.Ю.Бучик

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано: р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області
вул.Грушевського,16/1, м.Коростень,
Коростенський район, Житомирська
область,11501