Справа № 2а-1770/2265/11
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/97/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Рівне на
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2011 року
та постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 06.07.2011 року
по справі № 2а/1770/2265/2011 за позовом
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у місті Рівне про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Рівне про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№/0 від 26.01.2011 року в частині
визначення суми податкового
зобов'язання за платежем земельний
податок з фізичних осіб в розмірі 47080,00
грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 06.07.2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2011 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що спірним податковим
повідомленням-рішенням позивачу
нараховано земельний податок з
фізичних осіб за 2008-2010 роки на підставі
пп.54.3.3 ст.54.3 ст.54, п.5 ст.286 Податкового
кодексу України та визначено податкове
зобов'язання у вказаній сумі.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до частин другої та третьої
статті 159 КАС України законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права, а обґрунтованим -
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено відсутність факту
порушення позивачем положень
Податкового кодексу України, що
підтверджується матеріалами справи.
Належних та допустимих доказів на
підтвердження наявності в діях
позивача вказаних порушень
відповідачем не надано.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів, що згідно з Указом
Президента України «Про спрощену
систему оподатковування, обліку і
звітності суб'єктів малого
підприємництва» №727/98 від 03.07.1998 року та
з врахуванням Постанови Кабінету
Міністрів України «Про роз'яснення
Указу Президента України від 3 липня 1998
року №727/98» №507 від 16.03.2000 року позивач
звільнений від сплати земельного
податку за належні йому земельні
ділянки.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Рівне
відхилити.

Ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 28.11.2011 року та постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 06.07.2011 року
по справі №2а/1770/2265/2011 залишити без
змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.