Справа № 826/15110/13-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю
секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВАЛЬРАВЕН"
до Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВАЛЬРАВЕН"
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.10.2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся з позовом про
визнання незаконним рішення про
коригування митної вартості товарів
від 20.08.2013 № 100270000/2013/300245/2, скасування
картки відмови у прийнятті митної
декларації, митному оформленні,
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення від 20.08.2013 № 100270000/3/01606 та
зобов'язання відповідача визнати митну
вартість товару за основним методом
визначення митної вартості товарів за
митною декларацією від 15.08.2013 №
100270000/2013/174175.

Свої вимоги мотивував тим, що подана
митна декларація для митного
оформлення товару була з наданням усіх
необхідних документів на
підтвердження заявленої митної
вартості товару за ціною контракту.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.10.2013 року позов залишено без
задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального права та винести нове
рішення, яким задовольнити позов в
повному обсязі.

В засідання з'явився представник
апелянта, наполягав на задоволенні
апеляційної скарги. Представник
відповідача, будучи належним чином
повідомленим, в судове засідання не
з'явився, що не перешкоджає слуханню
спірного питання відповідно до вимог ч.
4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи, заперечення на
апеляційну скаргу, доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову, виходячи з того, що
позивачем не надано належних
документів на підтвердження заявленої
митної вартості, та у відповідача не
було можливості застосувати митну
вартість, визначену позивачем, тому при
здійсненні митної оцінки був
застосований резервний метод
визначення митної вартості товарів.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між
компанією J. van Walraven Bv. та ТОВ
„ВАЛЬРАВЕН" укладено контракт від
01.07.2013 № 4/2013 на поставку систем для
кріплення та монтажу систем
водопостачання, опалення, каналізації,
сантехніки, кондиціонування повітря та
комплектуючих до даного устаткування.

Згідно контракту сторони обумовили
умови поставки товару - EXW Мідрехт,
Нідерланди (Інкотермс 2000). Ціна на
товари та асортимент товару
зазначається в накладних (інвойсах),
які є невід'ємною частиною цього
контракту, та видаються на кожну партію
товару.

Вартість пакування товару входить в
ціну товару та відповідно в ціну
контракту.

Ціни на імпортовані товари є
індивідуальними та розраховуються
постачальником, виходячи із
собівартості виробництва
постачальника, об'ємів реалізації
товарів покупцю, асортименту товарів,
що постачаються, та інших факторів за
згодою сторін.

Згідно із підпунктом 3.1 пункту 3
контракту оплата здійснюється не
пізніше, ніж через 30 днів з дня
перетинання товарів кордону, якщо на
конкретну поставку не будуть
передбачені сторонами інші строки
оплати товару, що постачається.

На виконання умов контракту
декларантом подано для митного
контролю митну декларацію від 15.08.2013 №
100270000/2013/174175, за якою задекларовано в
режимі імпорт 19 товарів, серед яких
монтажні підтримувальні елементи для
кріплення труб з оцинкованої сталі,
вироби без різьби з оцинкованої сталі,
вироби сталеві з різьбою, профілі з
вуглецевої сталі оцинковані, профілі з
вуглецевої сталі оцинковані
холоднодеформовані, вироби з
пластмаси, кріпильний будівельний
виріб та інші.

Митна вартість товарів задекларована
за основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції), що
підтверджується даними у гр.6
декларації митної вартості від 15.08.2013 №
100270000/2013/174175.

Для підтвердження митної вартості
товарів подані наступні документи:
контракт від 01.07.2013 № 4/2013, додаткова
угода №1 до контракту від 01.07.2013, інвойс
від 31.07.2013 № 13004564, договір
транспортного експедирування (надання
послуг з міжнародних і внутрішніх
вантажоперевезень автомобільним
транспортом) від 04.01.2012 № 182-Т/611, довідка
транспортно-експедиційних витрат від
07.08.2013, договір-заявка № 17 на міжнародне
перевезення вантажу від 30.07.2013,
прайс-лист від 31.07.2013, митна декларація
країни відправлення № 13NL136DD3263A5390 та
лист від виробника товару від 31.07.2013 б/н.

Враховуючи розбіжності та неповні
відомості, а саме: незавірені
виправлення в інвойсі, відсутність
відміток митних органів Нідерландів у
митній декларації країни відправлення,
різна кількість місць у митній
декларації країни відправлення та в
товаросупровідних документах,
відмінність у організаційно-правовій
формі експедитора, зазначеній у
товаросупровідних документах, зокрема
на довідці транспортно-експедиційних
витрат від 07.08.2013 проставлена печатка
експедитора ПП «Приват-Транс», а у
договорі-заявці від 30.07.2013 № 17 у графі 3
зазначене ТОВ «Приват-Транс»,
декларантом не зазначено інформації
щодо взаємозалежності продавця і
покупця, відповідачем було витребувано
у декларанта додаткові документи для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів.

15.08.2013 декларантом подані додаткові
документи для підтвердження заявленої
митної вартості.

Однак, не надано документів які
витребовувались відповідачем, зокрема:
платіжних банківських документів, що
підтверджували б сплату коштів
постачальнику за товар, а також
експедитору за
транспортно-експедиторські послуги,
проте надані видаткові накладні від
08.05.2013 № 1172, 19.07.2013 № 2156, 26.06.2013 № 1777, від
26.06.2013 № 1795, від 16.07.2013 № 2084, від 13.08.2013 №
2559, від 17.07.2013 № 2111, від 29.01.2013, від 28.05.2013
№ 1378, що підтверджують ціну, за якою був
проданий товар позивачем третім особам
на території України у період, що
передував часу імпорту товару, митне
оформлення якого здійснено за МД від
21.08.2013 № 100270000/2013/174824, та платіжні
доручення в іноземній валюті від 07.06.2013
№ 27, від 11.07.2013 № 37, що підтверджують
проведення розрахунків між компанією J.
van Walraven Bv. та ТОВ „ВАЛЬРАВЕН" за
поставки товару за іншим контрактом
від 29.03.2008 № 2/2008.

Перевіривши подані документи, рішенням
про коригування митної вартості
товарів від 20.08.2013 року № 100270000/2013/300245/2
орган доходів і зборів скоригував
митну вартість товарів та збільшено
загальну митну вартість товарів на 3287,59
євро, тобто на 34 799,57 грн.

У зв'язку з прийнятим рішенням про
коригування митної вартості товарів,
через відсутність у поданих документах
відомостей щодо вартості навантаження
товару у митному оформленні за МД від
15.08.2013 № 100270000/2013/174175 було відмовлено.

20.08.2013 Київською міжрегіональною
митницею Міндоходів було прийнято
картку відмови у прийнятті митної
декларації, митному оформленні,
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення від 20.08.2013 № 100270000/3/01606.

Позивач сплатив суму грошової застави
згідно із підрахунком сум, зазначених у
гр.44 митної декларації за способом
сплати 55, що складає 7985,22 грн. та товари
були випущені у вільний обіг, однак, з
визначенням такої митної вартості
товарів не погодився.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу
України декларант або уповноважена ним
особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані: 1) заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом; 2)
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню; 3) нести всі додаткові
витрати, пов'язані з коригуванням
митної вартості або наданням митному
органу додаткової інформації.

У разі виявлення розбіжностей у
поданих декларантом документах,
виявлення ознак підробки або наявності
чи відсутності всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, митний орган має право вимагати
від декларанта надання додаткових
документів, перелік яких визначено
законодавцем.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст. 55 цього Кодексу.

Відповідач використав цінову
інформацію щодо митних оформлень
товарів інших імпортерів, яка
безпосередньо вказувала на заниження
митної вартості товарів позивачем (за
МД від 27.06.2013 № 100270000/2013/168126, від 14.06.2013 №
100270000/2013/165520, від 14.05.2013 № 100270000/2013/162020,
від 27.06.2013 № 100270000/2013/168126, від 23.07.2013 №
125130000/2013/217484, від 24.07.2013 № 100260000/2013/108135
митне оформлення товарів за кодами
згідно УКТЗЕД , , ,
, здійснено за вищою митною
вартістю).

Учасником (засновником) ТОВ
«ВАЛЬРАВЕН» є Приватне товариство з
обмеженою відповідальністю «Я. ВАН
ВАЛЬРАВЕН ХОЛДИНГ Б.В.», яке вносить 100%
Статутного капіталу Товариства.

Відтак, встановлено пов'язаність
позивача з компанією J. van Walraven Bv., на
підставі п.п. «e» п. 4 ст. 15 Угоди про
застосування статті VII Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі 1994 року від
15.04.1994- один з них прямо або
опосередковано контролює іншого.

У наданих основних документах для
підтвердження митної вартості товарів
відповідачем було виявлено ряд
розбіжностей.

Органом доходів і зборів було виявлено,
що на довідці
транспортно-експедиційних витрат від
07.08.2013 проставлена печатка експедитора
ПП „Приват-Транс", а у договорі-заявці
від 30.07.2013 № 17 у графі 3 зазначене ТОВ
„Приват-Транс". Зазначена помилка не
носить суттєвого характеру, проте у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
наявне і ПП „Приват-Транс", і ТОВ
„Приват-Транс".

Під час перевірки поданих до митного
контролю документів посадовою особою
Київської міжрегіональної митниці
також було виявлено закреслення у гр.
EUR1-DECLARATION інвойсу від 31.07.2013 № 13004564,
незавірене печаткою продавця.

Крім того, декларантом у гр.31 МД від
15.08.2013 № 100270000/2013/174175 допущена помилка в
зазначенні артикулу товару, товар з
артикулом 635320 відсутній і в інвойсі від
31.07.2013 № 13004564, і в прайс-листі виробника
товару від 31.07.2013.

Зважаючи на наявні розбіжності у
документах суд приходить до висновку,
що у Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів були підстави вимагати у
декларанта додаткові документи для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товарів.

Декларація країни відправлення №
13NL136DD3263A5390 не містить відміток митного
органу Нідерландів. Відсутність
штампів/печаток митного органу
Нідерландів пояснюється застосуванням
процедури електронного декларування,
проте, зазначена декларація не містить
відміток у графі К.

Посадовою особою органу доходів і
зборів також була виявлена різна
кількість місць у митній декларації
країни відправлення та в
товаросупровідних документах.

Відповідно до ст. 57 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Митною вартістю за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, є вартість
операції, тобто ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за товари,
якщо вони продаються на експорт в
Україну, скоригована в разі потреби
відповідно до частини другої цієї
статті. Ціна, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті, - це загальна сума
всіх платежів, які були здійснені або
які повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів на користь продавця
та/або на користь продавця через третіх
осіб, та/або на пов'язаних з продавцем
осіб. Такі платежі можуть бути
здійснені прямо або опосередковано
шляхом переказу грошей, акредитиву,
інкасування або за допомогою інших
розрахунків (вексель, передача цінних
документів тощо) ( ч. 1 ст. 267 МК України).

Згідно із ч. 2 ст. 58 МК України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Метод один - за ціною угоди, не був
застосований через неподання
позивачем додаткових документів які б
підтвердили митну вартість, наявності
сумнівів щодо достовірності
відомостей, необхідних для
підтвердження заявленої митної
вартості та наявної у митного органу
додаткової інформації про рівень
митної вартості на товар.

Згідно із частинами 1,2, 4 статті 59 МК
України, у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статті
58 цього Кодексу, за основу для її
визначення береться вартість операції
з ідентичними товарами, що продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята органом доходів і
зборів вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: фізичні характеристики,
якість та репутація на ринку, країна
виробництва, виробник.

Згідно із ч. 1- 4 ст. 60 МК України, у разі
якщо митна вартість оцінюваних товарів
не може бути визначена згідно з
положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу,
за митну вартість береться прийнята
органом доходів і зборів вартість
операції з подібними (аналогічними)
товарами, які продано на експорт в
Україну і час експорту яких збігається
з часом експорту оцінюваних товарів
або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не
однакові за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними
(аналогічними), враховуються якість
товарів, наявність торгової марки та
репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих же
комерційних рівнях, що й оцінювані
товари.

У Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів була відсутня інформація
щодо ідентичних та подібних
(аналогічних) товарів, що продавалися
на експорт в Україну з Нідерландів і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього. У
справі також відсутні докази надання
декларантом відповідної інформації
органу доходів і зборів.

За таких обставин, у відповідача не
було підстав для застосування методу
визначення митної вартості товарів за
ціною договору щодо ідентичних товарів
чи за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 62 МК України, у разі
якщо митна вартість оцінюваних товарів
не може бути визначена відповідно до
положень статей 58-61 цього Кодексу, їх
митна вартість визначається згідно з
положеннями цієї статті на основі
віднімання вартості, крім випадків,
коли на вимогу декларанта або
уповноваженої ним особи послідовність
застосування цієї статті та статті 63
цього Кодексу може бути зворотною.

Так як вказані відомостей у органу
доходів і зборів були відсутні, то й
відсутні підстави для застосування
методу визначення митної вартості на
основі віднімання вартості.

Відповідно до вимог ст. 63 МК України,
для застосування методу визначення
митної вартості товарів на основі
додавання вартості (обчислена
вартість) органу доходів і зборів має
бути надана інформація від виробника
товарів щодо вартості матеріалів та
витрат, понесених виробником при
виробництві оцінюваних товарів, обсягу
прибутку та загальних витрат, що
дорівнює сумі, яка звичайно
відображається при продажу товарів
того ж класу або виду, що й оцінювані
товари, які виготовляються виробниками
у країні експорту для експорту в
Україну, загальних витрат при продажу в
Україну з країни вивезення товарів
того ж класу або виду, тобто витрат на
завантаження, розвантаження та обробку
оцінюваних товарів, їх транспортування
до аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України,
витрат на страхування цих товарів.

У зв'язку з ненаданням такої інформації
декларантом застосування методу
визначення митної вартості товарів на
основі додавання вартості (обчислена
вартість) було також неможливим.

Відповідно ч. 1 ст. 64 МК України, у разі
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 58-63 цього Кодексу, митна
вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GAТТ).

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
відсутністю законних підстав для
застосування попередніх методів
визначення митної вартості товарів
відповідачем було скориговано
заявлену декларантом митну вартість
товарів із застосуванням резервного
методу.

Позивачем, при декларуванні товарів за
МД від 15.08.2013 № 100270000/2013/174175 було обрано
основний метод визначення митної
вартості товарів, однак, подані
документи для підтвердження заявленої
митної вартості містили виправлення та
розбіжності, за наявної у відповідача
цінової інформації щодо митних
оформлень інших імпортерів заявлену
митну вартість було скориговано за
резервним методом.

Через невідповідність обраного методу
умовам, наведеним у главі 9 МК України, у
митному оформленні за вказаною митною
декларацією від 15.08.2013 - було
відмовлено.

Враховуючи викладене, апелянтом не
було надано доказів на підтвердження
вимог апеляційної скарги, а висновки
суду першої інстанції є такими, що
відповідають вимогам закону і доводами
апеляційної скарги не спростовуються.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
відмови в задоволенні позову, через що
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВАЛЬРАВЕН"
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.10.2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВАЛЬРАВЕН"
до Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21.10.2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 04.03.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено
04.03.2014 року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.