Справа № 2а-3420/09/0770
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року
Справа № 9104/30530/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Рибачука А. І., Яворського І. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у м. Ужгороді Закарпатської області на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 08 липня 2010
року по справі №2а - 3420/09/0770 за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Нектон» до Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Закарпатської області про визнання
протиправною перевірки та скасування
рішення, -

УСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Нектон»
звернулося до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Закарпатської області і просило:
визнати відсутність належним чином
оформлених повноважень у податкового
органу на проведення планової
перевірки позивача, здійсненої 10
березня 2009 року, а саму перевірку -
протиправною; визнати протиправним та
скасувати рішення відповідача від 26
березня 2009 року №/931/23 - 3/0078/7744 про
застосування штрафних санкцій на суму
2 382 гривні 60 коп..

Позовні вимоги мотивує тим, що 10
березня 2009 року посадовими особами
Державної податкової адміністрації у
Закарпатській області проведено
перевірку дотримання норм Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», за результатами
якої 10 березня 2009 року складено акт за
№001890. Згідно змісту акта перевірки, в
ході її проведення виявлено продаж
товарів на суму 191 гривня 52 коп. без
роздруківки та видачі розрахункового
документа та невідповідність на час
проведення перевірки суми готівкових
коштів, сума яких на місці проведення
розрахунків становила 220 гривень 82 коп.,
а у денному Х - звіті - 20 гривень 82 коп..
Проте, як зазначає позивач,дії по
проведенню перевірки є незаконними, а
сам акт містить ряд невідповідностей
дійсному стану готівкових розрахунків.
Так, перевірку проведено за
відсутності керівника підприємства і
про неможливість бути присутнім під
час її проведення осіб, які цю
перевірку проводили, було повідомлено
заздалегідь. Також, про проведення
планової перевірки податковий орган
повинен був повідомити позивача
заздалегідь і відсутність
попереднього повідомлення не давало
права приступати до проведення
перевірки.

Крім цього, до акта перевірки не додано
Х - звіт, що в свою чергу не підтверджує
факту невідповідності готівкових
коштів. Щодо незабезпечення зберігання
Z - звіту №0032 у книзі обліку
розрахункових операцій, то у місці
прикріплення цього чека виявлені сліди
відриву.

Також, наявні розбіжності у нумерації
акта перевірки: у самому акті зазначено
його №001890, а у оспорюваному рішенні про
застосування фінансових санкцій -
№9978/07/01/23/13589394.

Тому вважає і протиправним рішення про
застосування штрафних санкцій.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 08 липня 2010
року адміністративний позов
задоволено частково: визнано
протиправним і скасовано рішення
Державної податкової інспекції м.
Ужгорода від 26 березня 2009 року
№/931/23 - 3/0078/7744 про застосування
штрафних санкцій на суму 2 382 гривні 60
коп.. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

З таким судовим рішенням суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог не погодився відповідач
і оскаржив його у цій частині в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду.
Просить скасувати оскаржувану
постанову в частині задоволення
позовних вимог та прийняти у цій
частині нову постанову про відмову в
задоволенні цієї частини позовних
вимог.

Окрім цього, обґрунтовуючи доводи
апеляційної скарги, посилається на ті
обставини, що суду першої інстанції не
було представлено жодного доказу, який
би спростовував висновки перевірки
стосовно виявлених порушень. Так, в
ході перевірки було встановлено, що
сума готівки на місці проведення
розрахунків не відповідала сумі у
денному Х - звіті. Позивачем не
забезпечено зберігання Z - звіту №0032, а
також не проведено розрахункові
операції через реєстратор
розрахункових операцій. Проте, суд
першої інстанції, ухвалюючи
оскаржуване судове рішення, свої
висновки мотивував допущеними
помилками при оформленні результатів
перевірки і не навів мотивів, які
свідчили б про відсутність самих
фактів порушень і відповідно підстав
для застосування штрафних санкцій.

Особа, яка подала апеляційну скаргу
(відповідач) та позивач в судове
засідання представників не направили,
хоча сторони належним чином та у
встановленому законом порядку були
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання у справі.

Також, від вказаних осіб відсутні
клопотання про розгляд справи за їх
участі та участі їх представників.

У зв'язку з цим та у відповідності до ст.
197 Кодексу адміністративного
судочинства України справу розглянуто
в письмовому провадженні на підставі
наявних у справі доказів.

Вислухавши доповідь судді - доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, перевіривши доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове
рішення та умотивовуючи свої висновки,
суд першої інстанції виходив з того, що
в судовому засіданні було встановлено
ряд порушень, допущених в ході
проведення перевірки. Зокрема, такої
господарюючої одиниці як магазин
«Канцтовари» взагалі не існує.
Бандурка Н. Ю. працює у позивача
товарознавцем, а не продавцем, як
зазначено в акті перевірки. На початок
перевірки надано чек на суму 90 гривень
92 коп., що свідчить про більшу суму
коштів ніж зазначено в акті перевірки.
Також, акт підписано 11 березня 2009 року,
а в журналі перевірок датою акта
записано 10 березня 2009 року.

Проте, колегія суддів апеляційного
суду не погоджується із такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як було встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
позивач - приватне підприємство
«Нектон» 30 грудня 1999 року
зареєстроване виконавчим комітетом
Ужгородської міської ради, як суб'єкт
підприємницької діяльності - юридична
особа, що підтверджується Свідоцтвом
про державну реєстрацію юридичної
особи Серії АОО №385635 та Довідкою №1358/07
з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ) від 08 листопада 2007 року.

На підставі направлення на перевірку
від 10 березня 2009 року відповідачем
цього ж дня проведено планову
перевірку дотримання суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій
господарської одиниці - магазину по
вул. Швабській, 25 А у м. Ужгороді
Закарпатської області, який належить
позивачу.

За наслідками перевірки 26 березня 2009
року відповідачем складено акт
перевірки за №001890, у якому викладено
виявлені в ході проведення перевірки
порушення. Зокрема, як зазначає
відповідач, позивачем не забезпечено
відповідність сум готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі
готівкових коштів, зазначеній в
денному Х - звіті реєстратора
розрахункових операцій, так як під час
перевірки виявлено фактично готівкові
кошти в сумі 220 гривень 82 коп., в той час
як згідно денного Х - звіту,
роздрукованого під час перевірки сума
коштів становить 20 гривень 82 коп..
Також, позивачем не забезпечено
зберігання у книзі обліку
розрахункових операцій фіскального
звітного чеку №0032 і при продажу
товарів на суму 191 гривня 52 коп. вказану
розрахункову операцію не проведено
через реєстратор розрахункових
операцій.

Вказані обставини підтверджуються
актом перевірки від 10 березня 2009 року
№001890, Z - звітами та фіскальними
звітними чеками.

На підставі висновків перевірки
відповідачем 26 березня 2009 року
прийнято рішення №/931/23 - 3/0078/7744
про застосування штрафних санкцій на
суму 2 382 гривні 60 коп. у відповідності
до п. п. 1, 2, 9, 11, 13 ст. 3, п. п. 1, 4 ст. 17, ст. 22
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Згідно ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формах при
продажу товарів зобов'язані проводити
розрахункові операції на повну суму
розрахунку через зареєстровані,
опломбовані у встановленому порядку та
переведені у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій з
роздрукуванням розрахункових
документів, що підтверджують такі
операції. Крім цього, суб'єкти
підприємницької діяльності
зобов'язані щоденно друкувати на
реєстраторах розрахункових операцій
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книзі обліку
розрахункових операцій, а також
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій.

За порушення вищезазначених вимог
статтями 17, 22 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачено застосування
штрафних (фінансових) санкцій у
відповідних розмірах .

Так як в ході перевірки встановлені
порушення позивачем вимог ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» які полягали у не
проведенні розрахункової операції на
повну суму розрахунку через реєстратор
розрахункових операцій з
роздрукуванням розрахункових
документів, що підтверджують такі
операції не забезпеченні зберігання в
книзі обліку розрахункових операцій
звітів, а також у невідповідності сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій і які
підтверджені дослідженими доказами, до
позивача правомірно застосовано
фінансові санкції. Тобто, оспорюване
рішення прийнято відповідачем за
наявності передбачених законом
підстав та з дотриманням вимог
законодавства щодо розміру штрафної
санкції за такі порушення

В свою чергу судом першої інстанції, на
думку колегії суддів апеляційного
суду, не враховано вищевикладеного і
допущено порушення норм матеріального
права.

А тому помилковим є висновок суду
першої інстанції щодо відсутності у
даному випадку підстав для
застосування фінансової санкції.

У відповідності до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України; з використанням повноважень з
метою, якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення .

В зв'язку з цим, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що відповідачем оскаржуване
рішення прийнято на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України, а тому є правомірним і підстав
для його скасування колегія суддів не
вбачає.

При цьому колегія суддів апеляційного
суду не погоджується із висновками
суду першої інстанції щодо
протиправності оспорюваного рішення з
посиланням на відсутність такої
господарюючої одиниці як магазин
«Канцтовари», а також з посиланням на
те, що Бандурка Н. Ю. працює у позивача
товарознавцем, що надано чек на суму 90
гривень 92 коп., а також на дату
підписання акта, так як ці обставини не
спростовують фактів виявлених
порушень і не підтверджують
протиправність прийнятого рішення .

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд ухвалює рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, підтверджених дослідженими
доказами.

Крім цього, перевірку проведено за
юридичної адресою позивача, про що
зазначено в акті перевірки.

Згідно ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування судового
рішення та ухвалення нового рішення є,
зокрема, порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції, вирішуючи даний спір
та постановляючи судове рішення,
допустив порушення норми
матеріального, що призвело до
неправильного вирішення справи. Тому
постанову суду в частині задоволення
позовних вимог слід скасувати і
винести в цій частині нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог про
визнання протиправним та скасування
рішення відповідача відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Закарпатської області задовольнити.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 08 липня 2010
року по справі №2а - 3420/09/0770 в частині
задоволення позовних вимог скасувати
та прийняти у цій частині нову
постанову.

В задоволенні адміністративного
позову приватного підприємства
«Нектон» до Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Закарпатської
області про визнання протиправною
перевірки та скасування рішення в
частині визнання протиправним та
скасування рішення Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді про
застосування штрафних санкцій від 26
березня 2009 року №/931/23 - 3/0078/7744 на
суму 2 382 гривні 60 коп. відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення особам,
які беруть участь у справі, копії
постанови і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
А. І. Рибачук

І. О. Яворський