Справа № 754/20561/13-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Таран Н.Г.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва на
постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 03 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

25 листопада 2013 року позивач звернулась
до Деснянського районного суду м. Києва
з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання протиправними дій
відповідача в частині здійснення
перерахунку пенсії позивачу без
врахування виплат матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань;
зобов'язання відповідача провести
перерахунок пенсії за інвалідністю
позивача відповідно до Закону України
«Про державну службу» з усіх сум
заробітної плати на які нараховані
страхові внески на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування в тому числі матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, з
застосуванням індексації сум, що
підлягають виплаті з 11 вересня 2013 року.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 03 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дії неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено частково, визнано
неправомірними дій відповідача щодо
відмови провести перерахунок пенсії
позивачу з врахування
середньомісячної суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань;
зобов'язано відповідача провести
перерахунок пенсії за інвалідністю
позивача відповідно до Закону України
«Про державну службу» з усіх сум
заробітної плати на які нараховані
страхові внески на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування в тому числі матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, з
застосуванням індексації сум, що
підлягають виплаті з 13 жовтня 2013 року. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва, подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції з мотивів порушення норм
матеріального права та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог. Свої
вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплат за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок, а
такі види виплат, як матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення,
не передбачені ст.33 Закону України «Про
державну службу», як складові
заробітної плати державного службовця,
тому зазначені виплати не враховуються
для обчислення пенсії.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та отримує
пенсію по інвалідності відповідно до
Закону України «Про державну службу».

Для оформлення пенсії позивачу,
Департаментом земельних ресурсів
Київської міської державної
аміністрації було надано довідку від 11
вересня 2013 року №82 про складові
заробітної плати за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» за період з 01 вересня
2011 року по 30 серпня 2013 року, який був
обраний позивачем для визначення
розміру пенсії, за новою формою.
Відповідно до даної довідки за
вищевказаний період до неї включено
інші виплати та на всі виплати
нараховані страхові внески.

13 жовтня 2013 року позивач звернулась до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва із заявою
щодо врахування під час перерахунку
пенсії інших виплат, що включені до
довідки від 11 вересня 2013 року №82.

Листом №3850/09/Б-584 від 21 жовтня 2013 року
відповідачем було відмовлено у такому
обчисленні, оскільки при визначенні
розміру пенсії державним службовцям у
заробітну плату враховуються виплати,
які згідно зі ст.33 Закону України «Про
державну службу» входять до структури
заробітної плати та на які було
нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а оскільки такі види
виплат, як матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення,
не передбачені ст.33 Закону України «Про
державну службу» як складові
заробітної плати державного службовця,
тому зазначені виплати не враховуються
для обчислення пенсії.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, дійшов висновку, що
відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу» такі види виплат, як
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення,
враховуються для обчислення пенсії,
тому дії відповідача щодо відмови у
перерахунку ОСОБА_2 пенсії з
врахуванням інших виплат є незаконними
та необгрунтованими.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав:

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
оплату праці» визначено структуру
заробітної плати, до якої входить:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів,
надбавок, доплат і матеріальної
допомоги визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Також перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії (ст.37-1 Закону
України «Про державну службу»).

Згідно ч.1 ст.66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсій. Із змісту ст.40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від 31
травня 2000 року №865 встановлено, що
розмір виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва по
справі №2а-4753/09/2670 від 13 серпня 2010 року,
яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 листопада
2010 року та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 21
листопада 2012 року, постанову правління
Пенсійного фонду України «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30 жовтня 2008 року
№19-11 визнано такою, що не відповідає
правовим актам вищої юридичної сили
щодо невключення до складових
заробітної плати складових, які
передбачені чинним законодавством;
зобов'язано Пенсійний фонд України
привести у відповідність постанову
Правління Пенсійного фонду України
«Про затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30 жовтня 2008 року
№19-11 до вимог чинного законодавства
шляхом передбачення чи встановлення
інших складових заробітної плати,
передбачених іншими
нормативно-правовими актами.

Постановою Правління Пенсійного Фонду
України від 14 лютого 2011 року №5-1 «Про
виконання рішення Окружного
адміністративного суду м.Києва по
справі №2а-4753/09/2670» визнано такими, що
втратили чинність: підпункт 1.2 пункту 1
постанови правління Пенсійного фонду
України від 30 жовтня 2008 року №19-11 «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу»; форму довідки про
складові заробітної плати (надбавки та
премії за останні 24 календарні місяці
роботи або за будь-які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
затверджену Постановою, а також
затверджено форму довідки про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем до Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва подано довідку від 11 вересня 2013
року №82 за формою, що затверджена
вищенаведеною постановою Правління
Пенсійного Фонду України від 14 лютого
2011 року №5-1, з врахуванням інших
складових заробітної плати.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку щодо
неправомірності дій відповідача,
врахувавши, що Закони України «Про
оплату праці» та «Про державну службу»
відносять до складу заробітної плати
також інші виплати. При цьому слід
врахувати, що надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
протиправності відмови відповідача у
врахуванні при призначенні пенсії
ОСОБА_2 інших виплат, що включені до
довідки від 11 вересня 2013 року №82, а
також необхідності зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії позивача з врахуванням інших
виплат, як складових заробітної плати,
згідно вищенаведеної довідки,
складеної за формою, встановленою
постановою Правління Пенсійного Фонду
України від 14 лютого 2011 року №5-1.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва - залишити
без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 03 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

В.П.Мельничука

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Мельничук В.П.

Грищенко Т.М.