Справа № 644/13028/14-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 р.Справа № 644/13028/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Курило Л.В.

Суддів: Бартош Н.С. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова на постанову
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 23.01.2014р. по справі
№ 644/13028/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова

про визнання неправомірними дій,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

20.12.2013 року позивач - ОСОБА_1 - звернувся
до суду з адміністративним позовом до
УПФ України в Орджонікідзевському
районі м. Харкова про визнання
неправомірними дій щодо не включення
до страхового стажу позивача періодів
роботи у колгоспі «Радянська Росія»: з
01 жовтня 1969 року по 16 вересня 1970 року, з
20 жовтня 1972 року по 22 листопада 1973 року
та з 20 червня 1979 року по 19 липня 1980 року
та зобов'язати відповідача включити їх
до страхового стажу та провести
перерахунок та виплату пенсії з дня
звернення ОСОБА_1 за призначенням
пенсії.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 03.12.2013
року позов ОСОБА_1 - задоволено
частково.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
щодо не включення до страхового стажу
ОСОБА_1 періодів його роботи у колгоспі
«Радянська Росія»: з 01 жовтня 1969 року по
16 вересня 1970 року, з 20 жовтня 1972 року по
22 листопада 1973 року та з 20 червня 1979
року по 19 липня 1980 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Харкова включити до
страхового стажу ОСОБА_1 та провести
йому перерахунок та виплату пенсії з
урахуванням періодів його роботи у
колгоспі «Радянська Росія»: з 01 жовтня
1969 року по 16 вересня 1970 року, з 20 жовтня
1972 року по 22 листопада 1973 року та з 20
червня 1979 року по 19 липня 1980 року,
починаючи з 20 червня 2013 року. В решті
позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову постанову,
якою у позові ОСОБА_1 відмовити в
повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_1, посилаючись
на законність та обґрунтованість
постанови суду першої інстанції,
просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції сторони не прибули, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.
Відповідач надав клопотання про
розгляд справи без участі представника
управління.

Виходячи з приписів ст. 197 КАС України
вищезазначена апеляційна скарга
розглядається в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що 07 лютого 2013 року позивач
ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
із заявою про призначення йому пенсії
за віком.

Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
призначило з 11.11.2012 року ОСОБА_1 пенсію
за віком згідно Закону України " Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з урахуванням страхового
стажу 38 років 5 місяців 20 днів.

На звернення позивача від 20.03.2013 року
відповідач листом від 20.03.2013 року №
34-02/32 повідомив заявника, що для
зарахування періодів його роботи у
колгоспі «Радянська Росія» з 01 жовтня
1969 року по 16 вересня 1970 року, з 20 жовтня
1972 року по 22 листопада 1973 року та з 20
червня 1979 року по 19 липня 1980 року
запропоновано надати до управління
уточнюючу довідку про встановлений
мінімум трудової участі в
громадському господарстві. ( а.с.5)

Не погодившись з діями відповідача
щодо відмови у зарахуванні
вищезазначених періодів роботи до
страхового стажу, позивач звернувся з
позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
позивач має право на включення до
страхового стажу періодів його
роботи у колгоспі «Радянська Росія», а
саме: з 01 жовтня 1969 року по 16 вересня 1970
року, з 20 жовтня 1972 року по 22 листопада
1973 року та з 20 червня 1979 року по 19 липня
1980 року, а також на проведення
перерахунку та виплату пенсії,
починаючи з 20 червня 2013 року, з
урахуванням вищезазначених періодів
його роботи.

Відмовляючи в частині позовних вимог
щодо проведення перерахунку пенсії
позивача з дня звернення за
призначенням пенсії ( з 07.02.2013 року) по
19.06.2013 року, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем порушено
вимоги ст.ст. 99, 100 КАС України.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
апеляційної інстанції зважає на
наступне.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що до стажу
роботи зараховується робота,
виконувана на підставі трудового
договору на підприємствах, установах,
організаціях і кооперативах, незалежно
від форми власності та господарювання,
а також на підставі членства в
колгоспах, незалежно від характеру та
тривалості перерв. При обчислені стажу
роботи в колгоспі за період після 1965
року, якщо член колгоспу не виконував
без поважних причин встановленого
мінімуму трудової участі в
громадському господарстві,
враховується час роботи за фактичною
тривалістю.

Згідно зі ст. 62 Закону України « Про
пенсійне забезпечення » основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Для упорядкування процесу визначення
трудового стажу Кабінетом Міністрів
України прийнято Постанову від
12.08.1993р. № 637 « Про затвердження Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній ».

Пунктом 1 зазначеного Порядку
визначено, що основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

За відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Як правомірно враховано судом першої
інстанції факт роботи позивача
трактористом в колгоспі "Советская
Россия" з 01.10.1969р. по 16.09.1970р., з 20.10.1972р. по
22.11.1973р, з 20.06.1979р. по 19.07.1980 р.
підтверджується записами в трудовій
книжці, яка є основним документом, що
підтверджує наявність трудового стажу
для призначення пенсії, а також
архівними довідками про фактично
отримані суми заробітної плати,
виданими Архівним відділом
адміністрації Волоконівського району
Белгородської області Російської
Федерації від 25.09.2012р. за № Х-23, № Х-24, №
Х-25,№ Х-26 ( а.с. 9-19 ).

Записи про роботу позивача у
вищевказаному колгоспі виконані у
повній відповідності до вимог
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок на підприємствах, в
установах і організаціях, затвердженої
постановою Держкомтруда СРСР від
20.07.1974р. № 162 та Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
соціального захисту населення України
№ 58 від 29.07.1993 р., відповідно до положень
яких у трудову книжку не передбачено
внесення відомостей про фактичну
тривалість часу роботи працівника у
колгоспі.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що є
неправомірними посилання відповідача
на положення Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993р. № 637, і висунута позивачу
вимога про надання уточнюючої довідки
про встановлений мінімум трудової
участі в громадському господарстві,
оскільки вищевказаний нормативний акт
регулює випадки, коли у трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправдиві або неточні
записи про періоди роботи, а в даному
випадку ці записи сумнівів не
викликають, так як повністю
відповідають вимогам вищезазначених
Інструкцій.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, позивач ОСОБА_1, після
закінчення 30.09.1969р. сільського
професійного училища, з 01.10.1969 року був
прийнятий на роботу в колгосп
«Советская Россия» за професією
тракторист.

Пунктом 7 Положення про порядок
призначення і виплати державних
пенсій, затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР від 03.08.1972р. № 590,
визначено, що головам колгоспів,
колгоспним фахівцям, які мають вищу або
середню спеціальну освіту і працюючих
за фахом у всіх ланках колгоспного
виробництва, головним (старшим)
бухгалтерам, механізаторам колгоспів
(трактористам-машиністам,
трактористам, комбайнерам, шоферам,
машиністам, працюючим на стаціонарних
установках, токарям, слюсарям,
мотористам, радіооператорам,
електрикам та іншим особам, що мають
виробничу кваліфікацію та зайнятим на
ремонті і обслуговуванні техніки ) та
їх сім'ям пенсії призначаються на
підставах, передбачених цим Положенням
для робочих, службовців та їх сімей.

За таких обстав не можуть бути визнані
обґрунтованими посилання відповідача
в апеляційній скарзі на порушення
судом першої інстанції при ухваленні
рішення норм матеріального права, а
саме, вимог Постанови КМУ від 12.08.1993 р. N
637 « Про затвердження Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній», тобто,
відсутності в матеріалах справи
документів, що є підставою для
врахування періодів роботи позивача у
колгоспі до загального трудового
стажу при призначенні пенсії.

Вимоги органу Пенсійного фонду щодо
необхідності надання додаткових
довідок стосовно встановленого
мінімуму трудової участі в
громадському господарстві для
трактористів не вмотивовані жодними
законодавчими підставами.

Суд першої інстанції дійшов до вірного
висновку, що відповідач неправомірно
відмовив у включенні до стажу роботи
для призначення пенсії періодів його
роботи трактористом в колгоспі
"Советская Россия", а саме: з 01.10.1969р. по
16.09.1970р., з 20.10.1972р. по 22.11.1973р, з 20.06.1979р. по
19.07.1980 р.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно задоволення позову про
визнання неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
щодо не включення до страхового стажу
ОСОБА_1 періодів його роботи у колгоспі
«Радянська Росія», а саме: з 01 жовтня 1969
року по 16 вересня 1970 року, з 20 жовтня 1972
року по 22 листопада 1973 року та з 20
червня 1979 року по 19 липня 1980 року,
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Харкова включити до
страхового стажу ОСОБА_1 періоди його
роботи у колгоспі «Радянська Росія»: з
01 жовтня 1969 року по 16 вересня 1970 року, з
20 жовтня 1972 року по 22 листопада 1973 року
та з 20 червня 1979 року по 19 липня 1980 року,
та провести перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1, починаючи з 20 червня 2013
року, з урахуванням вищезазначених
періодів його роботи.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні
решти позовних вимог ОСОБА_1, суд першої
інстанції порушив норми
процесуального права.

Так, з матеріалів справи убачається, що
позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом 20.12.2013 року із вимогами щодо
захисту порушених прав, що мали місце з
07.02.2013року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період за який позивач просить суд
захистити права, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що права позивача
підлягають захисту з 20.06.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що через порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постанова суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні позовних вимог
за період з 07.02.2013 року по 19.06.2013 року
підлягає скасуванню та в силу приписів
статті 100 КАС України залишенню в цій
частині без розгляду.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати
постанову суду і залишити позовну
заяву без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 197, п.4 ч.1
ст. 198, ст.ст. 200, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 23.01.2014р.
по справі № 644/13028/14-а в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 за період з 07.02.2013 року по 19.06.2013
року скасувати, залишивши
адміністративний позов в цій частині
без розгляду.

В іншій частині постанову
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 23.01.2014 року по справі
№644/13028/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Бартош Н.С. Присяжнюк О.В.