Справа № 435/14162/13-а
Суддя: Компанієць І.Д.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Татарінова
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
справа №435/14162/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д.,
суддів Васильєвої І.А., Бишова М.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська на
постанову Жовтневого районного суду м.
Луганська від 23 січня 2014 року в
адміністративній справі №435/14162/13-а за
позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив визнати протиправними
дії відповідача про відмову в
перерахунку пенсії з врахуванням усіх
складових заробітної плати;
зобов'язати відповідача перерахувати
пенсію позивача з 11.12.2013 року в розмірі
80% суми заробітної плати з включенням
до розрахунку матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Луганська від 23 січня 2014 року позов
задоволено, визнано протиправними дії
відповідача про відмову позивачу в
здійсненні перерахунку пенсії з
врахуванням усіх складових заробітної
плати.

Зобов'язано відповідача здійснити з
11.12.2013 р. перерахунок пенсії позивача в
розмірі 80% суми заробітної плати з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, суми
індексації заробітної плати, на які
були нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та
єдиний внесок відповідно до довідок
№189 від 11.12.2013 року та №190 від 11.12.2013
року.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
в якій апелянт з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просить скасувати
постанову, ухвалити нову про відмову у
задоволенні позову. Апеляційна скарга
мотивована порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, а
саме, Закону України «Про державну
службу». Апелянт зазначає, що
відповідно до ст. 33 цього Закону
матеріальна допомога не відноситься до
надбавок та доплат, які включаються до
заробітку для перерахунку пенсії.

Крім того, апелянт посилається до
постанову Кабінету Міністрів України
№ 865 від 31.05.2000 р. «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсій», яка
встановлює, що до видів виплат, які
включаються для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», відносяться виплати,
що мають систематичний характер.
Матеріальна допомога на оздоровлення
не носить систематичного характеру, а
відноситься до інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, тому відсутні
правові підстави для включення
матеріальної допомоги, допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати до
заробітку для обчислення пенсії.

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст.197
КАС України суд апеляційної інстанції
розглядає справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги за матеріалами
справи, розглядаючи справу в межах
доводів апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачу ОСОБА_3 з 25.07.2012 року
призначена пенсія державного
службовця.

У зв'язку із внесенням змін до форми
довідки про заробітну плату, що
подається для призначення
(перерахунку) пенсії, постановою
правління Пенсійного фонду України №
5-1 від 14.02.2011 р. позивачем отримана
довідка Луганської митниці Міндоходів
від 11.12.2013 року про складові заробітної
плати для призначення (перерахунку)
пенсії, в яку включені нараховані та
виплачені позивачу матеріальна
допомога на оздоровлення та
соціально-побутові потреби, індексація
грошових доходів. На усі виплати,
включені у довідку, нараховувались
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. (а.с.9-11)

11.12.2013 року позивач звернувся до УПФУ в
Жовтневому районі м. Луганська із
заявою про перерахунок пенсії на
підставі отриманої довідки.

Листом від 16.12.2013 року відповідачем
відмовлено позивачу в перерахунку
пенсії. (а.с.13)

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач фактично отримував
матеріальну допомогу на оздоровлення
та соціально-побутові питання, а також
грошову індексацію доходів, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому при визначення
розміру пенсії вказані виплати
повинні братися до уваги.

Колегія суддів вважає висновок суду
першої інстанції щодо визнання
протиправними дій відповідача про
відмову в перерахунку та зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення, вирішення
соціально-побутових потреб та
індексації обґрунтованим з огляду на
наступне.

Статтею 33 Закону України «Про державну
службу» визначено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу», у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин, (далі -
Закон № 3723-XII) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Стаття 1 Закону України «Про оплату
праці» визначає заробітну плату як
винагороду, обчислену, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначена
структура заробітної плати. Так,
заробітна плата включає:

основну заробітну плату, яка є
винагородою за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці
(норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки). Вона
встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців;

додаткову заробітну плату, яка є
винагородою за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій;

інші заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань входила до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» (далі -
Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-IV)
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, дії відповідача з відмови
у врахуванні суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових потреб та
індексації є протиправними.

Колегія суддів вважає, що отримані
застрахованою особою суми виплат, з
яких фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, повинні враховуватися в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Такої позиції дотримується й Верховний
Суд України в постанові від 20.02.2012 р. в
справі № 21-430а11.

З огляду на наведене, розглядаючи
справу в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
постанова прийнята з дотриманням норм
матеріального, процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду, не
вбачається.

Керуючись статтями 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська на постанову
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 23 січня 2014 року в адміністративній
справі №435/14162/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Луганська від 23 січня 2014 року в
адміністративній справі №435/14162/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Суддя-доповідач І.Д.Компанієць

Судді:

І.А.Васильєва

М.В. Бишов