Справа № 2а/0570/2052/11
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/28625/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Дзержинську
Донецької області на ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19.04.2011 року та постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
10.03.2011 року по справі № 2а/0570/2052/2011 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Метал-контракт» до
Державної податкової інспекції у м.
Дзержинську Донецької області про
визнання протиправним податкове
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Метал-Контракт»
звернулось до суду ї з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Дзержинську Донецької області про
визнання протиправним податкове
повідомлення-рішення від 22 грудня 2010
року №/0 про сплату податку з
доходів фізичних осіб у сумі 6623,50 грн.
та штрафних санкцій у сумі 13247,00 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 10.03.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19.04.2011 року у даній справі позов
задоволено з огляду на правомірність
заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
планову виїзну перевірку позивача, за
наслідками якої відповідачем вказано,
що в порушення п. 1.2, п.1.15 ст. 1 пп. 4.2.6 п. 4.2
ст. 12.1, 12.3 ст.12, ст.17, 22 Закону України від
22 травня 2003 року № 889-IV «Про податок з
доходів фізичних осіб» (далі - Закон №
889-IV) позивачем не утримано податок з
доходів фізичних осіб щодо
оподаткування внесків фізичної особи -
засновника до статутного фонду
підприємства, у зв'язку з чим було
занижено податок на загальну суму 6623,50
грн.

На підставі вказаного відповідачем
було прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення від 18.10.2010 року
№/0, яким визначено суму
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб у сумі 19870,50 грн.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Закону № 889-IV
додаткові блага - кошти, матеріальні чи
нематеріальні цінності, послуги, інші
види доходу, що виплачуються
(надаються) платнику податку його
працедавцем (самозайнятою особою), якщо
такий дохід не є заробітною платою чи
виплатою, відшкодуванням чи
компенсацією за цивільно-правовими
угодами, укладеними з таким платником
податку.

Відповідно до пп. 4.2.9 п. 4.2 ст. 4 Закону №
889-IV до складу загального місячного
оподатковуваного доходу включається
дохід, отриманий платником податку від
його працедавця як додаткове благо (за
винятками, передбаченими пунктом 4.3
цієї статті), у вигляді згідно із
наведеним у цій нормі переліком.

Отримані засновником підприємства в
обмін на внесене до статутного фонду
майно корпоративні права не є
додатковим благом у розумінні п. 1.1 ст. 1
Закону, оскільки не відповідає
наведеному у цій нормі визначенню.

У даному випадку не відбувається
виплати платнику податку доходу його
працедавцем (самозайнятою особою).

Законом не передбачено, що
корпоративні права, передані
засновнику підприємства в обмін на
внесене до статутного фонду майно, є
додатковим благом, що включається до
складу оподатковуваного доходу
фізичної особи (засновника).

Підпункт 9.6.1 п. 9.6 ст. 9 Закону № 889-IV
операції з внесення платником податку
коштів або майна до статутного фонду
юридичної особи - резидента в обмін на
емітовані ним корпоративні права
відносить до операцій з придбання
інвестиційного активу, проте, виходячи
зі змісту цієї норми об'єкт
оподаткування - інвестиційний
прибуток виникне у засновника лише при
продажу окремого інвестиційного
активу, в результаті чого має бути
розраховано прибуток за правилами цієї
норми.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Дзержинську
Донецької області відхилити.

Ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19.04.2011 року
та постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 10.03.2011 року
по справі №2а/0570/2052/2011 залишити без
змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.