Справа № 824/519/14-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/519/14-а

12:10

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Боднарюка О.В.;

за участю секретаря судового
засідання -Антонюка О.В.;

з участю:

представника позивача -Чабан С.Ф.;

представника відповідача -Бойди Г.В.;

третя особа - ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом прокурора Кіцманського р-ну до
Кіцманської районної державної
адміністрації Чернівецької області,
третя особа яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору ОСОБА_3, про
скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ :

В поданому до суду адміністративному
позові прокурор Кіцманського району
Чернівецької області (далі-позивач),
просив суд визнати протиправним та
скасувати розпорядження Кіцманської
РДА №199 від 07.05.2012 року щодо надання
дозволу на розробку проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд для гр.
ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що розпорядженням
Кіцманської районної державної
адміністрації від 07.05.2012 року №199 було
надано дозвіл на розробку проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
орієнтованою площею 0,25 га., яка
розташована в урочищі "Петрюки", за
межами Стрілецько-Кутської сільської
ради.

Вказане розпорядження позивач вважає
таким, що не відповідає вимогам ст.ст.38,
39, 122 Земельного кодексу України,
оскільки воно прийняте без належних на
те повноважень у відповідача.

Відповідач, не погоджуючись із
позовними вимогами надав суду письмові
заперечення в яких зазначив, що спірне
розпорядження райдержадміністрації
прийнято відповідно до доручення
Чернівецької обласної державної
адміністрації від 13.08.2010 року №156-П,
яким районним державним
адміністраціям доручено здійснювати
передачу та надання земельних ділянок
для будівництва обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, а тому воно є законним та
обґрунтованим.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_3, письмових
заперечень на адміністративний позов
не надала.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позовних
вимог та просив суд відмовити у їх
задоволенні у повному обсязі з підстав
викладених в запереченні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_3 в судовому
засіданні заперечувала проти позовних
вимог та просила суд відмовити у їх
задоволенні у повному обсязі,
мотивуючи це тим, що скасування
спірного рішення порушить її права,
свободи та інтереси.

Заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, дослідивши та оцінивши надані
докази в сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
у задоволенні адміністративного
позову слід відмовити у повному обсязі
з наступних підстав.

Судом встановлено такі обставини у
справі та відповідні їм
правовідносини.

13.08.2010 року Чернівецька обласна
державна адміністрація, враховуючи
рішення обласної постійної комісії з
питань реалізації обласною державною
адміністрацією повноважень у галузі
земельних відносин, надала районним
державним адміністраціям доручення
№156-П - здійснювати передачу та
надавати земельні ділянки для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації за межами
населених пунктів. Термін - постійно
(а.с. 24).

01.03.2012 року ОСОБА_3 звернулась до голови
Кіцманської районної державної
адміністрації із заявою про надання
дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
орієнтованою площею 0,25 га., що
розташована в адмінмежах
Стрілецько-Кутської сільської ради (за
межами населеного пункту) - в урочищі
"Петрюки" (а.с. 11).

Розпорядженням Кіцманської районної
державної адміністрації від 07.05.2012 року
№199 надано дозвіл громадянці ОСОБА_3 на
розробку проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
орієнтованою площею 0,25 га розташовану
в урочищі "Петрюки" в адмінмежах
Стрілецько-Кутської сільської ради (за
межами населеного пункту). Зобов'язано
громадянку ОСОБА_3 виготовлений проект
землеустрою подати, в установленому
законом порядку, на розгляд та
затвердження райдержадміністрації
(а.с.9).

13.09.2013 року Державна інспекція
сільського господарства в
Чернівецькій області листом за №10-08/316
повідомила прокуратуру Чернівецької
області про те, що доручення
Чернівецької обласної державної
адміністрації №156-П від 13.08.2010 року про
делегування повноважень районним
державним адміністраціям щодо
розпорядження земельними ділянками
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд не відповідає вимогам статей 38
та 39 Земельного кодексу України (а.с. 14).

У зв'язку із наведеним вище, позивач
звернувся до суду з позовом про
визнання протиправним та скасування
розпорядження Кіцманської РДА №199 від
07.05.2012 року щодо надання дозволу на
розробку проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд для гр.
ОСОБА_3

До вказаних правовідносин суд
застосовує наступні положення
законодавства та робить висновки по
суті спору.

Згідно ст. 17 Земельного кодексу України
від 25.10.2001року № 2768-III (в редакції на
момент прийняття спірного
розпорядження) - (далі-ЗК України) до
повноважень місцевих державних
адміністрацій у галузі земельних
віднесено: а) розпорядження землями
державної власності в межах,
визначених цим Кодексом; б) участь у
розробленні та забезпеченні виконання
загальнодержавних і регіональних
(республіканських) програм з питань
використання та охорони земель; в)
координація здійснення землеустрою та
державного контролю за використанням
та охороною земель; г) підготовка
висновків щодо надання або вилучення
(викупу) земельних ділянок; ґ) викуп
земельних ділянок для суспільних
потреб у межах, визначених законом; д)
підготовка висновків щодо
встановлення та зміни меж сіл, селищ,
районів, районів у містах та міст; е)
здійснення контролю за використанням
коштів, що надходять у порядку
відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
пов'язаних із вилученням (викупом)
земельних ділянок; є) координація
діяльності державних органів
земельних ресурсів; ж) вирішення інших
питань у галузі земельних відносин
відповідно до закону.

Частиною 6 ст. 118 ЗК України
встановлено, що громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 121 ЗК України
громадяни України мають право на
безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у селах - не більше
0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15
гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

Згідно ч. 3. ст. 122 ЗК України районні
державні адміністрації на їх території
передають земельні ділянки із земель
державної власності (крім випадків,
визначених частиною сьомою цієї
статті) у власність або у користування
у межах сіл, селищ, міст районного
значення для всіх потреб та за межами
населених пунктів для
сільськогосподарського використання,
ведення водного господарства та
будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), з
урахуванням вимог частини шостої цієї
статті.

Обласні державні адміністрації
передають земельні ділянки на їх
території із земель державної
власності у власність або у
користування у межах міст обласного
значення та за межами населених
пунктів для всіх потреб, крім випадків,
визначених частинами третьою, сьомою
цієї статті (ч. 4 ст. 122 ЗК України).

Пунктом 12 Перехідних положень ЗК
України встановлено, що до
розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями (крім
земель, переданих у приватну власність,
та земель, зазначених в абзацах другому
та четвертому цього пункту) в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради з урахуванням вимог абзацу
третього цього пункту, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Відповідно с.1 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації" від 09
квітня 1999 року №586-XIV (Закон №586-XIV)
виконавчу владу в областях і районах,
містах Києві та Севастополі здійснюють
місцеві державні адміністрації.
Місцева державна адміністрація є
місцевим органом виконавчої влади і
входить до системи органів виконавчої
влади. Місцева державна адміністрація
в межах своїх повноважень здійснює
виконавчу владу на території
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці, а також реалізує повноваження,
делеговані їй відповідною радою.

Пунктом 7 частини 1 статті 13 Закону
№586-XIV до відання місцевих державних
адміністрацій у межах і формах,
визначених Конституцією і законами
України, належить вирішення питань
використання землі, природних
ресурсів, охорони довкілля.

Відповідно до ст.21 Закону №586-XIV місцева
державна адміністрація
розпоряджається землями державної
власності відповідно до закону.

Згідно ст. 33 Закону №586-XIV обласні
державні адміністрації в межах своїх
повноважень спрямовують діяльність
районних державних адміністрацій та
здійснюють контроль за їх діяльністю.

Відповідно до п. 9 ст. 39 Закону № 586-XIV
голови місцевих державних
адміністрацій утворюють для сприяння
здійсненню повноважень місцевих
державних адміністрацій
консультативні, дорадчі та інші
допоміжні органи, служби та комісії,
члени яких виконують свої функції на
громадських засадах, а також
визначають їх завдання, функції та
персональний склад.

Згідно ч.1 ст.41 Закону №586-XIV голови
місцевих державних адміністрацій
видають розпорядження одноособово і
несуть за них відповідальність згідно
із законодавством.

Як вбачається зі змісту спірного
розпорядження - воно було винесено з
урахуванням протоколу засідання
районної постійної комісії з питань
реалізації районною державною
адміністрацією повноважень у галузі
земельних відносин.

У відповідності до ст. 33 Закону №586-XIV
головою Чернівецької обласної
державної адміністрації надано
районним державним адміністраціям
Доручення від 13.08.2010 року №156-П, згідно
якого надано право здійснювати
передачу та надавати земельні ділянки
для будівництва і обслуговування
жилого будинку у межах норм
безоплатної приватизації за межами
населених пунктів, з постійним
терміном дії, керуючись яким, і було
прийнято спірне розпорядження
Кіцманської районної державної
адміністрації від 07.05.2012 року №199.

Водночас, суд зазначає, що за постійним
Дорученням голови Чернівецької
обласної державної адміністрації від
13.08.2010 року №156-П, яке є чинним та не
скасованим в установленому порядку,
місцевим державним адміністраціям
Чернівецької області фактично
делеговано повноваження обласної
державної адміністрації, визначені ч. 4.
ст. 122 ЗК України, що не суперечить
жодній діючій нормі законодавства у
сфері земельних відносин.

Суд погоджується із твердженнями
позивача про те, що згідно ст. ст. 38, 39 ЗК
України земельні ділянки надані для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд відносяться до категорії земель
житлової та громадської забудови і
повинні бути розташовані тільки в
межах населеного пункту, і
використовуватись відповідно до
генерального плану забудови
населеного пункту. Разом з тим,
позивачем під час перевірки не
враховано те, що згідно висновку про
наявні обмеження на використання
земельної ділянки від 06 грудня 2011 року
№867 - п.4 Обмеження на використання
земельної ділянки: згідно генплану
с.Стрілецький Кут земельна ділянка
належеть до земель житлової садибної
забудови (а.с.38).

В ході судового розгляду справи,
позивачем, як суб'єктом владних
повноважень відомості вказаного
висновку нічим не спростовані.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що
позовні вимоги про визнання
протиправним та скасування
розпорядження Кіцманської РДА №199 від
07.05.2012 року щодо надання дозволу на
розробку проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд для гр.
ОСОБА_3 є безпідставними та
необґрунтованими.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов
висновку, що при прийнятті
розпорядження від 07.05.2012 року №199
відповідачем дотримано вимог ст. 19
Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС
України, а тому підстави для визнання
його протиправним та скасування
відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В ході судового розгляду справи
позивач не надав достатніх доказів
того, що спірне рішення є протиправним,
у зв'язку із чим у задоволенні
адміністративного слід відмовити у
повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. У зв'язку з відсутністю
таких витрат, суд не вирішує питання
про стягнення судових витрат.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
у випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова у повному обсязі
складена 07 лютого 2014 року.

Суддя
О.В.
Боднарюк