Справа № 801/7733/13-а
Суддя: Петренко В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 лютого 2014 року (15:20) Сімферополь
Справа №801/7733/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Петренко В.В., за
участю секретаря Кузьменко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом

Кримського республіканського
підприємства "Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Керчі"

до Керченської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в АР Крим

визнання протиправним та скасування
податкове повідомлення-рішення,

за участю представників сторін:

від позивача - Слюсарь Віталій
Анатолійович, паспорт серії НОМЕР_2;

від відповідача - не з'явився.

Суть спору: Кримське республіканське
підприємство "Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Керчі" звернулось до
Окружного адміністративного суду АР
Крим з позовом до Державної податкової
інспекції в м. Керчі АР Крим Державної
податкової служби та просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ в м. Керчі АРК
ДПС № від 06.03.2013р. на суму 125452грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
зазначене податкове
повідомлення-рішення винесено з
порушенням норм податкового
законодавства, в зв'язку з чим, воно є
протиправним та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні, яке відбулося
18.02.2014 року представник позивача
наполягав на задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

Відповідач явку свого представника у
судове засідання не забезпечив, про
день, час та місце судового розгляду
справи повідомлений належним чином,
про що свідчить повідомлення про
відкладення розгляду справи (а.с.174),
надав заперечення до
адміністративного позову та
клопотання про розгляд справи за його
відсутності (а.с.175).

Приймаючи до уваги, що в матеріалах
справи достатньо доказів для
з'ясування обставин по справі, суд
вважає можливим на підставі статті 128
КАС України розглядати справу за
відсутністю представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Кримське республіканське підприємство
"Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Керчі" (далі - КРП
"Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Керчі") зареєстровано у
якості юридичної особи 15.05.1992 року
Виконавчим комітетом Керченської
міської ради АР Крим, про що свідчить
свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи (а.с.24).

Як вбачається з матеріалів справи,
посадовими особами ДПІ у м.Керчі АР
Крим ДПС проведена документальна
виїзна позапланова перевірка КРП
"Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Керчі" (), з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2012 року по 31.12.2012 року.

За результатами перевірки
відповідачем складено акт від 04.03.2013
року №342/22.1/19195199 (далі - акт перевірки)
(а.с.7).

Відповідно до висновків акту перевірки
відповідачем були встановлені
порушення (а.с.11):

- п.198.6 ст.198, п.201.10. ст.201 Податкового
кодексу України, в результаті чого
встановлено завищення податкового
кредиту з ПДВ, що привело до заниження
податку на додану вартість що підлягає
сплаті в бюджет на суму 213140,00грн., в т.ч.
за жовтень 2012 року на суму 45528,00грн.,
листопад 2012 року на суму 167612,00грн., та
завищення від'ємного значення ряд.19
Декларації на загальну суму 125452,00грн., в
т.ч. за жовтень 2012 року на суму 97465,00грн,
листопад 2012 року на суму 27987,00грн.

Відповідачем в акті перевірки
зазначено, що перевіркою показників,
відображених у рядку 10.1. Декларацій
«Придбання з ПДВ, на митній території
України товарів (послуг) та основних
фондів з метою їх використання у межах
господарської діяльності платника
податку для здійснення операцій, які
підлягають оподаткуванню за ставкою 20%
та нульовою ставкою» за період з 01.10.12р.
по 31.12.12р. встановлено завищення на суму
338592,31 грн., в т.ч за жовтень 2012р. на суму
142993,0грн; за листопад 2012р. на суму
195599,0грн.

В ході проведення перевірки
встановлено розбіжність між Єдиним
реєстром податкових накладних та
реєстром отриманих податкових
накладних, наданих платником до
декларації за липень, вересень 2011 року.

На підставі виявлених порушень, ДПІ у
м.Керчі АР Крим ДПС було винесено
податкове повідомлення-рішення:

- № від 06.03.2013 року, яким КРП
"Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Керчі" зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за жовтень 2012 року у
розмірі 97465,00грн. та за листопад 2012 року
у розмірі 27987,00грн. (а.с.12).

Вирішуючи питання про правомірність
винесених оскаржуваних податкових
повідомлень - рішень та перевіряючи
обґрунтованість висновків, викладених
в акті перевірки, суд зазначає
наступне.

Відповідно до положень п.п.14.1.181 п.14.1
ст.14 Податкового кодексу України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: або
дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг; або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну.

Пунктом 201.4 ст. 201 ПК України
передбачено, що податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (п. 201.6 ст. 201 ПК
України).

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 ПК України
право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Відповідно до положень п. 198.6 ст. 198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу. У разі коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Згідно абз.1 п. 201.10. ст.201 Податкового
кодексу України, податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до абз.2 п.201.10. ст.201
Податкового кодексу України, при
здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Суд зазначає, що для отримання права на
податковий кредит із сум податку на
додану вартість, сплачених в ціні
придбаного товару (робіт, послуг),
платник податку на додану вартість
повинен отримати податкові накладні за
реально отриманий товар (роботи,
послуги), призначений для використання
у власній господарській діяльності.

Згідно п.187.10 ст.187 Податкового кодексу
України, платники податку, які
постачають теплову енергію, газ
природний (крім скрапленого), у тому
числі надають послуги з його
транспортування та постачання, надають
послуги з водопостачання,
водовідведення чи послуги, вартість
яких включається до складу квартирної
плати чи плати за утримання житла,
фізичним особам, бюджетним установам,
не зареєстрованим як платники податку,
а також житлово-експлуатаційним
конторам, квартирно-експлуатаційним
частинам, об'єднанням співвласників
багатоквартирних будинків, іншим
платникам податку, які здійснюють збір
коштів від зазначених покупців з метою
подальшого їх перерахування продавцям
таких товарів (надавачам послуг) у
рахунок компенсації їх вартості,
визначають дату виникнення податкових
зобов'язань та податкового кредиту за
касовим методом.

У липні 2011 року КРП "Виробниче
підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Керчі" отримало від ПАТ
« Крименерго» Керченський РЕМ
податкову накладну від 21.07.2011г № 8654/057
(а.с.169). Так як на підприємстві
використовується касовий метод, то в
липні 2011 року була частково включена
сума податкового кредиту за податковою
накладною від ПАТ «Крименерго»
Керченський РЕМ.

31 серпня 2011 року вих.№01462, було отримано
лист від ПАТ «Крименерго» Керченський
РЕМ, в якому зазначено що в липні 2011
року помилково було видано податкову
накладну №8654/057 від 21.07.2011 року за
активну електроенергію, правильною
необхідно вважати податкову накладну
№8361/057 від 21.07.2011 року (а.с.168).

У Єдиному реєстрі податкових накладних
даний документ був зареєстрований від
28.07.2011 року. Надалі були внесені зміни
до реєстру податкових накладних за
липень 2011 року. А саме, в реєстрі за
серпень 2012 року була «знята» податкова
накладна від 21.07.2011 року № 8654/057 та
внесена до реєстру податкова накладна
від 21.07.2011 року № 8361/057.

У жовтні 2012 року була отримана
субвенція з погашення заборгованості
за електроенергію перед ПАТ
«Крименерго», у зв'язку з цим, у жовтні
2012 року КРП "Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Керчі" включило до
складу податкового кредиту податкову
накладну, отриману від ВАТ
«Крименерго» () № 8361/057 від 21
липня 2011р в сумі 142 993,35 грн. Часткове
включення сум ПДВ до складу
податкового кредиту пояснюється п. 187.10
ст. 187 ПК України. Дана податкова
накладна була занесена до реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних в сумі 142 993,35 грн.

У листопаді 2012 року дана податкова
накладна від ВАТ «Крименерго» №8361/057 з
датою виписки 21 липня 2011 на суму 142 993,35
грн. була виключена з реєстру
податкових накладних. До реєстру було
внесено податкова накладна № 8361/057 від
28 липня 2011 року на суму 142 993,35 грн.

У грудні 2012 року в реєстрі податкових
накладних була «знята» податкова
накладна від 21.07.2011г № 8361/057 та занесена
податкова накладна від 28.07.2011 року №
8361/057 (а.с.164-165).

Дана податкова накладна включена до
складу податкового кредиту на підставі
пункту 198.6 ст.198 Податкового Кодексу
України, згідно з яким платники
податків, що застосовували касовий
метод до набрання чинності ПКУ або
застосовують касовий метод, мають
право на включення до податкового
кредиту сум податку на підставі
податкових накладних, отриманих
протягом 60 календарних днів від дати
списання коштів з банківського рахунка
платника податку.

Лист ДПС України від 08.06.2012 року №
16100/7/15-3417-08 говорить, що платник податку,
який здійснює операції з поставки
згідно ст. 187.10 ст.187 Кодексу, при
погашенні кредиторської
заборгованості за придбані товари /
послуги шляхом проведення розрахунків
з постачальниками вправі протягом 60
календарних днів від дати списання
коштів з банківського рахунка такого
платника ПДВ віднести до складу
податкового кредиту суми ПДВ за
податковими накладними, отриманими ним
при придбанні товарів / послуг у
минулих роках, за умови, що від дати
виписки таких накладних не пройшло
більше 1095 днів.

Таким чином величина податкового
кредиту не змінювалася.

У листопаді 2012 року КРП "Виробниче
підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Керчі" включило до
складу податкового кредиту податкову
накладну отриману від ПАТ «Крименерго»
() №10961/057 від 21 вересня 2011р,
яка зареєстрована в Єдиному реєстрі
податкових накладних, в сумі 195 598, 96 грн.
Часткове включення сум ПДВ до складу
податкового кредиту пояснюється п. 187.10
ст. 187 ПК України.

Відповідно положень Порядку
заповнення податкової накладної,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 01.11. 2011р. № 1379,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 22.11.2011р. за № 1333/20071, податкова
накладна видається платником податку,
який поставляє товари (послуги), на
вимогу їх отримувача та надає право
покупцю, зареєстрованому як платник
податку, на включення до податкового
кредиту витрат по сплаті податку на
додану вартість.

Не дає права покупцю на віднесення сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту: відсутність факту
реєстрації платником податку -
продавцем товарів/послуг податкових
накладних в Єдиному реєстрі податкових
накладних; порушення порядку
заповнення податкової накладної;
податкова накладна виписана платником,
звільненим від сплати податку за
рішенням суду, після набрання чинності
таким рішенням суду.

При цьому дані, наведені в накладній,
мають відповідати даним
бухгалтерського та податкового обліку
платника, що кореспондується із п. 2 ст. 3
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні".

Отже, зі змісту наведених норм слідує,
що необхідним первинним документом,
який дає право платнику податків на
формування податкового кредиту, є
належним чином оформлена податкова
накладна.

Таким чином податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість має бути
підтверджений належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Згідно з положеннями Податкового
кодексу України існує один випадок не
включення до складу податкового
кредиту витрат по сплаті податку -
відсутність податкової накладної.
Інших підстав для не включення до
складу податкового кредиту витрат по
сплаті податку на додану вартість цим
кодексом не передбачено.

Всі податкові накладні, що
підтверджують здійснення позивачем
вищезазначеної господарської
операції, є в матеріалах справи,
оцінені судом та визнані такими, що
оформлені у відповідності до вимог
чинного законодавства.

Відповідно до статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно зі статтею 70 вказаного Кодексу
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, відповідачем на виконання
вимог частини другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
не надані суду належні та допустимі
докази, які підтверджують
правомірність його дій.

Доводи зазначені позивачем у
адміністративному позові щодо
протиправності дій відповідача
знайшли своє підтвердження в ході
судового розгляду та відповідають
фактичним обставинам та доказам,
встановленим судом.

За таких обставин враховуючи
викладене, оцінивши надані сторонами
докази та матеріали справи у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов належить
задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Суд вважає за необхідне стягнути на
користь позивача судовий збір у сумі
1254,52грн.

Під час судового засідання, яке
відбулось 18.02.2014 року були оголошені
вступна та резолютивна частини
постанови. Відповідно до ст. 160 КАС
України постанову складено у повному
обсязі 21.02.2014 року

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Керчі АР Крим Державної податкової
служби № від 06.03.2013 року.

3.Стягнути на користь Кримського
республіканського підприємства
"Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Керчі" ()
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 1254,00грн. (одна тисяча двісті
п'ятдесят чотири гривні) з Державного
бюджету України.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя підпис В.В.Петренко