Справа № 265/1484/14-а
Суддя: Копилова Л. В.
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2014 року
місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного
суду міста Маріуполя Донецької області
-Копилова Л.В.,

розглянувши адміністративний позов
ОСОБА_2 до Орджонікідзевського
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області про
визнання незаконною та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області про визнання незаконною та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

До юрисдикції адміністративних
судів належать спори щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби при виконанні всіх
виконавчих документів, передбачених
частиною другою статті 17 Закону
України "Про виконавче провадження",
крім тих, відносно яких законом
установлено інший, виключний порядок
їх оскарження.

Згідно зі ст.181 КАС України учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, критеріями визначення
юрисдикції судів щодо вирішення справ
з приводу оскарження рішень, дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення є юрисдикційна
належність суду, який видав виконавчий
документ, та статус позивача як сторони
у виконавчому провадженні.

Таким чином, до юрисдикції
адміністративних судів належать усі
справи з приводу оскарження рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників.

Такий висновок викладений, зокрема, в
постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року N 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» (з наступними змінами та
доповненнями).

Згідно ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до роз»яснень, наданих в
постанові № 6 Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 лютого 2014
року «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах», гарантією
прав фізичних і юридичних осіб у
виконавчому провадженні є можливість
оскарження дій або бездіяльності
державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби має відбуватися
згідно зі статтею 13 Закону України "Про
державну виконавчу службу", частиною
третьою статті 6, частиною першою
статті 12, статтею 82 Закону України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до статті 13 Закону
України "Про державну виконавчу службу"
дії або бездіяльність державного
виконавця можуть бути оскаржені до
вищестоящої посадової особи або до
суду у порядку, встановленому законом.
Незважаючи на те, що в цій статті не
зазначено можливість оскарження
рішення державного виконавця, іншими
статтями цього Закону та іншими
законодавчими актами передбачено
можливість оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця.
Так, згідно з частиною третьою статті 6
Закону України "Про виконавче
провадження" рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом, а
відповідно до частини першої статті 12
цього Закону сторони виконавчого
провадження мають право оскаржувати
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця з питань
виконавчого провадження у порядку,
встановленому цим Законом.

Залежно від особи заявника
оскарження рішень, дій або
бездіяльності посадових осіб
державної виконавчої служби може
здійснюватися в адміністративному
та/або судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті
82 Закону України "Про виконавче
провадження" рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби можуть бути
оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Оскарження стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби в адміністративному
порядку не позбавляє їх можливості
звернутися до суду зі скаргою.

Відповідно до частини другої статті
82 Закону України "Про виконавче
провадження" боржник має право
оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби виключно в судовому
порядку.

Рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами
виконавчого провадження до суду, який
видав виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом (статті 383, 384 ЦПК,
частина четверта статті 82 Закону
України "Про виконавче провадження").

При цьому, розгляд судом скарг
сторін виконавчого провадження на
рішення, дію або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до ЦПК,
якими порушено їх права чи свободи,
здійснюється за правилами розділу VI
ЦПК в рамках судового контролю за
виконанням судових рішень.

Скарга має відповідати загальним
вимогам щодо форми та змісту позовної
заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та
містити відомості, перелічені в
частині сьомій статті 82 Закону України
"Про виконавче провадження".

Скарги розглядаються згідно з
вимогами чинного законодавства та
безпосередньо за правилами розділу VII
ЦПК, якщо вони стосуються примусового
виконання документів, перелік яких
наведений у статті 3 Закону України "Про
виконавче провадження", звернення - за
правилами, встановленими Законом
України "Про виконавче провадження",
розглядаються згідно з вимогами ЦПК,
якщо цими й іншими актами
законодавства передбачено вирішення
судом порушуваних у зверненнях питань.

Аналіз даних правових норм свідчить
про те, що боржник - в даному випадку
позивачка ОСОБА_2, якщо вважає, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до ЦПК
України, порушено її права чи свободи,
вона має право оскаржити його дії, у
порядку, передбаченому розділом VII
(судовий контроль за виконанням
судових рішень) ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом оскарження у даній справі є
дії державного виконавця при виконанні
рішення Жовтневого районного суду
міста Маріуполя від 14 березня 2011 року
про стягнення з неї на користь АКБ
«Форум» заборгованості за кредитним
договором на загальну суму 788 066,70 грн.,
ухваленого за результатами розгляду
цивільної справи.

Отже, в даному випадку оскарження
рішень, дій чи бездіяльності органу
державної виконавчої служби має
здійснюватися шляхом подання до
Жовтневого районного суду міста
Маріуполя, який видав виконавчий
документ, відповідної скарги в порядку,
передбаченому розділом VII (судовий
контроль за виконанням судових рішень)
ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі
лише, якщо заяву не належить розглядати
в порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку про відмову у
відкритті провадження в
адміністративній справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст.109 КАС України,
суддя

у х в а л
и в:

Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області про
визнання незаконною та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Ухвала може бути оскаржена до
Донецького адміністративного
апеляційного суду шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання її копії.

Суддя __________________________