Справа № 825/639/14
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2014 року
Чернігів Справа №
825/639/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Падій В.В.,
розглянувши в приміщенні суду в
порядку скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області до управління
праці та соціального захисту населення
Прилуцької міської ради про стягнення
фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

18.02.2014 управління Пенсійного фонду
України в м. Прилуках та Прилуцькому
районі Чернігівської області (далі -
УПФУ в м. Прилуках та Прилуцькому
районі) звернулось до суду з
адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Прилуцької міської
ради (далі - УПСЗН Прилуцької міської
ради) про стягнення з УПСЗН Прилуцької
міської ради заборгованості по сплаті
фінансових санкцій у розмірі 340 грн.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що у
період з 15.10.2013 по 16.10.2013 УПФУ в м.
Прилуках та Прилуцькому районі було
проведено позапланову перевірку
відповідача щодо достовірності
відомостей, що використовуються у
системі персоніфікованого обліку за
період з 11.11.2005 по 18.08.2007 на ОСОБА_1, яка
підлягала загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню та
отримала соціальну допомогу по догляду
за особою, яка досягла 80 років. За
результатами перевірки складено акт
від 16.10.2013 №367. Перевіркою встановлено,
що при поданні форми «ІНДАНІ» по
застрахованій особі ОСОБА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_1) невірно
вказано в картці ідентифікаційний код
працівника, а саме: у формі «ІНДАНІ» за
2005-2007 роки вказано - НОМЕР_2, а в картці
фізичної особи - платника податків
ОСОБА_1 - НОМЕР_1, що є порушенням пункту
4 частини 2 статті 17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у редакції, що діяла до
01.01.2011. 16.10.2013 УПФУ в м. Прилуках та
Прилуцькому районі винесено рішення
№79 про застосування фінансових
санкцій за подання до органів
Пенсійного фонду України
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, яким
застосовані фінансові санкції до УПСЗН
Прилуцької міської ради в розмірі 340
грн. Рішення отримано відповідачем
18.10.2013, але фінансові санкції останнім в
добровільному порядку сплачені не
були.

Відповідно до частини 4 статті 183-2 КАС
України суддя розглядає справу в
порядку скороченого провадження
одноособово, без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі.

Копія ухвали про відкриття скороченого
провадження від 19.02.2014 була надіслана
відповідачу рекомендованим листом зі
зворотнім повідомленням за адресою,
вказаною у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом та отримана
останнім 21.02.2014.

27.02.2014 відповідачем, у відповідності до
частини 3 статті 183-2 КАС України, подані
письмові заперечення проти
адміністративного позову, в яких
останній просив у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю та зазначив,
що нарахування УПФУ в м. Прилуках та
Прилуцькому районі штрафних санкцій за
подання відповідачем недостовірних
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку, на
підставі пункту 5 частини 9 статті 106
Закон України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" після 1
січня 2011 є протиправним, оскільки після
набрання чинності з 1 січня 2011 року
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» №2464-VI,
пункт 5 частини 9 статті 106 Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" був
виключений та втратив свою чинність.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи у
відповідача перебувала на обліку та
отримувала державну соціальну
допомогу по догляду за особою, яка
досягла 80 років - ОСОБА_1.

На підставі наказу від 15.10.2013 та
направлення на перевірку №431,
посадовими особами УПФУ в м. Прилуках
та Прилуцькому районі у період з 15.10.2013
по 16.10.2013 проведено позапланову
перевірку УПСЗН Прилуцької міської
ради щодо достовірності відомостей, що
використовуються у системі
персоніфікованого обліку за період з
11.11.2005 по 18.08.2007 на ОСОБА_1.

За результатами перевірки складено акт
від 16.10.2013 №367, яким встановлено що
відповідачем при поданні форми
«ІНДАНІ» по застрахованій особі ОСОБА_1
невірно вказано в картці
ідентифікаційний код працівника, а
саме: у формі «ІНДАНІ» за 2005-2007 роки
вказано - НОМЕР_2, а в картці фізичної
особи - платника податків ОСОБА_1 -
НОМЕР_1, що є порушенням пункту 4 частини
2 статті 17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у редакції, що діяла до
01.01.2011 (а.с.6-9).

На підставі даної перевірки УПФУ в м.
Прилуках та Прилуцькому районі 16.10.2013
прийнято рішення №79 про застосування
фінансових санкцій за подання до
органів Пенсійного фонду України
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, яким до
УПСЗН Прилуцької міської ради
застосовані фінансові санкції в розмір
340 грн. (а.с.5).

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

За період до 1 січня 2011 року відносини,
що виникали між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування регулювалися
Законом України від 09.07.2003 року №1058-ІV
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (далі - Закон
№1058-ІV).

Законом №1058-ІV визначалися платники
страхових внесків, порядок їх
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків, стягнення
заборгованості за цими внесками.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті
17 Закону №1058-ІV (в редакції, чинній до
внесення змін Законом України від
08.07.2010 №2464-VІ "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (далі - Закон
№2464-VІ), страхувальник зобов'язаний
подавати звітність територіальним
органам Пенсійного фонду у строки, в
порядку та за формою, встановленими
Пенсійним фондом.

Згідно з пунктом 5 частини 9 статті 106
Закону №1058-ІV (в редакції, чинній до
внесення змін Законом №2464-VІ) за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою або
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів ПФУ накладається штраф у
розмірі 10 відсотків суми страхових
внесків які були сплачені або
підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Зазначена норма права втратила
чинність з 01 січня 2011 року згідно із
Законом №2464-VІ.

Згідно зі статтею 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

У той же час згідно з абзацом п'ятим
пункту 7 Прикінцевих та перехідних
положень Закону № 2464-VI стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Абзацом шостим цього ж пункту
встановлено, що на період до повного
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження
порядку стягнення та контрольних
функцій фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
передбачених законодавством, чинним до
1 січня 2011 року, поширюється лише на
заборгованість зі сплати страхових
внесків та сум штрафних санкцій, які
були нараховані та/або не сплачені до
зазначеної дати. Питання ж
відповідальності страховиків, не
пов'язані із такою заборгованістю,
знаходяться поза межами регулювання,
зокрема, Закону № 1058-ІV та абзаців
п'ятого, шостого пункту 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону № 2464-VI.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що нарахування після 1 січня 2011 року
УПФУ в м. Прилуках та Прилуцькому
районі, на підставі пункту 5 частини 9
статті 106 Закону № 1058-ІV, позивачу
штрафних санкцій за несвоєчасне
подання звітності, граничний строк
подання якої настав до цієї дати, є
протиправним.

Вказана позиція, також, була висловлені
і Верховним Судом України у постанові
від 04.06.2013 по справі №21-170а13.

Відповідно до частини 1 статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Керуючись статтями 158 - 163, 183-2, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т
А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову управління Пенсійного фонду
України в м. Прилуках та Прилуцькому
районі Чернігівської області -
відмовити повністю.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку є
остаточною. Постанова суду може бути
оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому частинами 8-10 статті 183-2
та статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя:

В.В.Падій