Справа № 806/8608/13-а
Суддя: Ракалович Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року року
Житомир справа № 806/8608/13-a

час прийняття: 15 год. 00 хв.
категорія 12.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ракаловича В.М.,

за участю секретаря Степанова П.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача
Самохвалової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Лугинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні, -

встановив:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з вказаним позовом, у якому
просила стягнути з Лугинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні. В
обґрунтування позову зазначала, що 27
листопада 2013 року була звільнена з
посади заступника начальника -
начальника Олевського відділення
Лугинської МДПІ, проте розрахунок з нею
в день звільнення не був проведений.
Заборгованість виплачувалась
частинами декілька разів, остаточний
розрахунок був проведений лише 16
грудня 2013 року.

В судовому засіданні позивачка свої
вимоги підтримала.

Представник відповідача проти позову
заперечувала, посилалась на
відсутність вини відповідача в
затримці розрахунку, а саме, на
відсутність достатніх коштів на
рахунку, зволікання казначейської
служби, затримку з надходженням наказу
про звільнення з Міністерства доходів
і зборів України. Разом з тим, визнала,
що Міністерством доходів і зборів
Лугинська ОДПІ була визначена як особа,
уповноважена здійснити розрахунок з
ОСОБА_1

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позову.

Судом встановлено, що на підставі
наказу Міністерства доходів і зборів
України від 27 листопада 2013 року ОСОБА_1
була звільнена з роботи з 27 листопада
2013 року. В цей день ОСОБА_1 була на
роботі і ознайомилась із наказом про
звільнення, проте розрахунок з нею в
цей день не був проведений, у зв'язку з
чим виникла заборгованість у розмірі
14832,56 коп.

Як вбачається із пояснень сторін та
приєднаної до справи письмової
інформації Приватбанку про рух коштів
на банківському рахунку ОСОБА_1,
відповідач сплачував заборгованість
частинами - 28 листопада -1127,70 грн., 2
грудня - 6,90 грн., 5 грудня -13537,96 грн., 16
грудня - 160 грн.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Як визнала представник відповідача,
Лугинська ОДПІ була уповноваженим
органом для проведення розрахунку з
ОСОБА_1 і допустила затримку
розрахунку, тому повинна понести
встановлену статтею 117 КЗпП України
відповідальність.

Відповідно до пункту 20 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 24
грудня 1999 року N 13 "Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці", суд на підставі ст. 117
КЗпП стягує на користь працівника
середній заробіток за весь період
затримки розрахунку, сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

Доводів представника відповідача про
затримку з передачею самого наказу про
звільнення з Міністерства доходів і
зборів України до Лугинської ОДПІ суд
до уваги не приймає, оскільки затримка,
якщо вона і була насправді, сталася не з
вини третіх осіб, а через незадовільну
організацію діловодства у самого
роботодавця.

Отже, відповідач повинен сплатити
позивачці середній заробіток за всі
дні (весь період) затримки розрахунку.

Враховуючи те, що розрахунок
проводився в декілька прийомів і сума
затриманого розрахунку щоразу
зменшувалась, сума заробітку за кожен з
чотирьох періодів затримки повинна
визначатись пропорційно залишку
несплаченої заборгованості.

Виходячи з розміру середньоденного
заробітку позивачки, визначеного на
підставі відомостей про оплату її
праці за правилами постанови КМ
України №100 від 8 лютого 1995 року - 246,78
грн., загального розміру
заборгованості на день звільнення,
розміру сум, виплачених позивачці з 28
листопада по 16 грудня, та їх
співвідношення до загального розміру
заборгованості (100%, 92,4%, 92,3%, 1%), на
користь позивачки підлягає стягненню
за час затримки розрахунку 3256,01 грн.

На підставі викладеного і керуючись
КЗпП України, ст.ст.158-163 КАС України суд,
-

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Лугинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області 3256,01 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання копії постанови.

Суддя
В.М. Ракалович

Повний текст постанови виготовлено: 06
лютого 2014 р.