Справа № 872/12974/13
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2013-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2013 р. справа № 334/2881/13-а
(2-а/334/110/2013)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Юхименка
О.В.

суддів: Мельника В.В.
Нагорної Л.М.

при секретарі судового засідання:
Федосєєва Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Районної
адміністрації

Запорізької
міської ради по Ленінському району

на постанову Ленінського
районного суду міста Запоріжжя

від 10 липня 2013 року

у справі № 334/2881/13-а
(2-а/334/110/2013)

за позовом ОСОБА_2,

АДРЕСА_1

до відповідача Районної
адміністрації

Запорізької
міської ради по Ленінському району,

вул. Бородінська,
1-А, м. Запоріжжя, 69096;

третя особа Орган опіки та
піклування

Районної
адміністрації

Запорізької
міської ради по Ленінському району,

вул. Бородінська,
1-А, м. Запоріжжя, 69096;

про скасування
Рішення, -

встановив: ОСОБА_2, за учать третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
Відповідача - Орган опіки та піклування
Районної адміністрації Запорізької
міської ради по Ленінському району,
подав позов до Районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Ленінському району про скасування
Розпорядження № 138 від 11 березня 2013
року «Про порядок участі у вихованні та
спілкуванні громадянина ОСОБА_2 з
малолітньою ОСОБА_3».

Ленінський районний суд міста
Запоріжжя (суддя Баруліна Т.Є.) своєю
постановою від 10 липня 2013 року позов
задовольнив.

Постанова суду мотивована тим, що
спілкування батька з донькою обмежено.
При цьому, службою у справах дітей
порушено принцип пропорційності.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі Районна адміністрація
Запорізької міської ради по
Ленінському району, Відповідач, вказує
на порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
Розпорядження голови було прийнято у
повній відповідності до діючого
законодавства, враховуючи рішення
комісії з питань захисту прав дитини,
та на підставі Сімейного кодексу
України, Закону України «Про охорону
дитинства» від 26 квітня 2001 року N 2402-III,
Порядку провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 вересня 2008 року N 866.

Просить постанову окружного
адміністративного суду скасувати та
прийняти нову постанову суду. У позові
відмовити.

Процесуальним правом на участь
представника в судовому засіданні
сторони не скористались. Про дату, час
та місце судового розгляду були
повідомлені належним чином.

З огляду на приписи статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Обставини справи: 11 березня 2013 року
голова Районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Ленінському району, розглянувши заяви
громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_4, своїм
Розпорядження № 138 визначив ОСОБА_2 дні
спілкування з малолітньою донькою
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - один з будніх днів
з 13:00 до 19:00 за домовленістю між
батьками, шляхом вільного пересування,
та з 13:00 п'ятниці до 19:00 суботи за місцем
проживання батька.

Скасування Розпорядження № 138 від 11
березня 2013 року «Про порядок участі у
вихованні та спілкуванні громадянина
ОСОБА_2 з малолітньою ОСОБА_3» було
предметом судового позову.

Ленінський районний суд міста
Запоріжжя, про що зазначено вище, позов
задовольнив з огляду на порушення
принципу пропорційності.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права при винесені
оскарженої постанови, виходить з
наступного.

Відповідно до вимог статті 125
Конституції України, система судів
загальної юрисдикції в Україні
будується за принципами
територіальності і спеціалізації.

З огляду на приписи статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Отже, під адміністративною юстицією
розуміється особливий вид правосуддя,
предметом якого є конфлікти
публічно-правового характеру.

Законодавство не містить визначення
терміна «публічно-правовий спір». Для
розгляду спору адміністративним судом
необхідно встановити його
публічно-правовий зміст (характер).

Вирішуючи питання про віднесення норми
до публічного права, а спору до
публічно-правового, слід враховувати
загальнотеоретичні та законодавчі
критерії. Спір набуває ознак
публічно-правового за умов не лише
наявності серед суб'єктів спору
публічного органу чи посадової особи, а
й здійснення ними у цих відносинах
владних управлінських функцій.

З матеріалів справи очевидно, що спір
стосується участі у вихованні дитини
того з батьків, хто проживає окремо від
неї.

Дані правовідносини врегульовано
нормами Сімейного кодексу України та
Цивільного кодексу України. Відповідно
до статті 15 Цивільного процесуального
кодексу України суди розглядають в
порядку цивільного судочинства справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи вказані обставини справи,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що оскільки спірні
правовідносини є цивільно-правовими,
юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на даний спір. З огляду на
заявлені підстави позову, право
підлягає захисту в порядку цивільного
законодавства.

Керуючись ст. 195, п. 4 ч. 1 ст. 198, ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Ленінському району
задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду
міста Запоріжжя від 10 липня 2013 року у
справі № 334/2881/13-а (2-а/334/110/2013) скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвалу складено у повному обсязі
11 листопада 2013 року.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна