Справа № 9101/184967/2012
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2013-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2013 р. справа
№ 0417/2а-26/12 Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді Юхименка О.В.

суддів: Нагорної
Л.М. Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1,

на постанову Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська,

від 27.02.2012р.

у справі № 0417/2а-26/2012

за позовом ОСОБА_1,

до відповідача Управління праці
та соціального захисту населення

Індустріальної
районної у м. Дніпропетровську ради,

про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

встановив: подано позов до Управління
праці та соціального захисту населення
Індустріальної районної у м.
Дніпропетровську ради про

визнання протиправними дії та
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату одноразової компенсації як
сім'ї, яка втратила годувальника із
числа осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською катастрофою
з розрахунку 60 мінімальних заробітних
плат станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 у
відповідності із статтею 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»та забезпечити виплати цих
коштів.

Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська (суддя Зосименко С.Г)
своєю постановою від 27.02.2012р. у
задоволенні позовних вимог відмовив в
повному обсязі.

Постанова мотивована тим, що виплата
одноразової компенсації проведена
відповідно до вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 20.04.2007р. № 649 «Про
встановлення розмірів виплат деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі ОСОБА_1, Позивач, вказує на
порушення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист населення
постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
гарантовано одноразову компенсацію як
сім'ям, які втратили годувальника із
числа осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та
смерть яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою», зазначена одноразова
допомога виплачується в розмірі
шістдесят мінімальних заробітних плат.

Виплата здійснюється з мінімальної
заробітної плати, яка склалася на
момент встановлення інвалідності чи
втрати годувальника. Дані виплати
провадяться протягом одного місяця з
дня встановлення інвалідності чи
смерті потерпілого.

Проте дані обґрунтування не
відповідають положенням закону, на які
посилається суд першої інстанції. Так,
згідно з пунктом 4 розділу VII
"Прикінцеві положення" «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» у 2011 році
норми і положення статей 39, 50, 51,52,54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист

дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини
третьої статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

І дійсно, рішенням Конституційного
суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011
року визнано таким, що відповідає
Конституції України (є конституційним),
пункт 4 розділу VII "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" від
23 грудня 2010 року N 2857 з наступними
змінами.

Тож рішення Конституційного суду
України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 року
стосувались лише відповідності пункт 4
розділу VII "Прикінцеві положення"
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", і під розгляд якого
не підлягає стаття 48 Закону України «
Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Просить постанову суду скасувати та
прийняти нову постанову. Позов
задовольнити.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при винесені оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Судом встановлено та відповідачем не
заперечувалось, що Позивач - ОСОБА_1 є
дружиною ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
про що свідчить свідоцтво про смерть
серія НОМЕР_1.

ОСОБА_3 був учасником ліквідації аварії
на ЧАЕС 1 категорії, інвалід 2 групи.
Згідно з висновком МСЕК смерть ОСОБА_3
була пов'язана з наслідками аварії на
Чорнобильській АЕС.

Відповідно до статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується в таких
розмірах: <…> сім'ям, які втратили
годувальника, - 60 мінімальних
заробітних плат.

Законом України від 14.06.2011 № 3491-VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, згідно з яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (Відомості
Верховної Ради України, 1992 р., N 13, ст. 178 з
наступними змінами), статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" (Відомості Верховної Ради
України, 2005 р., N 4, ст. 94 з наступними
змінами), статей 14, 22, 37 та частини
третьої статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., N 29, ст. 399 з наступними
змінами) застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік".

З аналізу наведеної норми очевидно, що
визначення порядку та розмірів виплат
з даної категорії справ делеговано
Кабінету міністрів України. Вирішуючи
питання про те, яка з одно предметних
законодавчих норм однакової юридичної
сили, що не визнані неконституційними
в установленому порядку, підлягає
застосуванню для вирішення спорів
зазначеної категорії, необхідно
надавати перевагу тій із них, що
прийнята пізніше. У цих
правовідносинах така норма міститься у
законі України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік».

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 06 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Рішенням Конституційного суду України
від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 року визнано
таким, що відповідає Конституції
України (є конституційним), пункт 4
розділу VII "Прикінцеві положення"
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" від 23 грудня 2010 року N
2857 з наступними змінами.

Проте, рішення Конституційного суду
України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 року
стосувались лише відповідності пункт 4
розділу VII "Прикінцеві положення"
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", і під розгляд якого
не підлягає стаття 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Застосування відповідачем положень
постанови Кабінету Міністрів України
від 20.04.2007р. № 649 «Про встановлення
розмірів виплат деяким категоріям
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» при
нарахуванні одноразової компенсації
сім'ям, які втратили годувальника із
числа осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською катастрофою
суперечить положенням Закону N 796-XII та
не може бути віднесено до реалізації
права визначеного Законом України «Про
Державний бюджет на 2011 рік».

Враховуючи викладене відповідач
повинен був нарахувати та виплатити
позивачу одноразову компенсацію
сім'ям, які втратили годувальника із
числа осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською катастрофою
у 2011 році в розмірі встановленому
статтею 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином, висновки суду першої
інстанції є помилковими та не
відповідають нормам матеріального
права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід задовольнити, а постанову суду
першої інстанції скасувати, з
прийняттям нової постанови про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.
202, 205, 207 Кодексу адміністративного
судочинства України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 27.02.2012 року
у справі № 0417/2а-26/2012 скасувати та
прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Індустріальної районної у м.
Дніпропетровську ради неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Індустріальної районної у м.
Дніпропетровську ради здійснити
перерахунок та забезпечити виплату на
користь ОСОБА_1 одноразової
компенсації сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою за 2011 рік у відповідності
до статті 48 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 60 мінімальних
заробітних плат, за відрахуванням
виплачених сум.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі.

Касаційна скарга на судові
рішення подається протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
судовим рішенням.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
Я.В. Семененко