Справа № 9101/20938/2012
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2013-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2013 р. справа № 2а/0470/14530/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Мельника
В.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового
засідання: Рязанов А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Державного
підприємства

«Східний
гірничо-збагачувальний комбінат»,

апеляційну скаргу ОСОБА_1,

АДРЕСА_1;

апеляційну скаргу ОСОБА_2,

АДРЕСА_1;

на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду

від 22 грудня 2011 року

у справі № 2а/0470/14530/11

за позовом Державного
підприємства

«Східний
гірничо-збагачувальний комбінат»,

вул. Горького, 2,
м. Жовті Води Дніпропетровської, 52210;

до відповідача Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області,

вулиця
Свердлова, 22 к. 2, м. Дніпропетровськ, 49600;

про скасування
вимоги, -

встановив: Державним підприємством
«Східний гірничо-збагачувальний
комбінат» подано позов до
Контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області про
скасування пункту 17 Вимоги від 06 червня
2011 року № 04-05-05-15/6279.

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд (суддя Верба І.О.)
своєю постановою від 22 грудня 2011 року у
позові відмовив.

Постанова суду мотивована тим, що
підприємством було направлено за
заочною формою навчання за
навчально-кваліфікаційним рівнем
«магістр» громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, які закінчили ці ж навчальні
заклади за освітньо-кваліфікаційним
рівнем «бакалавр», чим порушено пункт
1.8 Додатку до Колективних договорів на
2009 та 2010 роки, та завдано підприємству
матеріальної шкоди (збитків) на суму
19.257,60 грн.

Крім того, навчання за рахунок
підприємства працівників та дітей
працівників - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, після виділення агроцеху
«Жовторічанський» в окреме
підприємство, призвело до зайво
сплачених за навчання у вищих
навчальних закладах коштів на загальну
суму 14.000,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданих апеляційних
скаргах Державне підприємство
«Східний гірничо-збагачувальний
комбінат», ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вказують
на порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявники посилаються на те,
що відповідно до вимог пункту 9.8
Колективних договорів адміністрація
підприємства має право навчати
фахівців у вищих навчальних закладах

При цьому, при обранні терміну
«підготовки «спеціалістів» не
враховувались освітньо-кваліфікаційні
рівні вищої освіти.

Крім того, договори на навчання
працівників агроцеху укладалися ще до
виділу останнього в окреме
підприємство.

Просять постанову окружного
адміністративного суду скасувати та
прийняти нову постанову суду. Позов
задовольнити.

Судовий розгляд адміністративної
справи здійснювався з повним
фіксуванням судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Обставини справи: уповноваженими
фахівцями Контрольно-ревізійного
управління в Дніпропетровській
області проведена ревізія
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат» за
період 2008 - 2010 роки.

За результатами перевірки 18 квітня 2011
року складений Акт № 05-21/25.

В акті перевірки вчинено записи про те,
що упродовж 2008-2010 років Державне
підприємство «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат»
здійснювало навчання працівників і
дітей працівників у вищих навчальних
закладах України за рахунок коштів
підприємства, відповідно до пункту 9.8
Колективних договорів на 2008, 2009, 2010 роки
та Положень про порядок направлення на
навчання за рахунок коштів підприємств
працівників і дітей працівників, які є
додатками до колективних договорів на
відповідний рік.

В той час, як згідно до пункту 1.8 Додатку
9.2 до Колективних договорів на навчання
у вищі учбові заклади за рахунок
підприємства направляються працівники
підприємства для отримання тільки
однієї вищої освіти категорії
«Спеціаліст», підприємством було
направлено за заочною формою навчання
за наступним
навчально-кваліфікаційним рівнем
«магістр» громадян ОСОБА_3 (договір від
05 червня 2009 року № 421/ІЗДО-09, укладений з
Національним гірничим університетом),
ОСОБА_4 (договір від 03 червня 2009 року №
ІЗДО-09, укладений з Національним
гірничим університетом) та ОСОБА_5
(договір від 27 серпня 2010 року №939/15,
укладений з Севастопольським
Національним університетом ядерної
енергетики і промисловості), які вже
закінчили ці ж навчальні заклади за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«бакалавр».

Будь-які умови щодо надання подальшого
навчання для отримання наступного
освітньо-кваліфікаційного рівня
«спеціаліст» або «магістр»
вищевказаними договорами не
передбачалися, чим завдано
підприємству матеріальної шкоди на
суму 19.257,60 грн.

Крім того, у вересні 2009 року на підставі
наказу Мінтопенерго України від 27
листопада 2008 року № 587 про створення
Державного підприємства, окремий
структурний підрозділ комбінату
«Агроцех «Жовторічанський» було
виділено у самостійне підприємство.

Навчання за рахунок підприємства
працівників та дітей працівників -
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, після
виділення агроцеху «Жовторічанський»
в окреме підприємство, призвело до
зайво сплачених за навчання у вищих
навчальних закладах коштів на загальну
суму 14.000,00 грн.

На підставі Акту ревізії від 18 квітня
2011 року № 05-21/25 були сформовані та
направлені на адресу Позивача
обов'язкові вимоги
Контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області від 06 червня
2011 року № 04-05-05-15/6279 про усунення
виявлених ревізією порушень, в пункті 17
яких містилась вимога про
відшкодування зайво сплаченої
вартості навчання у вищих навчальних
закладах на загальну суму 33.257,60 грн.

Скасування пункту 17 Вимоги від 06 червня
2011 року № 04-05-05-15/6279 було предметом
судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесені оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Визначені до виправлення у
обов'язкових вимогах порушення
ґрунтуються на тому, що підприємство
неправомірно оплатило навчання
власних працівників за кваліфікацією
магістр.

В той же час, Колективний договір,
угода, згідно із Законом України «Про
колективні договори і угоди» від 1
липня 1993 року N 3356-XII, укладаються на
основі чинного законодавства,
прийнятих сторонами зобов'язань з
метою регулювання виробничих, трудових
і соціально-економічних відносин і
узгодження інтересів працівників та
роботодавців.

Згідно до пунктів 9.8 Колективних
договорів Державного підприємства
«Східний гірничо-збагачувальний
комбінат» на 2009 та 2010 роки
адміністрація підприємства має право
навчать спеціалістів у вищих
навчальних закладах України за рахунок
коштів підприємства за професіями,
необхідними для підприємства,
відповідно до діючого Положення.

Дійсно, згідно з пунктами 1.8 Положень
про порядок направлення на навчання за
рахунок коштів підприємства
працівників і дітей працівників ДП
«Східний гірничо-збагачувальний
комбінат», на навчання у вищі учбові
заклади за рахунок коштів підприємства
направляються працівники підприємства
для отримання тільки одної вищої
освіти (категорії «Спеціаліст»).

За оцінкою колегії суддів, з наведених
приписів є очевидним, що підприємство
самостійно визначає потребу в
спеціалістах певної професії.

Обмеження, визначені Положенням,
стосуються кількості освітніх
закладів, а не
освітньо-кваліфікаційного рівня в
навчальному закладі.

Оплата навчання працівників, які на час
проведення платежів фактично були
працівниками іншої юридичної особи -
цеху, що в результаті реорганізації
виділений в окрему юридичну особу.

Обов'язок Державного підприємства
«Східний гірничо-збагачувальний
комбінат» забезпечити дотримання
соціально-правових гарантій
працівників відокремленого
структурного підрозділу встановлена
судовим рішенням в цивільній справі №
0414/870/2012, і цей факт не підлягає
доведенню в силу статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Невідповідність висновків суду
обставинам справи є підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 55, ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202
Кодексу Адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В

Здійснити заміну Сторони, Відповідача
у справі, його правонаступником -
Державною фінансовою інспекцією в
Дніпропетровській області.

Апеляційні скарги Державного
підприємства «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат»,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 22
грудня 2011 року у справі № 2а/0470/14530/11
скасувати та прийняти нову постанову
суду.

Позов Державного підприємства
«Східний гірничо-збагачувальний
комбінат» задовольнити.

Скасувати пункту 17 Обов'язкових вимог
від 06 червня 2011 року № 04-05-05-15/6279.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна