Справа № 815/8216/13-а
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

06 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/8216/13-а

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції:
Тарасишина О.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді -Яковлева Ю.В.судді
-Запорожана Д.В.судді -Жука С.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
приватного підприємства «Еліт» на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2013
року по адміністративній справі за
позовом приватного підприємства
«Еліт» до Державної податкової
інспекції у Біляївському районі
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання дій
суб'єкта владних повноважень
протиправними під час проведення та
складення акту перевірки від 22.10.2013
року №585/22/31214290,

встановила:

Позивач ПП «Еліт» 02.12.2013 року звернувся
до суду з позовом до відповідача про
визнання дій суб'єкта владних
повноважень протиправними під час
проведення та складення акту перевірки
від 22.10.2013 року №585/22/31214290.

В судовому засіданні представники
позивача позов підтримали та просили
визнати протиправними дії посадових
осіб Державної податкової інспекції у
Біляївському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області під час проведення та
складення акту податкової перевірки
від 22.10.2013 року № 585/22/31214290 про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ПП
«Еліт» з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам із ТОВ «Алана Люкс
Груп» за вересень 2011 року.

В судовому засіданні представник
відповідача у судовому засіданні проти
позову заперечував просив суд
відмовити у задоволені позовних вимог
повністю, посилаючись на письмові
заперечення (а.с. 62-66).

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2013
року у задоволені адміністративного
позову приватного підприємства «Еліт»
до Державної податкової інспекції у
Біляївському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання дій суб'єкта
владних повноважень протиправними під
час проведення та складення акту
перевірки від 22.10.2013р. №585/22/31214290 було
відмовлено повністю.

У своїй апеляційній скарзі ПП «Еліт» з
посиланням на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, ставить питання
щодо скасування вищезазначеної
постанови суду та прийняття нової
постанови про задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що 28
серпня 2013 року відповідачем було
направлено ПП «Еліт» письмовий запит №
12441/10/22-1009 про надання інформації та її
документального підтвердження. На
вказаний запит ДПІ позивачем було
надано відповідні документи разом з
супровідним листом від 30.08.2013 року №
30/08-П (а.с. 14, 15).

Згідно з пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп. 78.1.1 п. 78.1
ст. 78, п.79.1, п. 79.2 ст.79 ПК України, на
підставі наказу ДПІ у Біляївському
районі ГУ Міндоходів в Одеської
області від 17.10.2013 року №244 (а.с. 16), у
зв'язку із надходженням Акту ДПІ у
Печерському районі м.Києва від 01.04.2013
року №291/22-8/37003379, було проведено
позапланову невиїзну документальну
перевірку ПП «Еліт» (код за )
з питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинам із
контрагентом ТОВ «Алана Люкс Груп» (код
за ЄДРПОУ 37451 105) за вересень 2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, за
результатами перевірки був складений
Акт №585/22/31214290 від 22.10.2013 року «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ПП
«Еліт», код за , з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинам із ТОВ
«Алана Люкс Груп» (код за )
за вересень 2011 року» (а.с. 17-33).

Вказаною перевіркою були встановлені
порушення позивачем п.185.1 ст.185, п. 187.1
ст.187, п.188.1 ст.188 ПК України від 02.12.2010
року, п. 2 ст. 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», в результаті чого
було завищено суму податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за вересень 2011 року всього у
сумі 351247,00 гривень та п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3,
п. 198.6 ст.198 ПК України, п. 2 ст. 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», в
результаті чого завищено суму
податкового кредиту з податку на
додану вартість за вересень 2011 року
всього у сумі 321054,40 гривні.

Згідно Акту перевірки позивача,
перевіряючі використовували
інформацію, отриману від ДПІ у
Печерському районі м. Києва, а саме акт
від 01.04.2013 року №291/22-8/37003379 «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «Алана Люкс Груп»
() з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 27.12.2010 року по 13.03.2013 року». У
вищевказаному Акті податкова
інспекція дійшла висновків, що
перевіркою встановлено порушення ч. 5
ст. 203, ч.ч. 1, 2 ст. 215, ст. 216 ЦК України в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених ТОВ «АЛАНА ЛЮКС
ГРУП» при придбанні та продажу товарів
(послуг). Товар (послуги) по вказаних
правочинах не був переданий в
порушення ст. 662, ст. 655 та ст. 656 ЦК
України. Перевіркою було встановлено
відсутність об'єктів оподаткування при
придбанні та продажу товарів (послуг)
за період з 31.03.2011 року по 13.03.2013 року,
які підпадають під визначення пп. 14.1.27
п.14.1 ст.14 ПК України від 02 грудня 2010 року
№2755-УІ (зі змінами). Перевіркою було
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні та продажу
товарів (послуг) за період 31.03.2011 року по
13.03.2013 року, які підпадають під
визначення п. 185.1 ст.185, п. 198.3 ст.198 ПК
України. По результатам зазначеної
перевірки було встановлено
відсутність реального здійснення
операцій ТОВ «Ферко» з його
контрагентами ПП «Атрія Стар» та ТОВ
«Афродіта Фінанс» при придбанні та
продажу товарів (робіт, послуг) та
відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 203, п. 1 та п. 2 ст.
215, ст. 228 ЦК України, зазначені
правочини мають ознаки нікчемних.

Виходячи з викладеного, відповідач
зробив висновок, що
фінансово-господарські операції по
продажу товарів, а саме труб
склопластикових ТОВ «Алана Люкс Груп»
з ПП «Еліт» не підтверджуються
первинними бухгалтерськими
документами. Виходячи з цього не
підтверджуються первинними
документами і взаємовідносини ПП
«Еліт» з ТОВ «Укртунельбуд». Вказані
фінансово-господарські операції мали
транзитний характер та не
використовувалися у господарській
діяльності підприємства ПП «Еліт» про,
що доводять первинні документи надані
підприємством, у ПП «Еліт» відсутні
об'єкти, які підпадають під визначення
ст.185, ст.187 ст.188, ст.200 ПК України. Отже,
наведені в декларації з податку на
додану вартість за вересень 2011 року про
обсяги поставки та придбання,
податкове зобов'язання по контрагенту
ТОВ „Укртунельбуд" (код за ),
який зазначений в п. 3.1 Акту перевірки
та податковий кредит по контрагенту
ТОВ «Алана Люкс Груп» (код за ) є недійсними, а проведені
операції ПП «Еліт» не спричиняють
реального настання правових наслідків.

Згідно із пп. 19-1.1.1 та 19-1.1.2 ПК України
органи державної податкової служби
виконують такі функції: здійснюють
контроль за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування і
сплати податків та зборів,
установлених цим Кодексом; здійснюють
контроль за своєчасністю подання
передбаченої законом звітності
(податкових декларацій, розрахунків та
інших документів, пов'язаних з
обчисленням податків та зборів), а
також перевіряють достовірність цих
документів щодо правильності
визначення об'єктів оподаткування і
обчислення податків та зборів.

Статтею 72 ПК України передбачено, що
для інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності державної
податкової служби використовується
інформація, що надійшла від платників
податків та податкових агентів,
зокрема інформація: що міститься в
податкових деклараціях, розрахунках,
інших звітних документах, про
фінансово-господарські операції
платників податків, також
використовується інформація, що
надійшла від підрозділів податкової
служби та митних органів - за
результатами податкового контролю.

Відповідно до п. 73.1, п. 73.2 ст. 73 ПК
України інформація, визначена у статті
72 цього Кодексу, безоплатно надається
органам державної податкової служби
періодично або на окремий письмовий
запит органу державної податкової
служби у терміни, визначені пунктом 73.2
цього Кодексу.

До інформації, що надається періодично,
належить інформація, визначена у
підпунктах 72.1.1.1, 72.1.1.2, 72.1.1.3 (в частині
обов'язку платника податків надавати
розшифровку податкового кредиту та
податкових зобов'язань у розрізі
контрагентів, передбачених розділом V
цього Кодексу), 72.1.1.4, 72.1.2.1, 72.1.2.3, 72.1.2.4,
72.1.2.5, 72.1.2.6 підпункту 72.1.2, підпункті 72.1.5
статті 72 цього Кодексу.

Порядок подання інформації органам
державної податкової служби
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Судом 1-ї інстанції було вірно
зазначено, що запит відповідача був
направлений з підстав визначених п. 73.3
ст. 73 ПК України та Порядком
періодичного подання інформації
органам державної податкової служби,
зареєстрованого постановою КМ України
№ 1245 від 27.12.2010 року, а саме, у зв'язку з
виявленням за результатами аналізу
податкової інформації, отриманої в
установленому законом порядку, фактів,
які свідчать про порушення платником
податків податкового, валютного
законодавства, законодавства у сфері
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, отриманих злочинним шляхом, та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
виявленням недостовірності даних, що
містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків та
проведенням зустрічної звірки.

Надіслання відповідачу такого запиту є
правом відповідача, яке спрямоване на
виконанням функцій податкового органу
визначених в ст. 19-1 ПК України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 року №
996-XIV підставою для відображення у
бухгалтерському обліку господарських
операцій є первинні документи, що
фіксують та підтверджують факти
здійснення господарських операцій і
які повинні мати визначені цим Законом
та Положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженим
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 року N 88, обов'язкові реквізити.

Згідно з нормами ст.ст. 61 та 44 ПК
України саме на контролюючі органи
покладається обов'язок контролювати
правильність формування даних
податкового обліку платників податків,
у тому числі щодо правильності
складення та достовірності первинних
документів.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з абз.1 п.198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст. 39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: а) порядковий
номер податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); г) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарі в/послуг та
їх кількість, обсяг: є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Згідно з п. 201.4 ст. 201 ПК України
податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Відповідно до п. 201.6 ст. 201 ПК України
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України
встановлено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Для встановлення факту вчинення
правочину з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, зокрема, з метою ухилення
від сплати податків, необхідно
встановити необґрунтованість
отриманої платником податків
податкової вигоди, наприклад,
внаслідок її виникнення не у зв'язку із
здійсненням реальної підприємницької
або іншої економічної діяльності.

Відповідачем було встановлено, що
позивач не виконав вимоги
законодавства України щодо
документального оформлення операцій і
податкового обліку на підтвердження
правомірності господарських операцій.

Відповідно до ст. 75 ПК України органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Порядок оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства зазначає, що
факти виявлених порушень викладаються
з посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Пунктом 86.1 статті 86 ПК України
встановлено, що результати перевірок
(крім камеральних та електронних
перевірок) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами контролюючого
органу та платниками податків або їх
законними представниками (у разі
наявності). У разі встановлення під час
перевірки порушень складається акт.

Згідно п. 2 «Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства»,
затвердженого наказом ДПА України від
22.12.2010 року № 984 та зареєстрованого
Мінюстом 12.01.2011 року за №34/18772 (далі
Порядок № 984), для посадових осіб
органів державної податкової служби
під час проведення перевірок
підставами для висновків є: документи,
визначені цим Кодексом: податкова
інформація; експертні висновки; судові
рішення; інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
органи державної податкової служби.
Документальна перевірка проводиться
на підставі податкових декларацій
(розрахунків), а також отриманих в
установленому законодавством порядку
органом державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999року
підставою для відображення у
бухгалтерському обліку господарських
операцій є первинні документи, що
фіксують та підтверджують факти
здійснення господарських операцій і
які повинні мати визначені цим Законом
та Положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженим
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 року N 88, обов'язкові реквізити.
Пунктом 2.7 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку визначено, що
первинні документи складаються на
бланках типових і спеціалізованих
форм, затверджених відповідним органом
державної влади. Документування
господарських операцій може
здійснюватись із використанням
виготовлених самостійно бланків, які
повинні містити обов'язкові реквізити
чи реквізити типових або
спеціалізованих форм. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Виходячи з вищевикладеного, судом 1-ї
інстанції було обґрунтовано
встановлено, що відповідач під час
здійснення перевірки, дотримався
чинного законодавства України та діяв
відповідно до покладених на нього
повноважень. При цьому, з урахуванням
норм ст.ст. 44 та 61 ПК України саме на
контролюючі органи покладається
обов'язок контролювати правильність
формування даних податкового обліку
платників податків, у тому числі щодо
правильності складення та
достовірності первинних документів.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах
передбачених законом. Правовий порядок
в Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством (ч. 1 ст. 19 Конституції
України).

Позивачем було зазначено, що наказ про
проведення перевірки він не
оскаржував, також судом 1-ї було
враховано той факт, що позивач допустив
перевіряючих до проведення перевірки.

З огляду на вищевказане колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції правильно і
в достатньому об'ємі встановив
обставини справи та ухвалив зазначену
постанову з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування або зміни
вказаної постанови колегія суддів не
вбачає, а доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються та висновків
суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.
200 та п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія
суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства «Еліт» - залишити без
задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2013
року по адміністративній справі за
позовом приватного підприємства
«Еліт» до Державної податкової
інспекції у Біляївському районі
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання дій
суб'єкта владних повноважень
протиправними під час проведення та
складення акту перевірки від 22.10.2013
року №585/22/31214290 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5-ть днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку у
відповідності до положень діючого
законодавства до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В.
ЯковлевСуддя:/підпис/Д.В. Запорожан
Суддя:/підпис/С.І. Жук