Справа № 2а-11838/08/2170
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/31516/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівЛіпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ампір»

на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 26 січня 2012 року

у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України (далі - УПФУ) в
Суворовському районі м. Херсона до
Товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ) «Ампір»,
третя особа - Управління Державної
автомобільної інспекції в Херсонській
області, про стягнення несплаченого
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2008 року УПФУ в Суворовському
районі м. Херсона звернулося до суду із
позовом про стягнення з ОСОБА_4
позивача недоплаченого збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 3400,00 грн. В
обґрунтування позовних вимог
зазначало, що в ході проведеної
перевірки перерахування збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій при відчуженні
нових легкових автомобілів за період з
01 січня 2007 року по 31 березня 2008 року
позивачем виявлено порушення вимог
Закону України «Про збір на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» та постанови Кабінету
Міністрів України від 03 листопада 1998
року № 1740 «Про затвердження Порядку
сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з окремих видів
господарських операцій», зокрема,
встановлено факт недоплати
відповідачем при реєстрації нового
легкового автомобіля збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 3400,00грн., що стало
підставою для звернення до суду із цим
позовом.

Ухвалою Херсонського окружного
адміністративного суду від 01 березня
2011 року замінено первинного
відповідача - ОСОБА_4 на належного - ТОВ
«Ампір».

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду 31 березня 2011
року, яку залишено без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2012
року, позов задоволено. Стягнуто з ТОВ
«Ампір» на користь УПФУ в
Суворовському районі м. Херсона
3400,00 грн недоплаченого збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У касаційній скарзі ТОВ «Ампір»
порушує питання про скасування рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
і ухвалення нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог.
Посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач просить залишити її без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що УПФУ в
Суворовському районі м. Херсона
проведено позапланову перевірку щодо
перерахування збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій при відчужені нових легкових
автомобілів за період з 01 січня 2007 року
по 31 березня 2008 року, за результатами
якої складено акт №20 від 09 червня 2008
року, згідно з яким за результатами
перевірки реєстраційних справ нових
легкових автомобілів, реєстрів МВ РЕР
м. Херсона УДАІ по реєстрації
транспортних засобів та виписок
Головного управління Державного
казначейства України у Херсонській
області щодо фактичного надходження
коштів від операцій по відчуженню
легкових автомобілів за вказаний
період, по 300 справам виявлені
розбіжності між сумами збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій при відчужені
нових легкових автомобілів,
зазначеними у квитанціях платників,
які знаходяться у реєстраційних
справах МВ РЕР м.Херсона УДАІ, та
фактичними сумами цього збору, що
надійшли на рахунок УПФУ, й дані по
виявленим розбіжностям наведені у
додатку №2 до акту перевірки.

Обставини сплати ОСОБА_4 вказаного
збору відображені у додатку №2
наступним чином: дата перерахування
коштів - 04 липня 2007 року; підлягало
сплаті та наявна квитанція на суму -
3618,83 грн; № платіжного доручення -
2382/з470; ПІБ покупця - ОСОБА_4; назва
банківської установи - ХФ АКБ
«Правекс-Банк»; фактична дата
надходження коштів - 04 липня 2007 року;
фактично надійшло збору - 218,83 грн;
розбіжність між сумою, що підлягала
сплаті, та сумою, яка фактично надійшла
- 3400 грн.

Суд першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, дійшов висновку про
доведеність факту недоплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції купівлі-продажу
легкового автомобіля, яка проведена
між ОСОБА_4 та ТОВ «Ампір».

Збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування передбачений статтею 14
Закону України «Про систему
оподаткування» (тут і далі по тексту,
який діяв на час виникнення спірних
відносин) віднесено до
загальнодержавних податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Статтею 4 цього ж Закону встановлено, що
платниками податків і зборів
(обов'язкових платежів) є юридичні і
фізичні особи, на яких згідно з
законами України покладено обов'язок
сплачувати податки і збори (обов'язкові
платежі).

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про
систему оподаткування» визначено, що
сплата податків і зборів (обов'язкових
платежів) провадиться у порядку,
встановленому цим Законом та іншими
законами України.

Пунктом 7 статті 1 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 26 червня 1997 року №
400/97-ВР визначено виключний перелік
осіб - платників збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування та
передбачено, що платниками збору є
юридичні та фізичні особи при
відчуженні легкових автомобілів, крім
легкових автомобілів, якими
забезпечуються інваліди, та тих
автомобілів, які переходять у
власність спадкоємцям за законом.

Юридичний термін «відчуження» означає
передачу майна у власність іншій особі;
один із способів здійснення власником
повноважень розпорядження.

Таким чином, Закон № 400/97-ВР обов'язок по
сплаті збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування при відчуженні
легкових автомобілів покладає саме на
продавця автомобіля.

Водночас, пунктом 12 Порядку сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженого
Кабінету Міністрів України від 03
листопада 1998 року № 1740, встановлено, що
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій з відчуження легкових
автомобілів є підприємства, установи
та організації всіх форм власності, а
також фізичні особи, які набувають
право власності на легкові автомобілі,
тобто покупці.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Враховуючи викладене, колегія судді
погоджується з висновками судів про те,
що відповідальною особою за недоплату
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції по реалізації
легкового автомобіля є продавець цього
автомобіля, тобто відповідач.

Розмір вказаного збору визначено
статтею 4 Закону №400/97-ВР та складає 3
відсотки від об'єкта оподаткування,
визначеного пунктом 6 статті 2 цього
Закону.

Згідно із пунктом 6 статті 2 Закону
№400/97-ВР об'єктом оподаткування для
платників збору, визначених пунктом 7
статті 1 цього Закону, є вартість
легкового автомобіля.

Як зазначалось, розмір збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, який повинен був бути
сплачений з операції по реалізації
відповідачем ОСОБА_4 легкового
автомобіля, становить 3618,83 грн, проте
від її імені проведена оплата збору до
Пенсійного фонду в сумі 218,83 грн.

Докази ж того, що така невідповідність
виникла внаслідок невиконання банком
свого обов'язку по повному
перерахуванню вказаного збору до
Пенсійного фонду в матеріалах справи
відсутні.

Згідно з листами слідчого управління
УМВС України в Херсонській області в
провадженні цього слідчого органу
знаходиться кримінальна справа №250038-08,
порушена за ч.2 ст.192 КК України по факту
ненадходження до Пенсійного фонду
обов'язкових платежів під час
реєстрації транспортних засобів, які
наведені в акті перевірки №20 від 09
червня 2008 року, зокрема і факту
ненадходження цих платежів під час
реєстрації транспортного засобу
ОСОБА_4, й досудове слідство по справі
триває.

Проте, як правильно вказав суд першої
інстанції, встановлення в рамках
зазначеної кримінальної справи
конкретної фізичної особи, винної у
ненадходженні цього збору до УПФУ в
повному обсязі і у наданні до МРЕВ
недостовірних даних про фактичну його
сплату, не звільняє відповідача від
обов'язку забезпечити повноту сплати
цього збору, що, однак, не було
враховано при прийнятті рішення судом
апеляційної інстанції.

Відповідно до Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 07
вересня 1998 року №1388, державна
реєстрація транспортних засобів
проводиться за умови сплати їх
власниками передбачених
законодавством податків і зборів
(обов'язкових платежів), а також
внесення в установленому порядку
платежів за проведення огляду
транспортних засобів, державну
реєстрацію (перереєстрацію), зняття з
обліку, відшкодування вартості бланків
реєстраційних документів та номерних
знаків.

Документами, які підтверджують факт
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), є платіжні документи
банківських установ, через які
проводяться ці платежі - платіжні
доручення, квитанції, тощо.

Діюча в Україні система державної
реєстрації транспортних засобів
дозволяє проводити реєстраційні дії на
підставі наданих платіжних документів
встановленої форми, посвідчених
банківськими установами, про сплату
податків і зборів без встановлення
самого факту надходження цих коштів до
відповідних бюджетів та фондів.
Перевірка підрозділами
Державтоінспекції під час реєстрації
транспортних засобів платіжних
документів на їх справжність, а також
встановлення факту надходження
податків та зборів до відповідних
бюджетів та фондів, законодавством не
передбачена.

Таким чином, суди дійшли правильного
висновку про те, що факт реєстрації
ОСОБА_4 в органах ДАІ придбаного у
відповідача автомобіля не підтверджує
факт сплати в повному обсязі збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування під час реєстрації
транспортного засобу, оскільки така
реєстрація могла бути проведена на
підставі платіжного документа про
сплату збору до УПФУ без підтвердження
самого факту надходження цього збору.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками судів про
задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального
законодавства, що призвело або могло
призвести до неправильного вирішення
спору.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України, якщо суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваного судового рішення, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ампір»
залишити без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 26 січня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Д.В.
Ліпський Ю.К. Черпак