Справа № 260/9366/13-а
Суддя: Шестопалова Я. В.
Дата ухвалення: 2013-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження по справі № 2-а/260/167/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2013 року Ленінський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді:
Шестопалової Я. В.

при секретарі:
Колесник А. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в
Донецькій області про визнання
протиправною та скасування постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до УДАІ ГУМВС
України в Донецькій області,
посилаючись на те, що відносно нього 18
вересня 2013 року інспектором Косенко
Юрієм Олександровичем було винесено
постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності
серія АА2 №634971 за правопорушення,
передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП України, та
було накладене адміністративне
стягнення у вигляді штрафу розміром
425,00 грн. З вказаною постановою він не
згоден, вважає її протиправною і такою,
що підлягає скасуванню. Зазначив, 17.09.2013
року він, керуючи власним автомобілем
PEUGEOT 107, державний номер НОМЕР_1, рухався
по вул. Артема від Садового проспекту
до проспекту Грінкевича, що в м.
Донецьку. Під`їзджаючи до світлофору на
пр. Грінкевича, приблизно за 30 метрів,
світлофор горів зеленим сигналом, він
пригальмував, оскільки вважав, що зараз
може загорітися зелений миготливий
сигнал, однак цього не прослідувало і
він продовжив рух далі. Перед
закінченням проїзду світлофора він
почав миготіти. Він перетнув його та
прослідував далі. Однак перед
наступним перехрестям Артема-Гурова,
приблизно через 150 метрів, був
зупинений інспектром ДАІ Косенко Юрієм
Олександровичем. Він знаходився на
напрямному острівці та змусив його
заїхати на нього, декілька разів
наказуючи це зробити. Він зупинився,
інспектор ДАІ, підійшов до нього та
виказав вимогу передати йому водійське
посвідчення та реєстраційний документ
на транспортний засіб, звинувативши у
допущенні порушення п.8.7.3(е) Правил
дорожнього руху, про що був складений
протокол серія АБ2 №495906 від 17.09.2013 року,
згідно якого його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 КУпАП та винесено постанову
серія АА2 №634971 від 18.09.2013 року. Однак, в
самому протоколі та в постанові
відсутні посилання на об'єктивні
докази, які б підтверджували його вину.
Інспектор таких доказів теж не наддав,
керуючись лише своєю суб'єктивною
думкою, і вина його при винесенні
постанови не доведена. Він завжди
виконує вимоги Правил дорожнього руху
і на місці порушення рухався з
дотриманням вимог правил дорожнього
руху та на червоне світло світлофору не
проїжджав, шо може засвідчити його
свідок, який в той час знаходився біля
цього світофору та якого інспектор ДАІ
не надав можливості внести до
протоколу як свідка. Крім того, що після
зупинки його транспортного засобу
інспектор ДАІ неодноразово вимагав
прослідувати в його службовий
транспортний засіб, адже, за його
словами, в нього є відеозапис його,
нібито порушення. В той час на лобовому
склі службового автомобілю інспектора
ДАІ він помітив невідомий пристрій,
якім інспектор ДАІ знімав дорогу. На
цьому пристрої інспектор почав
показувати як нібито він проїхав на
червоне світло. Побачивши, шо на запису
не той транспортний засіб, на якому він
пересувався, позивач сказав про це
інспектору. Він відповів, що помилився
із записом, але продовжував наполягати
що саме він проїхав на червоний сигнал
світлофору. Він запитав щодо
приналежності цієї відеокамери, її
сертифікації, повірки, та
відповідності до ст.8 Закону України
«Про захист інформації в
інформаційно-телекомунікаційних
системах», метою якого є захист
інформації, яка є власністю держави, а
також чи може він подивитись свідоцтво
про державну повірку відеокамери та
звірити її серійний номер, марку,
модель із даними, що внесені у
вищезгадане свідоцтво, інспектор ДАІ
відповів, що це його особиста камера, а
сертифікат відповідності і свідоцтво
про державну повірку цієї відеокамери -
це його особиста справа. Вважає, дану
постанову необгрунтованою, такою що не
відповідає нормам КУпАП та винесеною з
перевищенням компетенції суб'єкта
владних повноважень.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час слухання
справи був повідомлений належним
чином, про що в матеріалах справи є
повідомлення про вручення судової
повістки. Відповідно до положень ч. 4 ст.
128 КАС України, у разі неприбуття особи -
суб`єкта владних повноважень, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин або без повідомлення ним про
причини неприбуття, справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 17
вересня 2013 року ОСОБА_1 виїхав на
автомобілі «PEUGEOT 107», державний номер
НОМЕР_2, та, рухаючись по вул. Артема від
Садового проспекту до проспекту
Грінкевича, що в м. Донецьку,
проїжджаючи світлофор на пр.
Грінкевича перед наступним
перехрестям вул. Артема- пр. Гурова, він
був зупинений робітниками ДАІ у зв`язку
із порушенням правил дорожнього руху.
Інспектором дорожньо-патрульної
служби БДПС ВДАІ м. Донецька Костенко Ю.
О. відносно ОСОБА_1 складено протокол
про адміністративне правопорушення
серії АБ2№495906 від 17.09.2013 року за
порушення п.8.7.3.(Е) правил дорожнього
руху України (проїзд перехрестя на
заборонений (червоний) сигнал
світлофору) та винесено постанову
серії АА2№634971 від 18.09.2013 року, якою
ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Якщо особа,
яка бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів (ч. 6 ст. 72 КАС
України).

Так, у пункті 16.1 Правил дорожнього руху
України зазначено, що перехрестя, де
черговість проїзду визначається
сигналами світлофора чи
регулювальника, вважається
регульованим.

Водій, який виїхав на перехрещення
проїзних частин згідно із сигналом
світлофора, що дозволяє рух, повинен
виїхати у наміченому напрямку
незалежно від сигналів світлофора на
виїзді (п.16.8 ПДР України).

Таким чином, дії водія ОСОБА_1 не
суперечать нормам, встановленим
Правилами дорожнього руху України.

Окрім того, при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення
інспектор грубо порушив вимоги ст. 251
КУпАП, оскільки будь-яких інших
доказів, крім протоколу про
адміністративне правопорушення їм
вивчено не було, заходів по
встановленню яких-небудь фактичних
обставин також не приймалось. Позивач
був позбавлений права знайомитись з
матеріалами справи, давати письмові
пояснення, подавати докази, заявляти
клопотання, користуватись правовою
допомогою, що передбачено ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП «Доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями ... свідків, ... показаннями
технічних приладів та технічній
засобів, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису чи засобів
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечена безпеки
дорожнього руху...".

Відповідно до п. 7.6 Інструкції з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затвердженої
наказом МВС України № 111-2009 (із змінами
і доповненнями, внесеними наказом МВС
України від 08.04.2011 р. №131) - «Працівник
підрозділу ДПС має право -
використовувати технічні засоби та
технічні прилади для виявлення та
фіксації порушень ПДР. Отримані
фактичні дані направляти за належністю
чи використовувати при складанні
адміністративних матеріалів».

Згідно п.13.2 вказаної Інструкції, до
використання спеціальних засобів
нагляду за дорожнім рухом допускаються
співробітники, які вивчили інструкції
та склали заліки з використання цих
приладів.

У оспорюваній постанові відсутня
інформація про співробітників, які
вивчили інструкцію та склали заліки з
використання цих приладів.

Відповідно до п.п.12.2 та 12.3 зазначеної
інструкції, визначено виключний
перелік способів та тактичних прийомів
нагляду за дорожнім рухом.

У відповідності до ст. ст. 10-15 Закону
України «Про метрологію та
метрологічну діяльність», на
вимірювання у сфері, у якій їх
результат можуть бути використані у
якості доказу по справі,
розповсюджується державний
метрологічний нагляд. За таких умов
кожен засіб вимірювальної техніки має
бути укомплектований документами про
допуск даного типу засобів
вимірювальної техніки для
використання в Україні та про повірку
даного примірника засобу
вимірювальної техніки.

Разом з тим, факт порушення ПДР України
ОСОБА_1 18.09.2013 р. о 00.15 год. на перехресті
вул. Артема-пр. Гурова у м. Донецьку не
підтверджується ані фотофіксацією, ані
будь-якими іншими об`єктивними даними,
на підставі яких інспектор зробив
висновок про наявність порушення збоку
позивача

У зв'язку з вищевикладеним суд вважає
за необхідне адміністративний позов
ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі,
визнавши протиправною та скасувати
постанову АА2№634971 від 18.09.2013 року про
накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 425,00 гривень у доход
держави, та закривши провадження по
справі відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП у
зв`язку з відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

На підставі ст. ст. 251, 268, 247, 287, 288 КпАП
України, та керуючись ст. ст. 17, 19, 72,159-163
Кодексу про адміністративного
судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в
Донецькій області про визнання
протиправною та скасування постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову серії АА2 №634971 від
18.09.2013 р. про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 425,00 гривень у доход
держави на ОСОБА_1 у зв`язку з вчиненням
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122
КпАП України, та провадження по справі
закрити відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП у
зв`язку з відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя: