Справа № 308/17250/13-а
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2013-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 жовтня 2013 року
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі

головуючої судді
Сарай А.І.

при секретарі
Козар Г.В.

з участю заявника
ОСОБА_1

представника відповідача
Моланич І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Ужгород
заяву ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради, третя особа
Ужгородський об'єднаний міськрайонний
військовий комісаріат про здійснення
судового контролю за виконанням
судових рішень в адміністративних
справах в порядку ст. 267 КАС України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою до
Управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради, третя особа Ужгородський
об'єднаний міськрайонний військовий
комісаріат про здійснення судового
контролю за виконанням судових рішень
в адміністративних справах в порядку
ст. 267 КАС України.

Посилається на те, що 20.09.2013 року, ним
було отримано ухвалу Ужгородського
міськрайонного суду від 01.02.2013 року
щодо розгляду його заяви до Управління
праці та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради, третьої
особи - Ужгородського об'єднаного
міськрайонного військового
комісаріату про зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради подати звіт про виконання
постанови Ужгородського
міськрайонного суду від 24.03.2009 року по
адміністративній справі № 2-а-1184/09, що
набуло законної сили. Згідно
вищезгаданої ухвали Ужгородського
міськрайонного суду, його заяву щодо
здійснення судового контролю за
виконанням постанови суду від 24.03.2009
року було задоволено з попереднім
витребуванням від Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради звіту про
виконання постанови суду, що набуло
законної сили. В судовому засідання
01.02.2013 року, головуючим суддею було
зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради подати звіт
про виконання постанови суду в
місячний термін. Як вбачається з
матеріалів справи, документ під назвою
«Звіт про виконання судового рішення
по адміністративній справі № 2а-1184/09»
від 01.03.2013 року за № 600 було подано до
Ужгородського міськрайонного суду
01.03.2013 року, тобто в межах строку
наданого суду. Це було повторне
витребування судом від Управління
праці та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради звіту про
виконання постанови Ужгородського
міськрайонного суду від 24.03.2009 року по
справі № 2-а-1184/09. Вперше звіт про
виконання судового рішення по даній
справі був поданий Управлінням праці
та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради ще в квітні
2012 року, підтвердженням цього є наявний
в матеріалах справи документ під
назвою «Звіт про виконання судового
рішення по адміністративній справі №
2а-1184/09» від 20.04.2012 року за № 773.
Натомість ні документ під назвою «Звіт
про виконання судового рішення по
адміністративній справі № 2а-1184/09» від
20.04.2012 року за № 773, а ні документ під
назвою «Звіт про виконання судового
рішення по адміністративній справі №
2а-1184/09» від 01.03.2013 року за № 600 не є
такими, що звітують саме про виконання
постанови Ужгородського
міськрайонного суду від 24.03.2009 року по
адміністративній справі № 2а-1184/09, що
набуло законної сили, а навпаки, в
тексті даних документів Управління
праці та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради тільки
підтверджує факт невиконання
постанови Ужгородського
міськрайонного суду від 24.03.2009 року.
Підставами невиконання постанови суду
від 24.03.2009 року згідно поданих
Управлінням праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради звітів є нібито
відсутність відповідних бюджетних
асигнувань та не компетенція
відповідача для здійснення таких
виплат. Здійснення виплат даного
характеру як станом на день подання
позовної заяви, день винесення
судового рішення судами першої та
апеляційної інстанції, а також станом
на сьогоднішній день, залишається
виключно прерогативою органів
управління праці і соціального захисту
населення, тобто в даному випадку -
Управління праці і соціального захисту
населення Ужгородської міської ради.
Враховуючи, що виплата даної
матеріальної допомоги є одним із
різновидів соціальних гарантій,
передбачених відповідно до норм Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей», то згідно ст. 23 даного Закону,
фінансове забезпечення витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів, що
передбачаються в Державному бюджеті
України на відповідний рік для
Міністерства оборони України,
розвідувальних органів України та
інших центральних органів виконавчої
влади, що мають у своєму
підпорядкуванні військові формування
та правоохоронні органи, інших джерел,
передбачених законом. Просить вважати
доводи та аргументи боржника щодо
неможливості виконання даного
виконавчого листа у зв'язку з
відсутністю відповідних видатків на 2011
рік (й уже на 2012 рік) або ж відсутністю
відповідного коду економічної
класифікації видатків бюджету, за яким
необхідно було здійснити безспірне
списання коштів - безпідставними, так
як даний вид соціальних виплат може
здійснюватись й з інших джерел,
передбачених законом. Зокрема, видатки
по даній виплаті могли бути заявлені
боржником до відповідних вищестоящих
органів як стаття видатків на 2012 рік у
ході підготовки відповідних
кошторисних документів державних
бюджетних установ (як на виконання
зобов'язань за судовими рішеннями). Всі
вищезазначені доводи Управління праці
та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради щодо
неможливості виконання постанови
Ужгородського міськрайонного суду від
24.03.2009 року уже були предметом судового
розгляду під час вирішення спору по
суті, та відхилені як безпідставні
Ужгородським міськрайонним судом
Закарпатської області та Львівським
апеляційним адміністративним судом. В
поданому Управлінням праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради документі
під назвою «Звіт про виконання
судового рішення по адміністративній
справі № 2а-1184/09» від 01.03.2013 року за № 600,
міститься клопотання про відстрочення
виконання постанови суду та
встановлення нового строку для подачі
звіту про виконання рішення суду до
01.07.2013 року. Однак, дана заява
Ужгородським міськрайонним судом не
розглядалася, відстрочка виконання
постанови Ужгородського
міськрайонного суду від 24.03.2009 року не
встановлювалася та новий строк подання
звіту про виконання судового рішення
не призначався. Попри саме клопотання
Управлінням праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради щодо відстрочки виконання
до 01.07.2013 року станом на 03.10.2013 року
постанову суду від так і не виконано й
жодних відомостей про хід виконання
пред'явленого ним виконавчого
документа його додатково повідомлено
не було. Вважає, що всі вимоги
Ужгородського міськрайонного суду в
ході здійснення судового контролю за
виконанням постанови суду від 24.03.2009
року по адміністративній справі №
2а-1184/09, що набула законної сили,
повністю проігноровано з боку
Управлінням праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради, а самого звіту про
виконання вказаної постанови суду так
подано і не було. Наявні в матеріалах
справи документи під назвою «Звіт про
виконання судового рішення по
адміністративній справі № 2а-1184/09» від
20.04.2012 року за № 773 та від 01.03.2013 року за
№ 600 підтверджують не факт виконання
судового рішення, а навпаки - зворотне,
зокрема, факт його тривалого
невиконання по сьогоднішній день
всупереч неодноразових вимог
Ужгородського міськрайонного суду про
необхідність його виконання, з
повідомленням про наслідки у випадку
ігнорування такої вимоги.

Просить суд накласти на керівника
суб'єкта владних повноважень, зокрема
Управління праці та соціального
захисту Ужгородської міської ради,
відповідального за виконання
постанови Ужгородського
міськрайонного суду від 24.03.2009 року по
адміністративній справі № 2а-1184/09,
штраф у розмірі від десяти до тридцяти
мінімальних заробітних плат,
встановити Управлінню праці та
соціального захисту Ужгородської
міської ради новий строк для подачі
звіту про виконання постанови
Ужгородського міськрайонного суду від
року по адміністративній справі №
2а-1184/09, що набула законної сили.

В судовому засіданні заявник заявлені
вимоги підтримав, посилаючись на
обставини викладені у заяві.

Представник Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради в судовому
засіданні проти задоволення заяви
заперечив, пояснивши, що відповідно до
Бюджетного кодексу України, Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» та Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік», з
державного бюджету місцевим бюджетам
надаються субвенції на здійснення
державних програм соціального захисту
населення, однак, такий вид допомоги за
рахунок субвенцій міському бюджету м.
Ужгорода на 2012 та 2013 роки не
передбачався. З метою вирішення
питання щодо виконання судового
рішення, Управлінням було надіслано
відповідний лист на адресу
Департаменту соціального захисту
населення Закарпатської ОДА про
надання роз'яснення щодо можливих
шляхів виконання даного судового
рішення, проте до сьогоднішнього часу
відповіді не отримано.

Представник Закарпатського обласного
військового комісаріату в судове
засідання не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
повідомив.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до наступного висновку.

В судовому засідання встановлено, що
постановою Ужгородського
міськрайонного суду від 24.09.2009 року, у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради про визнання
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень протиправною та виплату
матеріальної допомоги, визнано
бездіяльність Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради щодо виплати
ОСОБА_1 матеріальної допомоги в розмірі
середньої місячної заробітної плати за
останнім місцем роботи до призову на
строкову військову службу -
протиправною та зобов'язано управління
праці та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради виплатити
ОСОБА_1 матеріальну допомогу в розмірі
середньої місячної заробітної плати за
останнім місцем роботи до призову на
строкову службу - 1376.90 грн. та судові
витрати у розмірі 17.17 грн.

Зазначена постанова набрала законної
сили 15.03.2011 року, відповідно до ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2011 року,
якою залишена без змін.

22.04.2011 року, за заявою ОСОБА_1,
Ужгородським міськрайонним судом було
видано виконавчий лист по вказаній
адміністративній справі, який
пред'явлено до виконання у підрозділ
примусового виконання рішень відділу
ДВС Головного управління юстиції у
Закарпатській області.

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із заявою про зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради подати звіт про виконання
постанови Ужгородського
міськрайонного суду від 24.03.2009 року по
адміністративній справі №2-а-1184/09.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного
суду від 01.02.2013 року заяву ОСОБА_1
задоволено та зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради подати звіт
про виконання постанови Ужгородського
міськрайонного суду від 24.03.2009 року до
01.03.2013 року.

01.03.2013 року начальником Управління
праці та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради ОСОБА_3.
подано до суду звіт про виконання
вказаного судового рішення. У звіті
вказано, що з метою вирішення питання
щодо виділення коштів для виконання
судового рішення Управлінням
надіслано відповідний запит на адресу
Фінансового управління Ужгородської
міської ради. Згідно листа Фінансового
управління від 05.02.2013 року № 02-18/112
повідомлено, що відповідно до ст.ст. 97,
102 Бюджетного кодексу України, ст. 10
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» та ст. 10 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік», з державного бюджету
місцевим бюджетам надаються субвенції
на здійснення державних програм
соціального захисту населення. Однак,
такий вид допомоги за рахунок
субвенцій міському бюджету м. Ужгорода
на 2012 та 2013 роки не передбачався. Крім
того, з метою вирішення питання щодо
виконання судового рішення,
Управлінням надіслано відповідний
лист на адресу Департаменту
соціального захисту населення
Закарпатської ОДА від 07.02.2013 року № 325
про надання роз'яснення щодо можливих
шляхів виконання даного судового
рішення або ініціювання звернення до
Міністерства соціальної політики
України щодо надання роз'яснення з
даного питання. На теперішній час
відповідний лист Департаменту
соціального захисту населення
Закарпатської ОДА про надання
роз'яснення щодо виконання судового
рішення знаходиться на розгляді у
Міністерстві соціальної політики
України (лист Департаменту від 20.02.2013
року № 223/01-22). Після надходження
відповіді з Міністерства соціальної
політики України, Управлінням будуть
вживатися подальші заходи щодо
виконання даного рішення суду. Крім
того, з посиланням на ст. 23 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей», Розділ II переліку Додаткових
видів грошового забезпечення
військовослужбовців, затвердженого
Постановою КМУ від 06.04.1998 р. № 452,
додаток 25 до Постанови КМУ «Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб» від 07.11.2007 р. №1294 (із змінами від
31.08.2011 року), п.7 Постанови КМУ від 07.11.2007
р. № 1294, у звіті Управлінням
повідомляється про те, що військовий
комісаріат за місцем проживання
позивача виплачує одноразову
матеріальну допомогу
військовослужбовцям строкової служби.
Виходячи з вищевикладеного, Управління
звернулося до суду про зміну сторони
виконавчого провадження на
Ужгородський об'єднаний міський
військовий комісаріат. На теперішній
час, питання щодо зміни сторони
виконавчого провадження знаходиться
на розгляді у Львівському апеляційному
адміністративному суді. У зв'язку з цим,
та враховуючи складність виконання
судового рішення через відсутність
бюджетних призначень, коду економічної
класифікації видатків та відповідних
бюджетних коштів в Управлінні на
виплату одноразової матеріальної
допомоги військовослужбовцям
строкової служби, просить суд винести
ухвалу суду про відстрочення виконання
постанови Ужгородського
міськрайонного суду від 24.03.2009 року у
судовій справі № 2а-1184/09 та
встановлення нового строку подачі
звіту про виконання рішення суду до 1
липня 2013 року, з метою передбачення та
отримання необхідних грошових коштів з
Державного бюджету України на виплату
одноразової матеріальної допомоги
військовослужбовцям строкової служби.

Як слідує із отриманого звіту
Управлінням праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради вживаються заходи по
виконанню постанови суду від 24.03.2009
року в адміністративній справі №
2а-1184/09, що в судовому засіданні
підтвердив представник відповідача,
тобто станом на день направлення звіту
до суду та на сьогоднішній день,
постанова суду залишилась не виконаною
суб'єктом владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України суд,
який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення. Частиною 2
ст. 267 КАС України передбачено, що за
наслідками розгляду звіту суб'єкта
владних повноважень про виконання
постанови суду або в разі неподання
такого звіту суддя своєю ухвалою може
встановити новий строк подання звіту,
накласти на керівника суб'єкта владних
повноважень, відповідального за
виконання постанови, штраф у розмірі
від десяти до тридцяти мінімальних
заробітних плат. У відповідності до ч.ч.
4, 5 ст. 267 КАС України половина суми
штрафу стягується на користь позивача,
інша половина - до Державного бюджету
України.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд бере до уваги
позицію Конституційного суду України,
викладену в рішенні від 13 грудня 2011
року № 1-9/2011 у справі за конституційним
поданням 54 народних депутатів України
щодо відповідності Конституції
України (конституційності) окремих
положень Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»,
Кримінально-процесуального кодексу
України, Господарського
процесуального кодексу України,
Цивільного процесуального кодексу
України, Кодексу адміністративного
судочинства України.

Так, у п. 6.3. згаданого рішення
зазначається наступне. У частинах
другій, третій, шостій, восьмій статті
267 КАС України передбачено право судді
накладати штрафи за наслідками
розгляду звіту суб'єкта владних
повноважень про виконання постанови
суду або у разі неподання такого звіту
на винну посадову особу, відповідальну
за виконання цієї постанови.

Суб'єкт права на конституційне подання
вважає зазначені положення такими, що
порушують приписи частини другої
статті 8, частини другої статті 19
Основного Закону України,
обґрунтовуючи це тим, що вони не
містять у собі складу правопорушення,
проте запроваджують міру
відповідальності суворішу, ніж
кримінальна, а також встановлюють
подвійну відповідальність за одне й те
саме правопорушення.

Конституційний Суд України дійшов
висновку, що положення статті 267 КАС
України визначають порядок здійснення
судового контролю за виконанням
судових рішень в адміністративних
справах, тобто спрямовані на
забезпечення виконання рішень суду.

Частинами першою, другою статті 267 КАС
України передбачено, що суд, який
ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого його
ухвалено, подати звіт про виконання
цього рішення. За наслідками розгляду
звіту або у разі його неподання суддя
ухвалою може встановити новий строк
подання звіту та накласти на винну
посадову особу штраф.

Механізм ефективного судового захисту
обумовлює у необхідних випадках
застосування процедури примусового
виконання рішень суду. Конституційний
Суд України у Рішенні від 30 січня 2003
року № 3-рп/2003 у справі про розгляд
судом окремих постанов слідчого та
прокурора зауважив, що "правосуддя за
своєю суттю визнається таким лише за
умови, що воно відповідає вимогам
справедливості і забезпечує ефективне
поновлення в правах" (абзац десятий
пункту 9 мотивувальної частини).

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009
Конституційний Суд України зазначив,
що метою судового контролю є своєчасне
забезпечення захисту та охорони прав і
свобод людини і громадянина, та
наголосив, що виконання всіма
суб'єктами правовідносин приписів,
викладених у рішеннях суду, які набрали
законної сили, утверджує авторитет
держави як правової (абзац перший
підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий
пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у
рішенні від 7 травня 2002 року у справі
"Бурдов проти Росії" визначив, що у
контексті статті 6 Конвенції виконання
судового рішення, прийнятого будь-яким
судом, має розглядатися як складова
"судового розгляду". З огляду на це,
посилення судового контролю за
виконанням судових рішень та наділення
суду з цією метою правом накладати
штрафні санкції є заходом для
забезпечення конституційного права
громадян на судовий захист.

Як зазначив Європейський суд з прав
людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у
справі "Класс та інші проти Німеччини",
"із принципу верховенства права
випливає, зокрема, що втручання органів
виконавчої влади у права людини має
підлягати ефективному нагляду, який, як
правило, повинна забезпечувати судова
влада. Щонайменше це має бути судовий
нагляд, який найкращим чином
забезпечує гарантії незалежності,
безсторонності та належної правової
процедури".

З огляду на наведене, суд вважає, що
текст поданого звіту не свідчить про
виконання відповідачем судового
рішення, а лише дає підстави вважати, що
воно знаходиться в процесі виконання.
Відповідач відверто ігнорує виконання
судового рішення ухваленого в
адміністративній справі, оскільки з
часу його ухвалення пройшло більше
чотирьох років, а тому суд приходить до
висновку за необхідне для забезпечення
конституційного права заявника на
судовий захист встановити новий строк
для подання звіту суб'єктом владних
повноважень та накласти на керівника
суб'єкта владних повноважень -
начальника Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради ОСОБА_3.,
відповідального за виконання
постанови, штраф у розмірі
встановленому законодавцем, при цьому
врахувавши положення ч. 4 ст. 267 КАС
України.

На підставі викладеного, керуючись
рішенням Конституційного Суду України
від 13.12.2011 р. № 17-рп/2011 «Щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів»,
Кримінально-процесуального кодексу
України, Господарського
процесуального кодексу України,
Цивільного процесуального кодексу
України, Кодексу адміністративного
судочинства України», ст.ст. 14, 165, 255, 267
КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Призначити новий строк для подання
звіту про виконання судового рішення
та зобов'язати начальника Управління
праці та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради ОСОБА_3 в
тридцятиденний строк з дня отримання
ухвали суду, надати звіт про виконання
постанови Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 24.03.2009 року по
адміністративній справі № 2а-1184/09 за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради про визнання
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень протиправною та виплату
матеріальної допомоги.

Накласти на начальника Управління
праці та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради ОСОБА_3,
відповідальну за виконання постанови,
штраф у розмірі 10 (десяти) мінімальних
заробітних плат за невиконання
постанови Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 24.03.2009 року, з яких 5 (п'ять)
мінімальних заробітних плат стягнути
на користь позивача ОСОБА_1, а інші 5
(п'ять) мінімальних заробітних плат - до
Державного бюджету України.

Копію ухвали суду про накладення
штрафу, після набрання нею законної
сили, направити для виконання до
державної виконавчої служби, прийнявши
до уваги, що з наступного дня після
набрання ухвалою законної сили на суму
заборгованості без додаткового
рішення суду нараховується пеня у
розмірі трьох відсотків річних з
урахуванням індексу інфляції.

Роз'яснити суб'єкту владних
повноважень, що сплата штрафу не
звільняє від обов'язку виконати
постанову суду і подати звіт про її
виконання. Повторне невиконання цього
обов'язку тягне за собою застосування
наслідків, установлених частинами
першою і другою статті 267 КАС України,
але розмір нового штрафу при цьому
збільшується на суму штрафу, який було
або мало бути сплачено за попередньою
ухвалою.

Ухвала може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Ужгородський міськрайонний суд
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя
Сарай А.І.