Справа № 872/10303/13
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р. справа 804/4679/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючий
суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Головко О.В.
Ясенова Т.І.

при секретарі Троянові
А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15.05.2013 у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції в Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська про визнання
протиправними дій по проведенню
перевірки та скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1
03.04.2013 звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська, в якому
просить визнати протиправними дії по
проведенню перевірки та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 18.02.2013 про податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 4375гр
(ас3,66).

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
15.05.2013 позов задоволений частково.
Скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 18.02.2013.
В решті позовних вимог відмовлено
(ас102).

В апеляційній скарзі ДПІ в
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська просить постанову
суду скасувати та відмовити в
задоволенні позовних вимог. Вказують
на нікчемність правочину, укладеного
позивачем з ПП «Універсал Н» (ас108).

Перевіривши законність і
обгрунтованість постанови суду,
заслухавши представника відповідача,
котра з'явилась в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Згідно акту №225/172- від 31.01.2013
позапланової невиїзної перевірки
ОСОБА_1 за червень 2010 року, проведеної
ДПІ в Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська, реальність
поставка прес-форми ізоляційної шайби
від ПП «Універсал Н» не підтверджена
(ас10).

ДПІ в Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська 18.02.2013 прийнято
податкове повідомлення-рішення
№, яким визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість основний платіж 3500гр, штрафні
санкції 875гр, а всього 4375гр (ас28).

Відповідно до пункту 1.7 статті 1
Закону України «Про податок на додану
вартість», який діяв на час спірних
правовідносин, податковий кредит це
сума, на яку платник податків має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду.

Відповідно до пункту 1.8 статті 1
Закону України «Про податок на додану
вартість», бюджетне відшкодування це
сума, що підлягає поверненню платнику
податку з бюджету в зв'язку з надмірною
сплатою податку у випадках, визначених
цим законом.

Відповідно до пункту 7.4.1 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно рахунку-фактури,
видаткової і податкової накладних,
платіжного доручення про перерахунок
коштів, ОСОБА_1 в червні 2010 року придбав
у ПП «Універсал Н» прес-форму
ізоляційної шайби за 21000гр, в тому числі
ПДВ 3500гр (ас29).

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Податкова інспекція не заперечує,
що ОСОБА_1 придбав прес-форму та
використовує її у підприємницькій
діяльності. Зокрема позивачем наданий
договір страхування обладнання
(ас51-55,88-92).

Відповідно до пункту 7.4.5 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку в
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Відповідно до пунктів 7.5, 7.5.1
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», датою виникнення
права платника податку на податковий
кредит вважається дата здійснення
першої з подій: або дата списання
коштів з банківського рахунку платника
податку в оплату товарів (робіт,
послуг), дата виписки відповідного
рахунку (товарного чека) - в разі
розрахунків з використанням кредитних
дебетових карток або комерційних
чеків; або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Податкова накладна оформлена
відповідно до статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік і фінансову
звітність», пункту 7.2.1 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість». Сплачений по ній податок на
додану вартість правомірно віднесений
до складу податкового кредиту у
відповідності до пунктів 7.5, 7.5.1 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість».

Стосовно доводів апеляційної
скарги про нікчемність правочину,
відповідно до статті 204 ЦК України,
правочин є правомочним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до листа Вищого
адміністративного суду України
№742/11/13-11 від 02.06.2011, податкові органи не
позбавлені права звернутися до
адміністративного суду з вимогою про
визнання недійсним правочину,
укладеного з метою, завідомо
суперечною інтересам держави і
суспільства та стягнення в дохід
держави коштів, одержаних сторонами
оспорюваного правочину, як це
передбачено частиною 3 статті 228 ЦК
України.

Виходячи з положень пунктів 7.2.3,
7.2.6 статті 7 Закон України «Про податок
на додану вартість», для одержання
бюджетного відшкодування платник
податків повинен заплатити податок на
додану вартість у ціні товару
постачальникам продукції, виконавцям
робіт, що позивачем і було зроблено.

Податковим законодавством не
передбачено підтвердження сплати ПДВ
по ланцюгу поставок. Відповідно до
пункту 1.3 статті 1 Закону України «Про
податок на додану вартість», платник
податку це особа, яка згідно з цим
законом зобов'язана здійснювати
утримання та внесення до бюджету
податку, що сплачується покупцем, або
особа, яка імпортує товари на митну
територію України. Відповідно до
пунктів 7.3, 7.3.1 Закону України «Про
податок на додану вартість», датою
виникнення податкових зобов'язань з
поставки товарів (робіт, послуг)
вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата зарахування
коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника податку
як оплата товарів (робіт, послуг) , що
підлягають поставці, а в разі поставки
товарів (робіт, послуг) за готівкові
грошові кошти - дата їх оприбуткування
в касі платника податку, а при
відсутності такої - дата інкасації
готівкових коштів у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; або дата відвантаження
товарів, а для робіт (послуг) - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт виконання робіт (послуг) платником
податку. Відповідно до пункту 10.2 статті
10 Закону України «Про податок на додану
вартість», платники податку, визначені
у підпунктах "а", "в", "г", "д" пункту 10.1
цієї статті, відповідають за
дотримання достовірності та
своєчасності визначення сум податку, а
також за повноту та своєчасність його
внесення до бюджету відповідно до
закону.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком окружного
суду що відповідальність за не
внесення до бюджету податку на додану
вартість повинні нести постачальники
продукції (виконавці робіт), а не
позивач, який сплатив ПДВ у ціні
придбаної продукції.

Як наголосив Верховний Суд
України в постанові від 13.01.2009 по
аналогічному спору, несплата податку
продавцем в разі фактичного здійснення
господарської операції не впливає на
формування податкового кредиту
покупцем та суму бюджетного
відшкодування.

Окружний суд правильно вказав, що
реальність поставки прес-форми
підтверджено господарським договором,
рахунком-фактурою, платіжним
дорученням про перерахунок коштів,
податковими і видатковими накладними,
які містяться в матеріалах справи та на
які є посилання в акті перевірки.

Відповідно до пункту 7.2.4 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 9 цього
Закону.

Відповідно до положень статті 9
Закону України «Про податок на додану
вартість», реєстрація осіб як
платників податку на додану вартість
здійснюється податковими органами та
діє до дати її анулювання.

Відповідно до частини 1 статті 18
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців», якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесенні до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

ПП «Універсал Н» перебуває в
Єдиному державному реєстрі, має
свідоцтво платника податку на додану
вартість.

Європейський Суд з прав людини в
пункті 38 рішення від 09.01.2007 у справі
«Інтерсплав проти України» зазначив:
коли державні органи володіють
будь-якою інформацією про зловживання
у системі відшкодування ПДВ, що
здійснюються конкретною кампанією,
вони можуть вжити відповідних заходів
з метою запобігання або усунення таких
зловживань. Суд, однак, не може прийняти
зауваження Уряду щодо загальної
практики з відшкодування ПДВ за
відсутності будь-яких ознак, які б
вказували на те, що заявник був
безпосередньо залучений до таких
зловживань.

Також Європейський Суд з прав
людини в пунктах 70, 71 рішення від 22.01.2009
у справі «Булвес проти Болгарії»
зазначив: якщо національні власті у
відсутність яких-небудь вказівок на
пряму участь фізичної або юридичної
особи у зловживанні, пов'язаному із
сплатою ПДВ, який нараховується з
операцій в ланцюзі постачань, або
яких-небудь вказівок на обізнаність
про таке порушення, все ж карають
одержувача, який повністю виконав свої
обов'язки, за дії або бездіяльність
постачальника, який знаходився поза
контролем одержувача і відносно якого
у нього не було засобів відстежування і
забезпечення його старанності, то
власті виходять за рамки розумного та
порушують справедливий баланс, який
повинен підтримуватись між вимогами
суспільних інтересів і вимогами
захисту прав власності. Враховуючи
своєчасне і повне виконання
компанією-заявником своїх обов'язків з
подання звітності по ПДВ, неможливість
для неї забезпечити дотримання
постачальником обов'язків подавати
звітність по ПДВ і той факт, що ніякого
шахрайства відносно системи ПДВ, про
який компанія-заявник знала або могла
знати, здійснено не було,
компанія-заявник не повинна нести
наслідки невиконання постачальником
обов'язків своєчасного подання
звітності по ПДВ і в результаті
сплачувати ПДВ вдруге, а також
сплачувати пені.

Суб'єктом владних повноважень не
доказано наявність порушень,
безпосередньо допущених ОСОБА_1 при
придбанні товару. В постанові
Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 05.08.2011 про
закриття кримінальної справи відносно
ОСОБА_2, на яку на стадії апеляційного
перегляду почала посилатись
представник податкової інспекції, не
йдеться про будь-які порушення у
взаємовідносинах з фізичною особою
підприємцем ОСОБА_1 (ас118). Позивач не
повинен нести відповідальність за дії
іншого суб'єкта при відсутності
об'єктивних ознак обізнаності про всі
аспекти діяльності контрагента. У ПП
«Універсал Н» належним чином оформлені
всі реєстраційні документи.

Відповідно до статті 32 Європейської
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
юрисдикція Європейського Суду з прав
людини поширюється на всі питання
тлумачення і застосування Конвенції та
протоколів до неї. Відповідно до пункту
1 Закону України «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, першого
протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до
Конвенції», Україна повністю визнає на
своїй території юрисдикцію
Європейського Суду з прав людини в усіх
питаннях, що стосуються тлумачення і
застосування Конвенції. Відповідно до
статті 17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського Суду з прав людини», суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права.

В частині відмови в позові про визнання
протиправними дії по проведенню
перевірки постанова позивачем не
оскаржена.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями
200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15.05.2013 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання в
повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини ухвали
проголошено 04.03.2014.

В повному обсязі ухвала складена 05.03.2014.

Головуючий:
А.В. Суховаров

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
Т.І. Ясенова