Справа № 2а/1008/466/12
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/1008/466/12
Головуючий у 1-й інстанції: Пироженко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Собківа Я.М.,

суддів:
Ключковича В.Ю., Петрика І.Й.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали апеляційної
скарги Головного управління
Пенсійного фонду України у Київській
області на постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 14 червня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Київській області про
визнання незаконними дій та
зобов'язання проведення перерахунку
розміру підвищення до пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Васильківського
міськрайонного суду Київської області
із адміністративним позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Київській області, в якому
просив визнати незаконними дії
відповідача щодо відмови у проведенні
перерахунку пенсії та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії як інваліду ІІ групи у розмірі
350% мінімальної пенсії за віком,
починаючи з 01 серпня 2011 року.

Постановою Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 14 червня 2012 року позов задоволено
частково.

Зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України у Київській
області здійснити перерахунок та
провести виплату ОСОБА_2, як інваліду
війни за період з 01.08.2011 р. у розмірі 350%
мінімальної пенсії за віком та у
відповідності до ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
проводити перерахунок її розміру у
разі його зміни.

Відповідач не погоджуючись з
вищевказаним судовим рішенням
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвали нове рішення, яким повністю
відмовити в задоволенні вимог даного
позову.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе дану справу в зв'язку з
неприбуттям, належно повідомлених про
дату, час і місце судового засідання,
жодної з осіб, які беруть участь у
справі, в судове засідання, розглядати
в порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами та на
основі наявних в ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач з 07.07.2011 року є інвалідом 2 групи
захворювання, пов'язаного з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що
підтверджується випискою із акту
огляду МСЕК № 0395670 Серії КИО-1.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» (в редакції, що
діяла до 01.01.06), інвалідам війни пенсії
або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються: інвалідам I групи
- у розмірі 400 процентів мінімальної
пенсії за віком, II групи - 350 процентів
мінімальної пенсії за віком, III групи -
200 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Однак, всупереч вищевказаній нормі
підвищення до пенсії позивача, як
інваліда ІІ групи, виплачувалося у
розмірі, встановленому Постановою
Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 №
1 «Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету», яка передбачає
здійснення такого підвищення, виходячи
з базового розміру 19,91 грн.

Неправомірність застосування до
спірних правовідносин положень
Постанови КМУ від 03.01.2002 № 1 «Про
підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету», на думку колегії
суддів, підтверджується наступним.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру підвищення пенсії позивачеві
застосуванню підлягають норми Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

У свою чергу, Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що
розмір підвищень пенсій має
обраховуватися у відсотковому
відношенні до мінімального розміру
пенсії за віком. При цьому, саме Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлює поняття пенсії за віком та
її мінімальний розмір.

Так, згідно абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відповідно до статті 21 Закону України
«Про Державний бюджет на 2011 рік»,
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць для осіб, які
втратили працездатність встановлений
у таких розмірах: з 1 січня - 750 гривень, з
1 квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні,
з 1 грудня - 800 гривень.

Оскільки дія ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» на предмет
конституційності Конституційним Судом
України не переглядалася, то
відповідно і не втратила своєї
чинності на момент виникнення спірних
правовідносин.

У зв'язку з цим, виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що в даному випадку
застосуванню підлягає саме Закон
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», а не
постанова Кабінету Міністрів України.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
здійснення перерахунку пенсії
позивача як інваліда ІІ групи у розмірі
350% мінімальної пенсії за віком за
період з 01.08.2011 р.

Таким чином, апелянтом не було надано
доказів на підтвердження заявлених ним
вимог, а тому доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним,
матеріалами справи та не відповідають
вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що постановлене у справі
рішення суду першої інстанції
ґрунтується на вірно встановлених
фактичних обставинах справи, яким дана
належна юридична оцінка, правильно
застосовані норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини, та
не допущено порушень матеріального і
процесуального закону, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи, доводи викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Київській області - залишити без
задоволення.

Постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 14 червня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків
В.Ю. Ключкович І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.