Справа № 153/2739/13-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 153/2739/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Дзерин М.М.
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Ямпільському районі Вінницької
області на постанову Ямпільського
районного суду Вінницької області від
10 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Ямпільському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
Ямпільського районного суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України у Ямпільському районі
Вінницької області про визнання дій
(бездіяльності) суб'єкта владних
повноважень незаконними та зобов'язати
вчинити певні дії.

Мотивуючи позовні вимоги заявник
посилалась на протиправність дій УПФУ
у Ямпільському районі Вінницької
області щодо не включення при
визначенні середньої заробітної плати
та розрахунку пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на соціально-побутові умови
та індексації заробітної плати.

Ямпільський районний суд Вінницької
області постановою від 10.01.2014 року
вказаний позов задовольнив частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги
відповідач наголошував на тому, що
позивачу відповідно до Закону України
«Про державну службу» призначено
пенсію, при розрахунку пенсії
державному службовцю враховано
заробітну плату, яка складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Водночас, як стверджує апелянт,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення
та індексація заробітної плати не
належать до заробітної плати
державного службовця і не враховуються
при обчисленні пенсії, що не враховано
судом першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
позивач перебуває на пенсійному обліку
в управлінні Пенсійного фонду України
в Ямпільському районі Вінницької
області та отримує пенсію по
інвалідності відповідно до Закону
України "Про державну службу".

18.12.2013 року позивач звернулась із
заявою до відповідача про проведення
перерахунку призначеної пенсії з
урахуванням виплачених їй виплат
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на соціально -
побутові потреби та індексації
доходів, які входять до структури
заробітної плати державного службовця.

За результатами розгляду зазначеної
заяви, відповідач в листі № 622/06-42/02 від
18.12.2013 року повідомив про відмову у
перерахунку пенсії, посилаючись на те,
що інші виплати, що зазначені в довідці,
не є складовими заробітної плати
державного службовця, а тому не
враховуються при розрахунку пенсії
державного службовця (а.с.12).

Не погоджуючись із зазначеною відмовою
відповідача, ОСОБА_2 оскаржила її до
суду.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови виходив з
обґрунтованості та доведеності
позовних вимог, а відтак наявності
правових підстав для часткового
задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Так, частиною 1 статті 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
передбачено, що до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» до
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії, зокрема,
враховуються: суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
оплату праці», структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Загальні засади діяльності, статус
державних службовців, які працюють в
державних органах та їх апараті, а
також особливості правовідносин щодо
призначення та перерахунку пенсій
державним службовцям, встановлені
Законом України «Про державну службу».

Статтею 37-1 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок. При
цьому саме на Кабінет Міністрів
України покладається регулювання
питань оплати праці державних
службовців, встановлення розмірів
посадових окладів, надбавок, доплат,
матеріальної допомоги.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року №1058-IV не містить
визначення заробітної плати, на
підставі якої здійснюється розрахунок
пенсії. Із змісту статті 40 вказаного
Закону вбачається, що з середньої
заробітної плати (доходу) повинні бути
сплачені страхові внески.

Порядок обчислення заробітної плати
для перерахунку пенсії державного
службовця установлений постановами
Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року
№ 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865 із
змінами і доповненнями передбачено, що
особи, які вийшли на пенсію згідно
Закону України «Про державну службу»
мають право на перерахунок пенсій, але
лише за умови підвищення заробітної
плати державним службовцям після
набрання чинності Законом України від
16 січня 2003 року «Про внесення змін до
Закону України «Про державну службу».

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено,
що у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям відповідно до рішень
Кабінету Міністрів України після
набрання чинності Законом України від
16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення
змін до Закону України «Про державну
службу» заробітна плата для
перерахунку пенсії пенсіонерам, яким
пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України «Про державну
службу», визначається в такому порядку:
1) пенсіонерам, які на момент
перерахунку пенсії продовжують
працювати на посаді, з якої призначено
пенсію, - на підставі поданої довідки
про одержувану заробітну плату на
момент перерахунку; 2) іншим
пенсіонерам - на підставі документів,
поданих на час перерахунку, виходячи із
сум заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на
відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок. При
цьому, премія та інші надбавки
враховуються в середніх розмірах
стосовно визначених законодавством
таких виплат у відповідному державному
органі, з якого особа вийшла на пенсію,
на момент виникнення права на
перерахунок, якщо вони були фактично їй
встановлені.

Аналізуючи наведені правові норми
колегія суддів зауважує, що чинне
законодавство як загальне, так і
спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.

При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження, а саме з виплат
державним службовцям як допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
а також премії та надбавки на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Отже з наведеного встановлено, що усі
інші виплати (матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та індексація), які виплачувались
позивачу, є частиною заробітної плати
державного службовця та виплачуються
за рахунок та у межах фонду оплати
праці, а також, враховуються при
обчисленні середнього заробітку, що
зберігається за посадовою особою
відповідно до законодавства, на них
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, а тому
повинні враховуватись при обчисленні
розміру пенсії державного службовця у
розмірах, що виплачуються на день
звільнення посадової особи з роботи, що
дає право на відповідний вид пенсії, у
даному випадку пенсію державного
службовця.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог щодо
здійснення перерахунку пенсії
державного службовця з урахуванням
інших виплат, а саме: з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на соціально -
побутові потреби та індексації
доходів, зазначених у довідці про
складові заробітної плати, на які були
нараховані страхові внески та які
отримувались позивачем.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
вказані суми виплат є складовими
заробітної плати, а тому підлягають
зарахуванню для визначення заробітку
при перерахунку пенсії позивачу.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо часткового задоволення
позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного
фонду України в Ямпільському районі
Вінницької області про визнання
протиправними дій відповідача та
зобов'язання вчинити певні дії.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ямпільському районі Вінницької
області залишити без задоволення, а
постанову Ямпільського районного суду
Вінницької області від 10 січня 2014 року
- без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Залімський І. Г.

Сушко О.О.