Справа № 812/1141/14
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 березня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1141/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

судді: Пляшкової
К.О.,

при секретарі:
Шибаєвій Т.В.,

за участю представників

позивача: не з'явився,

відповідача: не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів до державного підприємства
«Луганськвугілля» про стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, -

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів до державного підприємства
«Луганськвугілля» про стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків у сумі 852 436,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив таке.

Державне підприємство
«Луганськвугілля» зареєстровано
виконавчим комітетом Луганської
міської ради 09.04.2003 за № 1 000520 та
перебуває на обліку як платник
податків Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великими платниками у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів.

Станом на 31.01.2014 державне підприємство
«Луганськвугілля» має податковий борг
зі сплати авансових внесків з податку
на прибуток відокремленого підрозділу
«Шахтоуправління «Луганське» в сумі 852
436,00 грн., тому позивач просить стягнути
кошти відповідача за податковим боргом
в судовому порядку, оскільки
відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду за
стягненням коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу.

Ухвалою суду від 20 лютого 2014 року
відкрито провадження у справі за
вказаним поданням та справу призначено
до судового розгляду у відкритому
судовому засіданні.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином, надав клопотання про
розгляд справи за його відсутності
(а.с.45).

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином, надав клопотання про
розгляд справи за його відсутності
(а.с.34).

Крім того, представник відповідача
заявив клопотання про встановлення
порядку та способу виконання рішення
суду шляхом розстрочення виконання
рішення суду на п'ять років з оплатою
рівними частинами щомісячно згідно
графіку розстрочення.

В обґрунтування заявленого клопотання
зазначено, що підприємство є
планово-збитковим підприємством,
коштів від реалізації вугільної
продукції не вистачає для оплати всіх
необхідних видатків, у зв'язку з чим
підприємство не має можливості
здійснити погашення податкового боргу
одним платежем.

На підставі програми розвитку гірничих
робіт у 2013-2014 роках ВП «Шахтауправління
«Луганське» ДП «Луганськвугілля»
видобуток вугілля планується
здійснити 660 тис. тонн, товарної
продукції 224,6 млн. грн., одержати
держпідтримку у сумі 323,1 млн. грн. Такі
заходи дозволять підприємству
погашати податкові борги.

З огляду на вищевикладене, відповідач
просить встановити спосіб і порядок
погашення податкового боргу шляхом
його розстрочення в сумі 852 436,00 грн. з
оплатою рівними частинами щомісячно
згідно графіку розстрочення.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню, з
таких підстав.

Відокремлений підрозділ
«Шахтоуправління «Луганське»
державного підприємства
«Луганськвугілля» як платник податків
знаходиться на обліку в
Спеціалізованій державній податковій
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, про що свідчить довідка про
взяття на облік платника податків від
06.06.2003 за № 13 (а.с.8).

Відповідно до вимог пункту 133.1 статті 133
Податкового кодексу України
відокремлений підрозділ
«Шахтоуправління «Луганське»
державного підприємства
«Луганськвугілля» є платником податку
на прибуток підприємства.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

У відповідності із статтею 14
Податкового кодексу України:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту
14.1);

- штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.265 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки (підпункт 14.1.162
пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання (підпункту 14.1.175
пункту 14.1).

Згідно із статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
визначати у визначених цим Кодексом
випадках суми податкових та грошових
зобов'язань платників податків
(підпункт 20.1.27 пункту 20.1); застосовувати
до платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом (підпункт 20.1.28
пункту 20.1); звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини (підпункт 20.1.18 пункту 20.1).

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця
(підпункт 49.18.1);

- календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя)
(підпункт 49.18.2);

- календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.3);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб - до 1
травня року, що настає за звітним
(підпункт 49.18.4);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.5).

Згідно з пунктом 50.1 статті 50
Податкового кодексу України у разі
якщо у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно виявляє
помилки, що містяться у раніше поданій
ним податковій декларації (крім
обмежень, визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 4 пункту 57.1 статті
57 Податкового кодексу України платники
податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

Порядок обчислення податку визначений
статтею 152 Податкового кодексу України,
у тому числі:

- податок нараховується платником
самостійно за ставкою, визначеною
пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, від
податкової бази, визначеної згідно зі
статтею 149 цього Кодексу. Податок,
отриманий від діяльності, яка підлягає
патентуванню відповідно до розділу XII
цього Кодексу, підлягає сплаті до
бюджету в сумі, яка визначена
відповідно до цього розділу, і зменшена
на вартість придбаних торгових
патентів на право провадження такого
виду діяльності (пункт 152.1);

- платник податку, який має у своєму
складі відокремлені підрозділи,
розташовані на території іншої, ніж
такий платник податку, територіальної
громади може прийняти рішення щодо
сплати консолідованого податку та
сплачувати податок за
місцезнаходженням таких відокремлених
підрозділів, а також за своїм
місцезнаходженням, визначений згідно з
нормами цього розділу та зменшений на
суму податку, сплаченого за
місцезнаходженням відокремлених
підрозділів (абзац 2 пункту 152.4);

- для цілей цього розділу
використовуються такі податкові
періоди: календарні квартал, півріччя,
три квартали, рік. Базовим податковим
(звітним) періодом для цілей цього
розділу є календарний квартал (пункту
152.9).

Відповідно до пункту 2 підрозділу 4
розділу ХХ «Перехідні положення»
Податкового кодексу України з дати
набрання чинності розділом III цього
Кодексу платники податку на прибуток
підприємств складають наростаючим
підсумком та подають декларацію з
податку на прибуток за такі звітні
податкові періоди: другий квартал,
другий і третій квартали та другий -
четвертий квартали 2011 року. Платники
податку на прибуток підприємств, які
починаючи з 2013 року подають річну
податкову декларацію відповідно до
пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу,
сплачують у січні - лютому 2013 року
авансовий внесок з цього податку у
розмірі 1/9 податку на прибуток,
нарахованого у податковій звітності за
дев'ять місяців 2012 року, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

На виконання вимог пункту 54.1 статті 54,
пункту 57.1 статті 57, пунктів 152.1 і 152.9
статті 152 Податкового кодексу України
державне підприємство
«Луганськвугілля» подало до
податкового органу:

- розрахунок податкових зобов'язань
щодо сплати консолідованого податку на
прибуток підприємства за три квартали
2012 року від 08.02.2013 № на суму 10 229
232,00, та визначено авансовий внесок за
березень - грудень 2013 року та січень -
лютий 2014 рік у розмірі 852 436,00 грн.
(а.с.23-24).

В порушення вимог пункту 57.1 статті 57,
пунктів 152.1 і 152.9 статті 152 Податкового
кодексу України державне підприємство
«Луганськвугілля» протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, самостійно суми податкового
зобов'язання зі сплати авансових
внесків з податку на прибуток
підприємства, визначені у розрахунках
податкових зобов'язань, не сплатило,
внаслідок чого за платником податків
утворився податковий борг з авансових
внесків з податку на прибуток
підприємства за січень 2014 рік у розмірі
852 436,00 грн.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України визначено, що
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, провадиться
не раніше ніж через 60 календарних днів
з дня надіслання такому платнику
податкової вимоги та здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(пункти 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України).

До набрання чинності Податковим
кодексом України спеціальним законом з
питань оподаткування, який
установлював порядок погашення
зобов'язань юридичних або фізичних
осіб перед бюджетами та державними
цільовими фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), включаючи збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначав процедуру оскарження дій
органів стягнення, був Закон України
від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Відповідно до статті 6 Закону України
від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (який
був чинним до 01 січня 2011 року) у разі
коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

Податкові вимоги також надсилаються
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суму податкових зобов'язань у
встановлені законом строки, без
попереднього направлення (вручення)
податкового повідомлення.

Податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше
першого робочого дня після закінчення
граничного строку сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання. Перша
податкова вимога містить повідомлення
про факт узгодження податкового
зобов'язання та виникнення права
податкової застави на активи платника
податків, обов'язок погасити суму
податкового боргу та можливі наслідки
непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше
тридцятого календарного дня від дня
направлення (вручення) першої
податкової вимоги, у разі непогашення
платником податків суми податкового
боргу у встановлені строки. Друга
податкова вимога додатково до
відомостей, викладених у першій
податковій вимозі, може містити
повідомлення про дату та час
проведення опису активів платника
податків, що перебувають у податковій
заставі, а також про дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

На виконання вищезазначених положень
Закону України від 21 грудня 2000 року
№ 2181-III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (який був чинним до 01 січня 2011
року) податковим органом державному
підприємству «Луганськвугілля»
вручено першу податкову вимогу від 30
липня 2003 року № 1/16 та другу податкову
вимогу від 05 вересня 2003 року № 2/22, про
що свідчать підписи на корінцях
податкових вимог уповноваженого
представника підприємства (а.с.20-21).

Оскільки перша податкова вимога від 30
липня 2003 року № 1/16 та друга податкова
вимога від 05 вересня 2003 року № 2/22 є
чинними (доказів про скасування або
відкликання податкових вимог суду не
надано), суд прийшов до висновку, що
органом державної податкової служби
при зверненні до адміністративного
суду з позовом про стягнення коштів за
податковим боргом дотримані вимоги
пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу
України.

Внаслідок того, що державне
підприємство «Луганськвугілля» станом
на дату розгляду та вирішення
адміністративної справи у
добровільному порядку податковий борг
у загальному розмірі 852 436,00 грн. не
сплатило, вимоги податкового органу
про стягнення коштів в розмірі 852 436,00
грн. за податковим боргом зі сплати
авансових внесків з податку на
прибуток з рахунків платника податків
у банках, обслуговуючих такого
платника податків, визнаються судом
обґрунтованими, доведеними і такими, що
підлягають задоволенню.

Щодо заявленого державним
підприємством «Луганськвугілля» в
особі відокремленого підрозділу
«Шахтоуправління «Луганське»
клопотання про встановлення способу і
порядку погашення податкового боргу у
розмірі 852 436,00 грн. шляхом його
розстрочення з оплатою рівними
частинами щомісячно згідно графіків
розстрочення, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України у
разі необхідності спосіб, строки і
порядок виконання можуть бути
визначені у самому судовому рішенні.

З урахуванням клопотання представника
відповідача та відсутністю заперечень
представника позивача, а також, у
зв'язку із наявністю обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення, суд вважає за необхідне,
відповідно до ч.1 ст.257 КАС України
встановити спосіб та порядок виконання
судового рішення шляхом розстрочення
ДП «Луганськвугілля» сплати
податкового боргу з податку на
прибуток підприємств у розмірі 852 436,00
грн. строком на 60 місяці шляхом сплати
щомісяця з березня 2014 року по лютий 2017
року, шляхом сплати щомісяця по 10148,05
грн., а з лютого 2017 року по січень 2019
року, шляхом сплати щомісяця по 20296,00
грн., а в лютому 2019 року - 20298,20 грн.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, а також те, що позивач
відповідно до ст.5 Закону України від 08
липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір»
від сплати судового збору звільнений,
судові витрати у цій справі не
підлягають стягненню з відповідача,
оскільки у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
у судовому засіданні 03 березня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено до 07
березня 2014 року, про що згідно вимог
частини 2 статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства України
повідомлено після проголошення
вступної та резолютивної частин
постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 16, 20, 87, 95, 102
Податкового кодексу України, статтями
2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів до державного підприємства
«Луганськвугілля» про стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків - задовольнити повністю.

Стягнути кошти державного
підприємства «Луганськвугілля» (місце
знаходження: 91022, м. Луганськ, вул.
Лермонтова, 1 В, ідентифікаційний код
32473323) з рахунків у банках,
обслуговуючих платника в рахунок
сплати податкового боргу з авансового
внеску з податку на прибуток
підприємств і організацій, що
перебувають у державній власності у
розмірі 852 436,00 грн. (вісімсот п'ятдесят
дві тисячі чотириста тридцять шість
гривень) на р/р 9002 відкритий у
ГУДКСУ в Луганській області, МФО 804013,
код платежу 11023100, одержувач УДКСУ у м.
Луганську, ідентифікаційний код 37991503.

Розстрочити державному підприємству
«Луганськвугілля» сплату податкового
боргу з авансового внеску з податку на
прибуток підприємств і організацій у
розмірі 852 436,00 грн. (вісімсот п'ятдесят
дві тисячі чотириста тридцять шість
гривень) строком на п'ять років,
починаючи з березня 2014 року по лютий 2017
року, шляхом сплати щомісяця по 10148,05
грн., а з лютого 2017 року по січень 2019
року, шляхом сплати щомісяця по 20296,00
грн., а в лютому 2019 року - 20298,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 07 березня 2014 року.

Суддя
К.О. Пляшкова