Справа № 432/8183/13-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бондаренко
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
справа №432/8183/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Геращенка І.В.

суддів: Арабей Т.Г., Губської Л.В.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області на
постанову Стахановського міського
суду Луганської області від 29 січня 2014
року у справі № 432/8183/13-а за позовом
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернулася
до Стахановського міського суду
Луганської області з позовною заявою
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Стаханові Луганської області про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Стахановського міського
суду Луганської області від 29 січня 2014
року у справі № 432/8183/13-а (суддя
Бондаренко Н.О.) позовні вимоги
задоволені у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Управління Пенсійного Фонду
України в м. Стаханов Луганської
області від 30.10.2013 року про відмову в
призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком на
пільгових умовах на підставі пункту
«а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року
№ 1788-ХІ.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в м. Стаханов Луганської
області призначити і сплачувати ОСОБА_3
з 28.05.2013 року пенсію за віком на
пільгових умовах на підставі пункту
«а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року
№ 1788-ХІ, зарахувавши стаж роботи з
05.04.1982 року по 25.04.1984 року, з 07.09.1984 року
по 12.05.1986 року, з 02.06.1986 року по 10.02.1994
року та з 19.09.2011 року по 23.08.2013 року до
стажу за Списком № 1 з повним робочим
днем під землею.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку і просив
апеляційний суд скасувати це рішення і
прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, не відповідність
висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що відповідно до статті 101
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» органи, що призначають
пенсії, мають право вимагати
відповідні документи від підприємств і
окремих осіб, а також в необхідних
випадках перевряти обгрунтованість іх
видачі. Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області скористалось правом перевірки
наданих пільгових довідок гр. ОСОБА_3 і
відповідно до актів зустрічних
перевірок, що проводились на шахті «ім.
Кірова» за період з 01.07.1987 року по 30.11.1987
року та на шахті «Луганська» за період
з 01.12.1989 року по 30.04.1992 року в табелях не
вказані ініціали та табельний номер,
також встановлено, що в один період
працювали два співробітника з
прізвищем «ОСОБА_3»; на шахті
«Голубовська» за період з 01.08.1987 року по
30.04.1989 року, на шахті «Максимівська» за
період з 01.05.1989 року по 30.04.1993 року
згідно актів зустрічної перевірки
значиться два табельних номери та
відсутні ініціали, отже з'ясувати
фактичні вихода ОСОБА_3 неможливо. Тому
підтвердити зайнятість повний робочий
день на підземних роботах, що дає право
на призначення пенсії за Список №1 не
вбачається можливим.

Наголошує на тому, що на підставі
Закону України «Про внесення змін до
деяких Законів України щодо
зарахування до стажу роботи, який дає
право на пенсію на пільгових умовах,
часу проходження строкової військової
служби» - час проходження строкової
військової служби зараховується до
стажу роботи, що дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, якщо момент призову
на службу особа навчалася за фахом у
професійному - технічному навчальному
закладі, працювала за професією або
займала посаду, що передбачала право на
пенсі на пільгових умовах до введення в
дію Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». На час призову на
строкову військову службу позивач не
працював за професією (посадою), що
передбачала права на пенсію на
пільгових умовах, тобто, зазначеним
Законом передбачено залік періоду
строкової військової служби до
пільгового тільки при визначенні права
на пенсію на пільгових умовах, однак,
для обчислення коефіцієнту страхового
стажу при розрахунку пенсії, починаючи
з пенсій, які призначені з 01.01.2007 року
даний період не враховується.

Сторони, які брали участь у справі, у
судове засідання не з'явились, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, клопотання
про участь у розгляді справи не
заявлялось, у зв'язку з чим, колегія
суддів розглядає апеляційну скаргу в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області.

З копії трудової книжки та військового
квитка позивача вбачається, що
загальний стаж роботи позивача складає
21 рік 8 місяців та 1 день, стажу за
Списком № 1 - 13 років 4 місяці та 11 днів,
зокрема:

- 2 роки 9 місяців 8 днів (з 01.09.1978
року по 17.07.1981 року) - навчання в
професійно-технічному училищі;

- 7 місяців 13 днів (з 20.08.1981 року по
02.04.1982 року) - загальний стаж роботи на
Стахановському вагонобудівному
заводі;

- 2 роки 21 день (з 05.04.1982 року по
25.04.1984 року) - служба в лавах збройних
сил Радянської армії;

- 1 рік 8 місяців 6 днів (з 07.09.1984 року
по 12.05.1986 року) - робота в п/о
«Стахановвугілля» гірничим підземним
з повним робочим днем під землею за
Списком № 1;

- 7 років 8 місяців 9 днів (з 02.06.1986
року по 10.02.1994 року) - робота на шахті ім.
Чеснокова гірничим підземним з повним
робочим днем під землею за Списком № 1;

- 4 роки 10 місяців 9 днів (з 15.02.1994
року по 23.12.1998 року) - загальний стаж
роботи на підприємстві «Восток»;

- 1 рік 11 місяців 5 днів (з 19.09.2011 року
по 23.08.2013 року) - робота на шахті ДП

«Первомайськвугілля» прохідником з
повним робочим днем під землею за
Списком № 1.

Зазначені періоди трудового стажу
підтверджуються: копіями довідок № 116
від 22.05.2013 року, № 619 від 22.08.2013 року
Державного підприємства
«Луганськвугілля», № 39 від 22.08.2013 року
Відокремленого підрозділу
«Первомайське спеціалізоване
управління» Державного підприємства
«Первомайськвугілля».

23.08.2013 року ОСОБА_3 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області із
заявою про призначення пенсії на
пільгових умовах за Списком 1 за
нормами п. «а» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області від 30.10.2012 року позивачу
відмовлено у призначенні пенсії, в
обґрунтування чого в рішенні, з
посиланням на пункт «а» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
було зазначено, що пенсія на пільгових
умовах призначається чоловікам по
досягненню 50 років та при наявності
загального стажу не менш ніж 20 років, з
них на підземних роботах не менше 10
років, а також, що до пільгового стажу
не зараховано періоди роботи на шахті
«ім. Кірова» за період з 01 07.1987 року по
30.11.1987 року та на шахті «Луганська» за
період з 01.12.1989 року по 30.04.1992 року в
якості гірничого з ремонту гірничих
виробок (згідно актів зустрічної
перевірки в табелях не вказані
ініціали та табельний номер, також
встановлено, що в один період працювали
два співробітника з прізвищем
«ОСОБА_3»); на шахті «Пролетарська» за
період з 01.05.1993 року по 30.09.1993 року, на
шахті «Голубовська» за період з 01.08.1987
року по 30.04.1989 року), на шахті
«Максимівська» за період з 01.05.1989 року
по 30.04.1993 року, в якості гірничого з
ремонту гірничих виробок (згідно актів
зустрічної перевірки значиться два
табельних номери та відсутні ініціали,
отже з'ясувати фактичні вихода ОСОБА_3
неможливо).

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом,
в апеляційній скарзі вказується на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані при прийнятті нових законів
або внесені змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Скасування
конституційних прав і свобод - це їх
офіційна (юридична або фактична)
ліквідація. Звуження змісту та обсягу
прав і свобод є їх обмеженням. У
традиційному розумінні діяльності
визначальними поняття змісту прав
людини є умови і засоби, які становлять
можливості людини, необхідні для
задоволення потреб її існування та
розвитку. Обсяг прав людини - це їх
сутнісна властивість, виражена
кількісними показниками можливостей
людини, які відображені відповідними
правами, що не є однорідними і
загальними. Загальновизнаним є
правило, згідно з яким сутність змісту
основного права в жодному разі не може
бути порушена.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Статтею 58 зазначеного Закону на
Пенсійний фонд покладене керівництво
та управління солідарною системою,
збір, акумуляція та облік страхових
внесків, призначення пенсії та
підготовка документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення
питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством України покладені
владні управлінські функції у сфері
пенсійного забезпечення.

Прикінцеві положення Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року
№1058 встановлюють, що визначення права
пенсії за віком на пільгових умовах
здійснюється згідно з нормами Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991 року № 1788.

Як передбачено ст. 2 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», за цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника, за вислугу років; б)
соціальні пенсії.

Згідно п. «а» статті 13 Закону № 1788
пенсії на пільгових умовах
призначаються працівникам, зайнятим
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, за Списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловікам після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них є не менше 10
років на зазначених роботах, жінкам -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 Закону № 1788, на
1 рік за кожний повний рік такої роботи
чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Відповідно до вимог статті 62 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

За приписами п. 1, п. 2, п. 3 Постанови
Кабінету Міністрів України № 637 від 12
серпня 1993 року «Про затвердження
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка (далі - Постанова).

За відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

У разі коли документи про трудовий стаж
не збереглися, підтвердження трудового
стажу здійснюється органами
Пенсійного фонду на підставі показань
свідків.

За відсутності трудової книжки, а також
у тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 зазначеної Постанови, у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника
підтвердження періодів роботи, що
зараховуються до трудового стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
або за вислугу років, установленої для
окремих категорій працівників,
здійснюється у порядку, визначеному
Пенсійним фондом України за
погодженням з Мінсоцполітики та
Мінфіном.

Цей порядок, як вбачається з його назви
та змісту, поширюється саме на випадки
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній.

Відповідно до пункту 20 вищезазначеної
Постанови, пункту 12 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 01.03.2001
року № 121 (із змінами), постановою
Пенсійного фонду України від 10
листопада 2006 року № 18-1 затверджено
Порядок підтвердження періодів роботи,
що зараховуються до трудового стажу
для призначення пенсії на пільгових
умовах або за вислугу років (далі -
Порядок).

Згідно п. 1 та п. 2 Порядку цей Порядок
визначає механізм підтвердження
періодів роботи, що зараховуються до
трудового стажу для призначення пенсії
на пільгових умовах або за вислугу
років, установленої для окремої
категорії працівників у разі
ліквідації підприємства, установи та
організації без визначення
правонаступника.

Дія цього Порядку поширюється на осіб,
які працювали на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, на
посадах, що дають право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах або
за вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, а також на осіб, яким
призначено пенсію до набрання чинності
цим Порядком (далі - робота, що дає право
на призначення пенсії на пільгових
умовах або за вислугу років).

Відповідно до п. 11 Порядку для
підтвердження стажу роботи заявник
подає до управління Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах у
містах за місцем проживання
(реєстрації) такі документи:

1) заяву про підтвердження стажу роботи;

2) довідку з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців (далі - Єдиний державний
реєстр), а для підприємств, установ,
організацій, ліквідованих до 01.07.2004
та/або щодо яких відсутні дані про
проведення реєстраційних дій в Єдиному
державному реєстрі, - інші документи,
які мають підтверджувати факт
припинення підприємства, установи,
організації в результаті їх
ліквідації" (у тому числі архівні);

3) трудову книжку;

4) документи, видані архівними
установами, зокрема:

а) довідку про заробітну плату;

б) копії документів про проведення
атестації робочих місць;

в) копії документів про переведення на
іншу роботу, на роботу з неповним
робочим днем, надання відпусток без
збереження заробітної плати (у разі
відсутності - довідку про їх
відсутність).

У разі необхідності заявник може
подавати інші документи, які можуть
підтверджувати виконання робіт, що
дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законів України, щодо
зарахування до стажу роботи, який дає
право на пенсію на пільгових умовах,
часу проходження строкової служби від
02.06.2005 року № 2636 - IV внесено зміни до
таких законів України: абзац другий
пункту 1 статті 8 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» доповнено двома реченнями
такого змісту: «Час проходження
строкової військової служби
зараховується до стажу роботи, що дає
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, якщо на момент
призову на строкову військову службу
особа навчалася за фахом у
професійно-технічному навчальному
закладі, працювала за професією або
займала посаду, що передбачала право на
пенсію на пільгових умовах до введення
в дію Закону України «Про пенсійне
забезпечення» або на пенсію за віком на
пільгових умовах до набрання чинності
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Час навчання в
професійно-технічному навчальному
закладі і час проходження строкової
військової служби, які зараховуються
до пільгового стажу, не повинні
перевищувати наявного стажу роботи, що
дає право на пенсію на пільгових
умовах».

В період проходження позивачем
спірного періоду військової служби (в
1982-1984 роках) діяло «Положення про
порядок призначення та виплати
державних пенсій», затверджене
Постановою Ради Міністрів СРСР від
03.08.1972 року № 590. Цей
нормативно-правовий акт діяв в період з
03.08.1972 року по 31.12.1991 рік.

Відповідно до пп. «к» ч. 1 та ч. 3 п. 109
зазначеного Положення при призначенні
на пільгових умовах або в пільгових
розмірах пенсій робітникам та
службовцям, що працювали на підземних
роботах, періоди служби в складі
Збройних Сил СРСР прирівнюються за
вибором особи, що звернулася за
призначенням пенсії, або до роботи, яка
передувала цьому періоду, або до
роботи, яка слідувала за закінченням
цього періоду.

Відповідно до п. 2 мотивувальної
частини рішення Конституційного Суду
України у справі за конституційним
зверненням Національного банку
України щодо офіційного тлумачення
положення ч. 1 ст. 58 Конституції України
(справа про зворотну дію в часі законів
та інших нормативно-правових актів) від
09 лютого 1999 року № 1-7/99, дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Як вбачається з розрахунків стажу та
трудової книжки позивача врахованого
відповідачем при призначенні пенсії,
останній відразу після проходження
військової служби в лавах Радянської
Армії працював на роботах за Списком №
1.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що період
проходження позивачем військової
служби повинен прирівнюватися до стажу
на роботах за Списком № 1, а час
проходження військової служби та час
навчання за спеціальністю
враховується лише для визначення права
на пільгову пенсію, для розрахунку
розміру пенсії зазначені періоди не
враховуються.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
відмова в призначенні пенсії позивачу
на підставі, встановлених у акті
зустрічної перевірки, а саме:
відсутності в табелях ініціалів та
табельного номеру, а в один період -
праця двох співробітників з прізвищем
«ОСОБА_3» є такою, що не відповідає
законодавству України .

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
задоволення позовних вимог у повному
обсязі, оскільки позивачем надані
відповідачу документи, необхідні для
призначення пенсії на пільгових умовах
на підставі пункту «а» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
оскільки стаж роботи позивача за
Списком № 1 загалом складає 13 років 4
місяці та 11 днів.

Зважаючи на наведене, судова колегія
дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні не
спростовуються, підстави для
скасування постановленого по справі
судового рішення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Законом України
«Про пенсійне забезпечення», ст. 2, ст.
160, ст. 167, ст. 195, ст. 197, п. 1 ст. 198, ст. 200, ч. 1
ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області на постанову
Стахановського міського суду
Луганської області від 29 січня 2014 року
у справі № 432/8183/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Стахановського міського
суду Луганської області від 29 січня 2014
року у справі № 432/8183/13-а за позовом
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили.

Головуючий суддя
І.В.
Геращенко

Судді
Т.Г.Арабей

Л.В.Губська