Справа № 359/1949/13-а
Суддя: Криворучко І. В.
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

« 07» березня 2014 року.

Бориспільський міськрайсуд Київської
обл. у складі

Головуючого судді Криворучко І.В.

При секретарі Бердник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду матеріали справи
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Іванківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області про визнання дій
протиправними, визнання не чинним та
скасування рішення сільської ради,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов зазначений позов до
початку розгляду якого по суті від
представника відповідача надійшло
клопотання про закриття провадження у
справі, оскільки зазначена справа
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Представник позивача та позивач в
судовому засіданні покладається на
думку суду.

Суд дослідив, проаналізував та оцінив
матеріали позовної заяви і дійшов
висновку, що провадження у справі
підлягає закриттю, оскільки справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно до вимог ст.. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження. Аналогічні положення
містяться у ч. 2 ст. 4 КАС України.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» при вирішенні питань,
пов'язаних із компетенцією судів у
спорах, що виникають із земельних
відносин, судам слід ураховувати
роз'яснення, викладені в п. 2 і 3
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», а також Рішення
Конституційного Суду України від 01
квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за
конституційним поданням Вищого
адміністративного суду України щодо
офіційного тлумачення положень ч. 1 ст.
143 Конституції України, п.п. „а", „б",
„в", „г" ст.. 12 ЗК України, п. 1 ч. 1 ст. 17
КАС України.

При цьому суди мають виходити з того, що
згідно зі ст.. 13 і 14 Конституції України,
ст.. 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та
земельні ділянки є об'єктами цивільних
прав, а держава і територіальні громади
через свої органи беруть участь у
земельних відносинах із метою
реалізації цивільних та інших прав у
приватноправових відносинах, тобто
прав власників земельних ділянок. Отже,
суду слід з'ясовувати, є спір
приватноправовим або
публічно-правовим; чи виник спір із
відносин, урегульованих нормами
цивільного права, чи пов'язані ці
відносини зі здійсненням сторонами
цивільних або інших майнових прав на
земельні ділянки на засадах рівності;
чи виник спір щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень при реалізації ним
управлінських функцій у сфері
земельних правовідносин.

Згідно п. 7 даної Постанови земельні
відносини, суб'єктами яких є фізичні чи
юридичні особи, органи місцевого
самоврядування, органи державної
влади, а об'єктами - землі у межах
території України, земельні ділянки та
права на них, у тому числі на земельні
частки (паї), регулюються земельним і
цивільним законодавством на принципах
забезпечення юридичної рівності прав
їх учасників, забезпечення гарантій
прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5
Земельного Кодексу України; далі - ЗК).
Захист судом прав на землю у цих
відносинах здійснюється способами,
визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею
152 ЗК, у тому числі шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають
із земельних відносин, у яких хоча б
однією зі сторін є фізична особа,
незважаючи на участь у них суб'єкта
владних повноважень, згідно зі статтею
15 ЦПК розглядаються в порядку
цивільного судочинства. Це стосується,
наприклад, позовів про визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування щодо видання дозволу на
виготовлення (розроблення) проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, вирішення інших питань, що
відповідно до закону необхідні для
набуття і реалізації права на землю,
про надання чи передачу земельної
ділянки у власність або користування
чи не вирішення цих питань, припинення
права власності чи користування землею
(статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та
інші).

Частиною 2 п. 21 наведеної Постанови
також встановлено, що ураховуючи
положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС,
не є публічно-правовим і розглядається
у порядку цивільного судочинства спір
між органом державної влади та/або
органом місцевого самоврядування
(суб'єктом владних повноважень) як
суб'єктом публічного права та суб'єктом
приватного права - фізичною особою, в
якому управлінські дії суб'єкта
владних повноважень спрямовані на
виникнення, зміну або припинення
цивільних прав фізичної особи. У такому
випадку це спір про право цивільне,
незважаючи на те, що у спорі бере участь
суб'єкт публічного права, а спірні
правовідносини врегульовано нормами
цивільного та адміністративного права.

Виходячи зі змісту позовних вимог, суд
вважає, що звернувшись із даним
адміністративним позовом до суду
позивач фактично намагається
реалізувати своє право на безоплатне
отримання у власність земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, у спосіб скасування
рішення органу місцевого
самоврядування та зобов'язання
останнього затвердити технічну
документацію із землеустрою щодо
складання державних актів на право
власності на земельну ділянку. Це
свідчить про неможливість подальшого
розгляду даної справи за правилами КАС
України.

Тому, суд вважає, що спір, який надійшов
на розгляд суду, є цивільно-правовим,
оскільки він виник між ОСОБА_1 та
Іванківською сільською радою у
результаті реалізації позивачем своїх
цивільних прав, спрямованих на набуття
у власність земельної ділянки, а тому
має розглядатися за правилами ЦПК
України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати за
правилами адміністративного
судочинства.

На підставі наведеного, керуючись
п.1,ч.1,ст.157 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Іванківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області про визнання дій
протиправними, визнання не чинним та
скасування рішення сільської ради,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди - закрити,
роз'яснивши позивачу його право на
звернення до суду в порядку цивільного
судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом 5 (п'яти) днів з
моменту її оголошення до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Бориспільський міськрайонний
суд Київської обл.

Суддя
І.В.Криворучко