Справа № 818/8850/13-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 р.Справа № 818/8850/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Відділу державної виконавчої
служби Роменського міськрайонного
управління юстиції у Сумській області
на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013р.
по справі № 818/8850/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі Сумської області

до Відділу державної виконавчої
служби Роменського міськрайонного
управління юстиції у Сумській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Управління Пенсійного фонду
України в м. Ромнах та Роменському
районі Сумської області, звернувся до
Сумського окружного адміністративного
суду з адміністративним позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Роменського міськрайонного управління
юстиції, в якому просив суд:

- скасувати постанову державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Роменського
міськрайонного управління юстиції
Ткача П.В. від 14.11.2013 р. про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №818/7759/13-а про стягнення з
Дочірнього підприємства
будівельно-монтажне підприємство
"Ромнипромбуд" ВАТ "Сумбуд" на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ромнах та Роменському районі
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій за списком № 2 за
серпень 2013 року у сумі 1461,05 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013 року
адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі Сумської області -
задоволено.

Скасовано постанову державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Роменського
міськрайонного управління юстиції
Ткача П.В. від 14.11.2013 р. про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №818/7759/13-а про стягнення з
Дочірнього підприємства
будівельно-монтажне підприємство
"Ромнипромбуд" ВАТ "Сумбуд" на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ромнах та Роменському районі
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій за списком №2 за
серпень 2013 року у сумі 1461,05 грн.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 19.12.2013 року скасувати та
закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону
України "Про виконавче провадження", п. 5
ст. 60 Господарського кодексу України, п.
4, п. 6 ст. 111 Цивільного кодексу України,
ст. 19 Конституції України, що призвело
до неправильного вирішення справи, а
також на доводи та обставини викладені
в апеляційній скарзі.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що 15 січня 2013 року
загальними зборами учасників
Дочірнього підприємства Відкритого
акціонерного товариства "Сумбуд"
Будівельно - монтажного підприємства
"Ромнипромбуд" прийнято рішення про
припинення ДП ВАТ "Сумбуд" Будівельно -
монтажного підприємства
"Ромнипромбуд" шляхом ліквідації, що
підтверджується протоколом зборів № 16
(а.с. 20).

Про прийняте рішення зроблено запис в
Єдиному Державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
(а.с. 23).

Управління Пенсійного фонду України в
м. Ромнах та Роменському районі
Сумської області передано на примусове
виконання до Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції виконавчий лист по
справі № 818/7759/13-а, виданого Сумським
окружним адміністративним судом 30.10.2013
р. про стягнення з Дочірнього
підприємства будівельно-монтажне
підприємство "Ромнипромбуд" ВАТ
"Сумбуд" на користь управління
Пенсійного фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій за
списком № 2 за серпень 2013 року у сумі
1461,05 грн. (а.с. 5)

14.11.2013 р. державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Роменського міськрайонного управління
юстиції Ткачом П.В. прийнято постанову,
якою відмовлено у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа по справі
№ 818/7759/13-а, виданого Сумським окружним
адміністративним судом 30.10.2013 р. про
стягнення з Дочірнього підприємства
будівельно-монтажне підприємство
"Ромнипромбуд" ВАТ "Сумбуд" на користь
управління Пенсійного фонду України в
м. Ромнах та Роменському районі
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій за списком №2 за
серпень 2013 року у сумі 1461,05 грн. (а.с.6).

Підставою для винесення вказаної
постанови слугувало прийняття
загальними зборами учасників
Дочірнього підприємства Відкритого
акціонерного товариства "Сумбуд"
Будівельно - монтажного підприємства
"Ромнипромбуд" рішення про припинення
боржника, про що внесено відповідний
запис до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Тому, на підставі п.8 ч.1 ст. 26 та ч.2 ст. 67
Закону України "Про виконавче
провадження", державним виконавцем
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження.

Не погодившись з постановою державного
виконавця про відмову у відкритті
виконавчого провадження, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що оскаржувана
постанова не відповідає вимогам п. п. 1, 2
ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені критерії, якими керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій та бездіяльності суб'єктів
владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень передбаченим частиною 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України критеріям
перевіряється судом з урахуванням
закріпленого статтею 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
принципу законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, які покладені
суб'єктом владних повноважень в основу
спірного рішення на відповідність
вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія
суддів виходить з наступного.

Законом України "Про виконавче
провадження" визначено умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх в
добровільному порядку.

Відповідно до Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Частиною 2 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документідокументі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 17 Закону
України "Про виконавче провадження",
підлягають виконанню державною
виконавчою службою також рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу визначені
серед переліку виконавчих документів,
що підлягають виконанню державною
виконавчою службою.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 26 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Приписами ч.2 та ч.3 ст.67 Закону України
"Про виконавче провадження"
встановлено, що у разі ліквідації
боржника - юридичної особи виконавчий
документ надсилається ліквідаційній
комісії (ліквідатору) для вирішення
питання про подальший порядок
виконання рішення у встановленому
законом порядку. У разі надходження
виконавчого документа до
ліквідаційної комісії (ліквідатора)
арешт з майна боржника знімається за
постановою державного виконавця,
затвердженою начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований.

У разі якщо виконавчий документ
надіслано ліквідаційній комісії
(ліквідатору), виконавче провадження
підлягає закінченню в порядку,
встановленому цим Законом.

Проте, зазначена норма передбачає
закінчення вже відкритого виконавчого
провадження, проте виконавче
провадження на виконавчим листом по
справі № 818/7759/13-а взагалі не
відкривалось.

Згідно ч. 1,2 статті 110 Цивільного
кодексу України, юридична особа
ліквідується:

1) за рішенням її учасників або органу
юридичної особи, уповноваженого на це
установчими документами, в тому числі у
зв'язку із закінченням строку, на який
було створено юридичну особу,
досягненням мети, для якої її створено,
а також в інших випадках, передбачених
установчими документами;

2) за рішенням суду про визнання судом
недійсною державної реєстрації
юридичної особи через допущені при її
створенні порушення, які не можна
усунути, а також в інших випадках,
встановлених законом.

Згідно ч. 1 статті 111 Цивільного кодексу
України, з дати внесення до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців запису про
рішення засновників (учасників)
юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу щодо
ліквідації юридичної особи
ліквідаційна комісія (ліквідатор)
зобов'язана вжити всіх необхідних
заходів щодо стягнення дебіторської
заборгованості юридичної особи, що
ліквідується, та письмово повідомити
кожного з боржників про припинення
юридичної особи в установлені цим
Кодексом строки.

Згідно ч. 11 статті 111 Цивільного кодексу
України, після завершення розрахунків
з кредиторами ліквідаційна комісія
(ліквідатор) складає ліквідаційний
баланс, забезпечує його затвердження
учасниками юридичної особи, судом або
органом, що прийняв рішення про
припинення юридичної особи, та
забезпечує подання органам державної
податкової служби.

Згідно ч. 14 статті 111 Цивільного кодексу
України, ліквідаційна комісія
(ліквідатор) забезпечує подання
державному реєстраторові документів,
передбачених законом для проведення
державноїдержавної реєстрації
припинення юридичної особи в
установлений законом строк.

Згідно ч. 1 статті 59 Господарського
кодексу України, припинення діяльності
суб'єкта господарювання здійснюється
шляхом його реорганізації (злиття,
приєднання, поділу, перетворення) або
ліквідації - за рішенням власника
(власників) чи уповноважених ним
органів, за рішенням інших осіб -
засновників суб'єкта господарювання чи
їх правонаступників, а у випадках,
передбачених законами, - за рішенням
суду.

Згідно ч. 6 статті 59 Господарського
кодексу України, суб'єкт
господарювання ліквідується:

- за ініціативою осіб, зазначених у
частині першій цієї статті;

- у зв'язку із закінченням строку, на
який він створювався, чи у разі
досягнення мети, заради якої його було
створено;

- у разі визнання його в установленому
порядку банкрутом, крім випадків,
передбачених законом;

- у разі скасування його державної
реєстрації у випадках, передбачених
законом.

Згідно ч. 8 статті 59 Господарського
кодексу України, оголошення про
реорганізацію чи ліквідацію
господарської організації або
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця протягом
десяти робочих днів з дня внесення
відповідного запису до зазначеного
реєстру підлягає опублікуванню у
виданні спеціально уповноваженого
органу з питань державної реєстрації, в
якому зазначаються відомості з єдиного
державного реєстру.

Згідно статті 60 Господарського кодексу
України, ліквідація суб'єкта
господарювання здійснюється
ліквідаційною комісією, яка
утворюється власником (власниками)
майна суб'єкта господарювання чи його
(їх) представниками (органами), або
іншим органом, визначеним законом, якщо
інший порядок її утворення не
передбачений цим Кодексом. Ліквідацію
суб'єкта господарювання може бути
також покладено на орган управління
суб'єкта, що ліквідується.

Ліквідаційна комісія або інший орган,
який проводить ліквідацію суб'єкта
господарювання, вміщує в друкованих
органах відповідно до закону
повідомлення про його ліквідацію та
про порядок і строки заяви кредиторами
претензій, а явних (відомих) кредиторів
повідомляє персонально у письмовій
формі у встановлені цим Кодексом чи
спеціальним законом строки.

Одночасно ліквідаційна комісія вживає
необхідних заходів щодо стягнення
дебіторської заборгованості суб'єкта
господарювання, який ліквідується, та
виявлення вимог кредиторів, з
письмовим повідомленням кожного з них
про ліквідацію суб'єкта
господарювання.

Згідно ч. 1, 2, 3 статті 91 ГК України
припинення діяльності господарського
товариства відбувається шляхом його
ліквідації або реорганізації
відповідно до статті 59 цього Кодексу.

Ліквідація господарського товариства
провадиться ліквідаційною комісією,
призначеною його вищим органом, а у
разі припинення діяльності товариства
за рішенням суду - ліквідаційною
комісією, сформованою відповідно до
рішення суду.

З дня утворення ліквідаційної комісії
до неї переходять повноваження по
управлінню справами господарського
товариства. Ліквідаційна комісія у
триденний строк з моменту її утворення
публікує інформацію про ліквідацію
господарського товариства і здійснює
інші дії відповідно до вимог статей 58-61
цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до статті 33 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців"
юридична особа припиняється в
результаті передання всього свого
майна, прав та обов'язків іншим
юридичним особам - правонаступникам у
результаті злиття, приєднання, поділу,
перетворення (реорганізації) або в
результаті ліквідації за рішенням,
прийнятим засновниками (учасниками)
юридичної особи або уповноваженим ними
органом, за судовим рішенням або за
рішенням органу державної влади,
прийнятим у випадках, передбачених
законом.

Згідно ч. 1 статті 34 вказаного Закону
для внесення до Єдиного державного
реєстру запису про рішення щодо
припинення юридичної особи заявник
повинен подати (надіслати
рекомендованим листом з описом
вкладення) державному реєстраторові
оригінал або нотаріально засвідчену
копію рішення засновників (учасників)
або уповноваженого ними органу щодо
припинення юридичної особи.

Юридична особа є такою, що припинилася,
з дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення юридичної особи.

Згідно ч. 1 статті 35 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" державний
реєстратор за відсутності підстав для
залишення документів, які подані для
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про рішення засновників
(учасників) юридичної особи або
уповноваженого ними органу щодо
припинення юридичної особи, без
розгляду повинен у день надходження
цих документів внести до Єдиного
державного реєстру запис про рішення
засновників (учасників) юридичної
особи або уповноваженого ними органу
щодо припинення юридичної особи та в
той же день повідомити органи
статистики, державної податкової
служби, Пенсійного фонду України
відомості про внесення такого запису.

Повідомлення про внесення запису до
Єдиного державного реєстру щодо
прийняття рішення засновників
(учасників) юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу про
припинення юридичної особи
публікується у спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації.

Згідно ч. 11 статті 36 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" за
відсутності підстав для залишення
документів, які подані для проведення
державної реєстрації припинення
юридичної особи в результаті її
ліквідації, без розгляду державний
реєстратор повинен внести до Єдиного
державного реєстру запис про
проведення держєстрації її припинення
з певною процедурою щодо внесення
запису про державну реєстрацію
припинення юридичної особи та з дати
внесення державним реєстратором
запису про держану реєстрацію
припинення юридичної особи, але ж ніяк
з прийняттям рішення про припинення
діяльності підприємства.

Внесення запису до Єдиного державного
реєстру про рішення засновників
(учасників) юридичної особи щодо
ліквідації юридичної особи є
початковою стадією ліквідації
підприємства, яка породжує відповідні
права та обов'язки для ліквідаційної
комісії (ліквідатора), зокрема, вжиття
всіх необхідних заходів щодо стягнення
дебіторської та кредиторської
заборгованості юридичної особи, що
ліквідується.

Як вбачається з витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців до реєстру
дійсно внесений запис про перебування
юридичної особи в процесі припинення
за рішенням засновників, однак запис
про державну реєстрацію припинення
юридичної особи в результаті
ліквідації в реєстрі відсутній (а.с.7-8).

Таким чином, запис в Єдиному
державному реєстрі про державну
реєстрацію припинення юридичної особи
- ДП будівельно-монтажне підприємство
"Ромнипромбуд" ВАТ "Сумбуд" відсутній,
а тому, оскільки підприємство не
ліквідовано, воно не звільнено від
покладених на нього обов'язків щодо
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
працівникам підприємства.

Наведена правова позиція була
висловлена в постанові Верховного
Суду України від 30 травня 2011 року у
справі № 21-103а11 за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова до
державного підприємства Харківський
релейний завод "Радіореле" про
стягнення заборгованості.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає вірним та обгрунтованим
висновок суду першої інстанції про те,
що постанова Відділу державної
виконавчої служби Роменського
міськрайонного управління юстиції про
скасування від 14.11.2013 р. про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 818/7759/13-а є неправомірною, а тому
підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до ч.2 ст.71 КАС
України покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним нормам,
відповідачем не доведено
правомірності дій щодо прийняття
постанови про відмову у відкриті
виконавчого провадження від 14.11.2013 року
з примусового виконання виконавчого
листа по справі № 818/7759/13-а.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Сумського
окружного адміністративного суду від
19.12.2013 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги Відділу державної
виконавчої служби Роменського
міськрайонного управління юстиції у
Сумській області колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Роменського
міськрайонного управління юстиції у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013р. по
справі № 818/8850/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С.