Справа № 812/1020/14
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 березня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1020/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

судді: Пляшкової
К.О.,

при секретарі:
Опейкіній Є.А.,

за участю представників

позивача: не з'явився,

відповідача: не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську справу за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області до ОСОБА_1 про
стягнення суми недоїмки по страховим
внескам у сумі 377,99 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов позов управління Пенсійного
фонду України в м. Стаханові Луганської
області до ОСОБА_1 про стягнення суми
недоїмки по страховим внескам у сумі
377,99 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначено, що суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1
зареєстрована як платник страхових
внесків в управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17, п.6 ст.20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
страхувальники зобов'язані
нараховувати, обчислювати і сплачувати
у встановлені строки та в повному
обсязі страхові внески до ПФУ не
пізніше, ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення базового звітного
періоду.

Але у порушення вказаних норм Закону,
відповідач не сплачує страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, у зв'язку з чим,
станом на 01.02.2014 за нею утворилась
заборгованість у розмірі 377,99 грн., у
зв'язку з чим позивачем відповідачу
направлена вимога Ф-623у від 11.09.2013.

Відповідач вимогу отримав, у
встановленому законодавством порядку
не оскаржив.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином, просив
суд розглянути справу за його
відсутності.

Відповідач у судове засідання не
з?явився, про дату, час та місце
судового розгляду справи повідомлений
належним чином, причин неявки суду не
повідомив.

27 лютого 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
повернулося поштове відправлення,
направлене на адресу ОСОБА_1 із
зазначенням причини повернення - «за
закінченням терміну зберігання» (а.с.23).

Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України, у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

З урахуванням вищевикладеного, суддя
вважає, що ухвалу про відкриття
провадження та призначення справи до
розгляду вручено відповідачу належним
чином.

З огляду на положення ст.ст.122, 128 КАС
України, суд вважає за можливе
розглянути адміністративну справу за
відсутності сторін.

Перевіривши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд прийшов
до такого.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1
зареєстрована суб'єктом
підприємницької діяльності виконавчим
комітетом Стахановської міської ради
Луганської області 17.08.2000 та є
платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, перебуває на обліку в УПФУ
в м. Стаханові Луганської області (а.с.9,
11).

Зі звіту про суми нарахованого доходу
застрахованих осіб та суми нарахованих
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
органів Пенсійного фонду України
вбачається, що за 2005 та 2010 роки
відповідачем до сплати нараховані
страхові внески у розмірі 2097,83 грн.
Фактично сплачено страхових внесків у
розмірі 1719,84 грн. Сума боргу по
страхових внесках на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за 2005 рік та 2010 рік, яка
залишилася непогашеною, становить 377,99
грн. (а.с.13-14).

З 01.01.2011 набрав чинності Закон України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Пунктом 7 прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» встановлено, що
суми внесків, нарахованих на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, та суми
нарахованого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування до 1
січня 2004 року, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, не сплачені
станом на 1 січня 2011 року, підлягають
сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011
року.

Стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Оскільки суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування нараховані відповідачем
за 2005 рік та 2010 рік, граничний строк
сплати вказаних внесків до 01.04.2011, суд
приходить до висновку, що до
правовідносин, які виникли між
позивачем та відповідачем, слід
застосовувати порядок, що діяв до
01.01.2011.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.14 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» ОСОБА_1 є
платником страхових внесків
(страхувальником) на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно п.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відповідач повинен
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Крім того, п.п.4 п.8 розділу 15 «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції Закону
України від 08.07.2010 № 2461) встановлено, що
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок), на
період дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування
сплачують страхові внески в порядку,
визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється
зазначеними особами самостійно. При
цьому сума страхового внеску з
урахуванням частини фіксованого або
єдиного податку, що перерахована до
Пенсійного фонду України, повинна
становити не менше мінімального
розміру страхового внеску, та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески.

Відповідно до ч.12 ст.20 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків. У разі наявності в платника
страхових внесків одночасно із
зобов'язаннями із сплати страхових
внесків зобов'язань із сплати податків,
інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами зобов'язання
із сплати страхових внесків
виконуються в першу чергу і мають
пріоритет перед усіма іншими
зобов'язаннями, крім зобов'язань щодо
виплати заробітної плати (доходу).

Частиною 6 статті 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду
за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку.

У разі якщо страхувальник, який одержав
вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму недоїмки разом з
застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеної до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки.

Строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

З матеріалів справи вбачається, що у
зв'язку із несвоєчасною сплатою
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
відповідачем за 2005 рік та 2010 рік
утворилася заборгованість зі сплати
страхових внесків у розмірі 377,99 грн.

Відповідно до вимог ч.3 ст.106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
позивачем рекомендованою
кореспонденцією відповідачу була
надіслана вимога про сплату боргу від
11.09.2013 № Ф-623у на суму 377,99 грн., та
повідомлення - розрахунок № 201 на суму
126,44 грн. (а.с.15-16).

Поштове відправлення повернулося на
адресу позивача із зазначенням причини
такого повернення - «за закінченням
терміну зберігання» (а.с.17).

Оскільки поштове відправлення з
вимогою повернулося на адресу позивача
без вручення з незалежних від УПФУ
причин, суд приходить до висновку, що
вимогу про сплату боргу вручено
відповідачу належним чином.

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
відповідач суму недоїмки не сплатив,
вимоги про сплату недоїмки з
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області не
узгодив та у судовому порядку її не
оскаржив.

З огляду на те, що відповідач у
добровільному порядку заборгованість
із сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не сплатив, позовні вимоги
позивача визнаються судом
обґрунтованими, доведеними і такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
КАС України, а також те, що позивач
відповідно до пункту 18 частини 1 статті
5 Закону України від 08 липня 2011 року №
3674-VI «Про судовий збір» від сплати
судового збору звільнений, судові
витрати у цій справі не підлягають
стягненню з відповідача, оскільки у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 71, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.ст.14, 17, 20, 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», п.7 «Прикінцевих
та перехідних положень» Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області до ОСОБА_1 про
стягнення суми недоїмки по страховим
внескам у сумі 377,99 грн., - задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області (місцезнаходження:
94005, Луганська область, м. Стаханов, вул.
Б.Хмельницького, 19, р/р 9 ЛОУ ВАТ
«Державний ощадний банк» в м.
Луганську, МФО 304665, )
заборгованість зі сплати недоїмки по
страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за 2005 рік та 2010 рік у
розмірі 377,99 грн. (триста сімдесят сім
гривень дев'яносто дев'ять копійок).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
К.О. Пляшкова