Справа № 812/925/14
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 березня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/925/14

Луганський окружний адміністративний
суд

у складі головуючого судді Чернявської
Т.І.,

за участю

секретаря судового засідання
Запорожцевої І.В.

та

представників сторін:

від позивача - не
прибув

від відповідача - не
прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську

справу за адміністративним позовом

управління Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області

до приватного підприємства «Лавєраж»

про стягнення заборгованості по
страхових внесках на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 238,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
управління Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області до
приватного підприємства «Лавєраж» про
стягнення заборгованості по страхових
внесках на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
грудень 2004 року в сумі 238,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначив таке.

Приватне підприємство «Лавєраж» є
платником страхових внесків
(страхувальником) на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області. В
порушення норм чинного законодавства
свій обов'язок по сплаті страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідач не виконав, у звязку з чим
утворилась заборгованість по
страхових внесках за період з 01 грудня
2004 року по 31 грудня 2004 року у розмірі
238,00 грн. Відповідачу було вручено
вимогу від 16 березня 2005 року № Ю-32/У про
сплату боргу. Протягом десяти робочих
днів із дня одержання вимоги про сплату
боргу відповідач суму заборгованості
повністю не сплатив, вимогу про сплату
боргу з управлінням Пенсійного фонду
України в м. Алчевську Луганської
області не узгодив та у судовому
порядку її не оскаржив.

У зв'язку з викладеним, позивач просить
стягнути з відповідача заборгованість
зі сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за грудень 2004 року у
розмірі 238,00грн.

Позивач у судове засідання не прибув,
про дату, час і місце судового розгляду
повідомлений належним чином (арк.
справи 18, 19). Заявою від 04 березня 2014
року № 2377/08-52 управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області просить розглянути
справу без участі його представника та
підтримує заявлені позовні вимоги в
повному обсязі (арк. справи 20).

Відповідач у судове засідання не
прибув, про дату, час і місце судового
розгляду повідомлений належним чином
(арк. справи 17, 24-26). Правом подати суду
заперечення проти позову та докази на
підтвердження своїх доводів не
скористався.

Відповідно до частини 6 статті 71 та
частини 4 статті 128 КАС України суд
вирішує справу за відсутності сторін
на підставі наявних в матеріалах
справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
повністю з огляду на таке.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яким
запроваджено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування як
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та визначені
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Згідно з пунктом 7 розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» суми внесків,
нарахованих на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, та суми
нарахованого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування до 1
січня 2004 року, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, не сплачені
станом на 1 січня 2011 року, підлягають
сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011
року. Стягнення заборгованості із
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі страхових внесків,
строк сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Приватне підприємство «Лавєраж»
відповідно до статей 14, 15 Закону
України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (тут і надалі посилання на
норми Закону України від 09 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
наводяться в редакції, що діяла на час
вчинення правопорушення) є платником
страхових внесків (страхувальником) на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області, що
підтверджується заявою про реєстрацію
платником збору від 15 січня 2004 року та
карткою страхувальника (арк. справи 5, 8).

Згідно із пунктом 6 частини 2 статті 17
Закону України від 09 липня 2003 року
№ 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
приватне підприємство «Лавєраж»
повинно нараховувати, обчислювати і
сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Відповідно до частини 12 статті 20 Закону
України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків. У разі наявності в платника
страхових внесків одночасно із
зобов'язаннями із сплати страхових
внесків зобов'язань із сплати податків,
інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами зобов'язання
із сплати страхових внесків
виконуються в першу чергу і мають
пріоритет перед усіма іншими
зобов'язаннями, крім зобов'язань щодо
виплати заробітної плати (доходу).

Частиною 6 статті 20 Закону України від 09
липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом для приватного
підприємства «Лавєраж» є календарний
місяць.

Відповідно до статті 106 Закону України
від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»:

- суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій;

- територіальні органи Пенсійного
фонду за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату;

- протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій;

- страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку;

- у разі якщо страхувальник, який
одержав вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму недоїмки разом з
застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеної до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки. У разі
звернення органу Пенсійного фонду з
позовом про стягнення недоїмки до
господарського суду передбачені
законодавством заходи досудового
врегулювання спорів не застосовуються;

- строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що згідно розрахунку суми
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підлягають сплаті за
грудень 2004 року, від 18 січня 2005 року
відповідачем самостійно нараховані
страхові внески у загальному розмірі
238,00 грн. (арк. справи 11).

Нарахована сума внесків відповідачем в
установлені законом терміни не
сплачена, внаслідок чого за
відповідачем утворилась прострочена
заборгованість зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
базовий звітний період грудень 2004 року
у розмірі 238,00 грн., що підтверджується
карткою особового рахунку відповідача
(арк. справи 9-10, 11, 22-23).

Відповідно до вимог частини 3 статті 106
Закону України від 09 липня 2003 року №
1058-IV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» позивачем
приватному підприємству «Лавєраж»
була надісланна вимога від 16 березня 2005
року № Ю-32/У про сплату боргу у
загальному розмірі 238,00 грн., яка
отримана останнім 18 березня 2005 року,
про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення (арк.
справи 12).

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату боргу
відповідач суму заборгованості зі
страхових внесків на
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування повністю не сплатив,
вимогу про сплату недоїмки з
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області не
узгодив та у судовому порядку не
оскаржив.

Оскільки відповідач за час судового
розгляду справи у добровільному
порядку прострочену заборгованість зі
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 01 грудня 2004
року по 31 грудня 2004 року у розмірі 238,00
грн. не сплатив, що підтверджується
карткою особового рахунку відповідача
(арк. справи 9-10, 22-23), позовні вимоги
визнаються судом обґрунтованими,
доведеними і такими, що підлягають
повному задоволенню.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, а також те, що позивач
відповідно до пункту 18 частини 1 статті
5 Закону України від 08 липня 2011 року №
3674-VІ «Про судовий збір» від сплати
судового збору звільнений, судові
витрати у цій справі не підлягають
стягненню з відповідача, оскільки у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
у судовому засіданні 04 березня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено до 05
березня 2014 року, про що згідно вимог
частини 2 статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства України
повідомлено після проголошення
вступної та резолютивної частин
постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області до приватного
підприємства «Лавєраж» про стягнення
заборгованості по страхових внесках на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 238,00 грн.
задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства
«Лавєраж» (ідентифікаційний код 32722981,
місцезнаходження: 94217, Луганська
область, м. Алчевськ, вул. Горького, буд.
99-а) на користь управління Пенсійного
фонду України в м. Алчевську Луганської
області (ідентифікаційний код 21792347,
місцезнаходження: 94204, Луганська
область, м. Алчевськ, вул.
Ленінградська, буд. 43) прострочену
заборгованість по страхових внесках на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 01 грудня 2004
року по 31 грудня 2004 року у розмірі 238,00
грн. (двісті тридцять вісім гривень
нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Згідно з частиною 3 статті 160 КАС
України постанова складена у повному
обсязі 05 березня 2014 року.

Суддя
Т.І. Чернявська