Справа № П/805/3/14
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кравченко Т.О.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
справа №П/805/3/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Яковенко М.М.

судді:
Гайдар А.В., Гімон М.М.

при секретарі судового засідання
Крамська С.О.

за участю представника відповідача
Філіна О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 03 лютого 2014
року по адміністративній справі №
П/805/3/14 за позовом Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В
И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі міста Макіївки Донецької
області, в якому з урахуванням заяви
про уточнення позовних вимог просило
стягнути з відповідача витрати за
особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, щодо ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за період з 01 липня 2013
року по 30 вересня 2013 року в сумі 1 073,42
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
період з 01 липня 2013 року по 30 вересня 2013
року Управління здійснило виплату
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, вказаним
вище особам на загальну суму 1 073,42 грн.,
проте Відділення Фонду відмовило у
прийнятті до відшкодування цих витрат.
Оскільки Відділення Фонду відмовило у
відшкодуванні витрат по особовим
справам потерпілих, яким виплачені
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, позивач просив стягнути
ці витрати в судовому порядку.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 03 лютого 2014
року по адміністративній справі №
П/805/3/14 позов задоволений (а.с.82, 83-86).

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального старування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України в
Гірницькому районі міста Макіївки
Донецької області (ідентифікаційний
код 25968441) на користь Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі міста Макіївки Донецької
області витрати на виплату пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за особовими справами
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за
період з 01 липня 2013 року по 30 вересня 2013
року в сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят
три) гривні 42 копійки.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, пославшись на
незаконність та необґрунтованість
постанови суду першої інстанції,
прийняту с порушенням норм
матеріального права, просив постанову
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову. (а.с.90-92).

Представник позивача в судове
засідання не з'явися, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні наполягав на задоволенні
апеляційної скарги. Вважає відсутні
правові підстави для задоволення
вимог.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що в період з 01 липня 2013
року по 30 вересня 2013 року УПФУ
здійснило виплату пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, наступним особам:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якій призначена
пенсія по втраті годувальника - батька
ОСОБА_8, якому була встановлена третя
група інвалідності внаслідок
професійного захворювання:
коніотуберкульоз, друга стадія
вузелкової форми, і який помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 від раку правої легені, що
встановлено на підставі заяви про
призначення/перерахунок пенсії (а.с.8),
розпорядження про призначення пенсії
від 03 грудня 2007 року № 153347(а.с.9),
висновку про час настання інвалідності
від 30 липня 2007 року (а.с.10), свідоцтва про
народження (а.с.11), свідоцтва про
одруження (а.с.12), свідоцтва про смерть
(а.с.13), виписки з акта огляду у МСЕК
(а.с.14-15).

На час смерті годувальника ОСОБА_3
виповнилося 42 роки. Водночас вказана
особа є інвалідом дитинства третьої
групи, що підтверджується висновком
про час настання інвалідності від 30
липня 2007 року (а.с.10).

В липні 2013 року ОСОБА_3 виплачено 130,27
грн. основного розміру пенсії; в серпні
2013 року - 130,27 грн. основного розміру
пенсії; в вересні 2013 року - 130,27 грн.
основного розміру пенсії, а разом - 390,81
грн., про що свідчить розрахунок суми
позову (а.с.6-7).

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, якій призначена
пенсія по втраті годувальника - батька
ОСОБА_9, який загинув внаслідок
нещасного випадку на виробництві
ІНФОРМАЦІЯ_6, що встановлено на
підставі заяви про
призначення/перерахунок пенсії (а.с.16),
розпорядження про призначення пенсії
від 19 травня 2009 року № 134962 (а.с.17-18),
висновку про час настання інвалідності
від 17 липня 2008 року (а.с.19), свідоцтва про
народження (а.с.20), свідоцтва про
одруження (а.с.21), свідоцтва про смерть
(а.с.22), акта про нещасний випадок на
виробництві № 114 (а.с.23-24).

На час смерті годувальника ОСОБА_4
виповнилося 9 років. Крім того, вказана
особа є інвалідом дитинства другої
групи, що підтверджується висновком
про час настання інвалідності від 17
липня 2008 року (а.с.19).

В липні 2013 року ОСОБА_4 виплачено 71,57
грн. основного розміру пенсії, витрати
на її доставку становили - 0,57 грн.; в
серпні-вересні 2013 року виплачено - 143,14
грн., витрати на її доставку становили -
1,13 грн., а разом - 216,41 грн., в тому числі
основний розмір пенсії - 214,71 грн. та
поштовий збір в сумі 1,71 грн. (а.с.6-7).

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, якій призначена
пенсія по втраті годувальника - батька
ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, що
встановлено на підставі заяви про
призначення/перерахунок пенсії (а.с.25),
розпорядження про призначення пенсії
від 24 квітня 2013 року № 153366 (а.с.26),
висновку про час настання інвалідності
від 01 квітня 2013 року (а.с.27), свідоцтва
про смерть (а.с.28), свідоцтва про
одруження (а.с.29), акта про нещасний
випадок на виробництві № 90/20 (а.с.30-31).

На час смерті годувальника ОСОБА_6
виповнилося 10 років. Крім того, вказана
особа є інвалідом дитинства третьої
групи, що підтверджується висновком
про час настання інвалідності від 01
квітня 2013 року (а.с.27).

В липні 2013 року ОСОБА_6 виплачено 132,08
грн. основного розміру пенсії, витрати
на її доставку становили 1,04 грн. ; в
серпні 2013 року - 132,08 грн. основного
розміру пенсії, витрати на її доставку
становили 1,04 грн.; в вересні 2013 року -
132,08 грн. основного розміру пенсії,
витрати на її доставку становили 1,04
грн., а разом 399,36 грн., в тому числі
основний розмір пенсії - 396,24 грн. та
поштовий збір в сумі 3,12 грн. (а.с.6-7).

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, якій призначена
пенсія по втраті годувальника - батька
ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, що
встановлено на підставі заяви про
призначення/перерахунок пенсії (а.с.32),
розпорядження про призначення пенсії
від 01 листопада 2012 року № 101097 (а.с.33),
висновку про час настання інвалідності
від 22 жовтня 2012 року (а.с.34), свідоцтва
про смерть (а.с.35), акта про нещасний
випадок на виробництві № 47 (а.с.36-37).

На час смерті годувальника ОСОБА_5
виповнилося 8 років. Крім того, ця особа
є інвалідом дитинства третьої групи, що
підтверджується висновком про час
настання інвалідності від 22 жовтня 2012
року (а.с.34).

В липні 2013 року ОСОБА_5 виплачено 22,11
грн. основного розміру пенсії, витрати
на її доставку становили 0,17 грн.; в
серпні 2013 року - 22,11 грн. основного
розміру пенсії, витрати на її доставку
становили 0,17 грн.; в вересні 2013 року - 22,11
грн. основного розміру пенсії, витрати
на її доставку становили 0,17 грн., а
разом 66,84 грн., в тому числі 66,33 грн. -
основний розмір пенсії та поштовий
збір в сумі 0,51 грн. (а.с.6-7).

Як вбачається зі змісту актів
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за липень-вересень 2013
року (а.с.38, 43, 48) та списків осіб, що не
прийняті до заліку Відділенням Фонду
за вказаний період (а.с.39-42, 44-47, 49-52), УПФУ
пред'явило Відділенню Фонду до
відшкодування витрати на виплату
пенсії по втраті годувальника за
особовими справами ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, однак Відділення
Фонду не прийняло їх до відшкодування з
тієї причини, що на час смерті
годувальників вказані особи не були
визнані інвалідами дитинства.

Фактичні обставини справи не є
спірними між сторонами.

Ст.1 Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.4 Основ, залежно від
страхового випадку існують такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття.

Відносини, що виникають за зазначеними
в ч.1 цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду, що передбачено ст.12 Основ.

За пенсійним страхуванням, згідно з
приписами ст.25 Основ, надаються такі
види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених ч.4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.25 Основ за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Враховуючи те, що пенсія у зв'язку з
втратою годувальника, який постраждав
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, є наслідком страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, належним
страховиком, тим, хто має надавати
застрахованій особі матеріальну
допомогу чи соціальні послуги,
відповідно до ст.25 Основ є Фонд.

Ст.21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року №
1105-ХІV (далі - Закон № 1105-ХІV) визначений
перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків у разі настання
страхового випадку.

Відповідно ст.28 Закону № 1105-ХІV
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із ст.21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із
страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);
страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого); страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому; страхової
виплати пенсії у зв'язку з втратою
годувальника; страхової виплати
дитині, яка народилася інвалідом
внаслідок травмування на виробництві
або професійного захворювання її
матері під час вагітності; страхових
витрат на медичну та соціальну
допомогу.

Правові норми, що містяться у ст.ст.21, 28
Закону № 1105-ХІV, дозволяють дійти
висновку, що у разі настання страхового
випадку обов'язок своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження здоров'я або в разі його
смерті, виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, зокрема,
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання чи пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Положеннями з ч.4 ст.26 Основ
передбачено, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Аналогічне правило міститься в абз.2 п.5
ч.1 ст.24 Закону № 1105-ХІV, яким визначено,
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Ч.8 ст.36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV
визначено, що пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначаються відповідно до Закону №
1105-ХІV.

Згідно з положеннями ст.33 Закону №
1105-ХІV у разі смерті потерпілого право
на одержання щомісячних страхових
виплат (пенсій згідно з п.п. "д" п.1 ч.1 ст.21
цього Закону) мають непрацездатні
особи, які перебували на утриманні
померлого або мали на день його смерті
право на одержання від нього утримання,
а також дитина померлого, яка
народилася протягом не більш як
десятимісячного строку після його
смерті. Такими непрацездатними особами
є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з
16 до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; 2) жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють; 3)
інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності; 4) неповнолітні діти,
на утримання яких померлий виплачував
або був зобов'язаний виплачувати
аліменти; 5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Застосовуючи системне тлумачення
вищенаведених норм, та враховуючи
висновки Верховного Суду України,
викладені у рішеннях, прийнятих за
наслідками розгляду заяв про перегляд
судового рішення з підстави,
передбаченої п.1 ч.1 ст.237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, (постанова від 12 червня 2012 року
по справі № 21-165а12), суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
стосовно того, що страховиком, який має
виплачувати пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який постраждав
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, особам, зазначеними в ст.33
Закону № 1105-ХІV, (а в разі виплати такої
органами Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати), є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанції, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є інвалідами
дитинства, причиною смерті їх
годувальників (батьків) були нещасні
випадки на виробництві або професійні
захворювання, тобто страхові випадки,
страхувальником за якими є Фонд.

Наведене зумовлює висновок, що в
розумінні ст.33 Закону № 1105-ХІV вказані
особи є непрацездатними особами, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а тому
мають право на одержання щомісячних
страхових виплат (пенсій згідно з п.п.
"д" п.1 ч.1 ст.21 цього Закону) за рахунок
коштів Фонду.

Посилання відповідача на те, що на час
смерті годувальників вказаним особам
не була встановлена інвалідність, як на
підставу для відмови у відшкодування
витрати на виплату пенсії по втраті
годувальника, колегія суддів вважає
безпідставним, оскільки ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є інвалідами
дитинства, а тому незалежно від дати
встановлення інвалідності (на час
смерті годувальника чи після цього)
вказані особи мають право на отримання
пенсії по втраті годувальника. При
чому, відносини призначення пенсії по
втраті годувальника, не складає
предмет спору в межах цієї справи.

Крім того, наявність правових та
фактичних підстав для стягнення з
Відділення Фонду на користь УПФУ
витрат на виплату пенсії по втраті
годувальника ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 встановлена такими, що набрали
законної сили судовими рішеннями
Донецького окружного
адміністративного суду та Донецького
апеляційного адміністративного суду у
справах № 805/7402/13-а та № 805/11827/13-а
(а.с.65-78).

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

За правилами ч.2 ст.255 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Згідно з прецедентною практикою
Європейського суду з прав людини право
на справедливий судовий розгляд, яке
передбачене п.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод, в контексті принципів
верховенства права та юридичної
визначеності, містить вимогу
непіддання сумніву рішення суду, коли
він остаточно вирішив питання (рішення
у справі "Брумареску проти Румунії"),
нове вирішення тих самих питань
зводить нанівець закінчене раніше
провадження, що є несумісним з
принципом юридичної визначеності
(рішення у справі "Ющенко та інші проти
України") тощо.

Таким чином, встановлені судами під час
розгляду справ № 805/7402/13-а та № 805/11827/13-а
фактичні обставини не можуть ставитись
під сумнів та оспорюватися сторонами
під час розгляду справи № П/805/3/14.

Доводи апелянта про централізований
порядок відшкодування зазначених
витрат висновки суду про задоволення
позовних вимог не спростовують,
оскільки з урахуванням правової
позиції Верховного Суду України
(постанови від 20 березня 2007 року №
21-1087во06, від 6 червня 2011 року № 21-1161а11,
від 20 червня 2011 року № 21-76а11, від 28
листопада 2011 року № 21-366а11, від 19
березня 2012 року № 21-364а11 тощо) у разі
наявності спору вимоги про стягнення
сум відшкодування витрат на виплату
пенсії мають вирішуватися в судах
адміністративної юрисдикції шляхом
пред'явлення органами Пенсійного фонду
України позову про стягнення цих сум,
тобто позивачем вірно обраний спосіб
захисту його порушеного права.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про необхідність
здійснити захист порушеного права
позивача та задоволення позовних
вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 196,
198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 03 лютого 2014
року по адміністративній справі №
П/805/3/14 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали
прийнята у нарадчій кімнаті та
проголошена у судовому засіданні 05
березня 2014 року. У повному обсязі
складена 06 березня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя
М.М. Яковенко

Судді
М.М.Гімон

А.В. Гайдар