Справа № 818/1824/13-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/41432/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С.
(суддя-доповідач), Голяшкіна О.В.,
Стрелець Т.Г.,розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Шостці та Шосткинському
районі Сумської області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 16 квітня 2013 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08 липня 2013
року у справі за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткинському районі
Сумської області про визнання
протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2013 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_4 пред'явила позов до
управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткинському районі
Сумської області про визнання
протиправною та скасування вимоги
управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткинському районі
Сумської області (далі - УПФ в м.
Шостці та Шосткинському районі
Сумської області) про сплату боргу № Ф
287 від 13 лютого 2013 року.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08
липня 2013 року, позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано
вимогу УПФ в м. Шостці та Шосткинському
районі від 13 лютого 2013 року № Ф 287.

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі УПФ в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій, прийняти
нову постанову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 є фізичною
особою-підприємцем, платником єдиного
податку, перебуває на спрощеній
системі оподаткування з 01 січня 2012 року
та отримує пенсію за віком на пільгових
умовах.

УПФ в м. Шостці та Шосткинському районі
Сумської області позивачу було
направлено вимогу про сплату боргу від
13 лютого 2013 року № Ф 287, якою
встановлено наявність заборгованості
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 4572,42 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку, що у
зв'язку із тим, що ОСОБА_4 є пенсіонером
та отримує пенсію за віком, а частина 4
статті 4 Закону «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» не
містить застережень щодо її
незастосування до осіб, яким пенсію за
віком призначено на пільгових умовах
на підставі статті 13 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», тому позивач не
повинен сплачувати за себе єдиний
внесок.

Суд апеляційної інстанції погодився із
висновком суду першої інстанції та
залишив постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується із правовою позицією
судів першої та апеляційної інстанцій
із огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Закон України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
визначає правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок) - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
платниками єдиного внеску є, зокрема,
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 зазначеного Закону
встановлено, що за цим Законом
призначаються трудові пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Оскільки ОСОБА_4 призначена пенсія за
віком із зниженням пенсійного віку на
підставі статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
приходить до висновку, що суди першої
та апеляційної інстанцій повно і
всебічно встановили обставини справи,
дали їм належну юридичну оцінку,
правильно застосували норми
матеріального і процесуального права
та прийшли до вірного висновку, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_4 є
пенсіонером та отримує пенсію за віком,
а тому звільнена від сплати єдиного
внеску і у відповідача були відсутні
правові підстави для направлення їй
вимоги про сплату боргу від 13 лютого 2013
року № Ф 287.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів першої
та апеляційної інстанцій та
встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення-без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій, підстав
для задоволення касаційної скарги
немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
залишити без задоволення, а постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 16 квітня 2013 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08 липня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та в порядку, передбачених
статтями 237 - 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: