Справа № 809/478/14
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"27" лютого 2014 р.
Справа № 809/478/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря Руміша В.Я.,

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої
служби Рогатинського районного
управління юстиції Головного
управління юстиції в
Івано-Франківській області про
визнання дій незаконними та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №40932502 від 26.11.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся в суд з адміністративним
позовом до відділу державної
виконавчої служби Рогатинського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області (далі -
відповідач) про визнання дій
незаконними та скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
ВП №40932502 від 26.11.2013 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
постанова Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області за №308/12834/13-п від 19.08.2013 року, на
підставі якої 26.11.2013 року відповідачем
відкрито виконавче провадження за
№40932502, не відповідає вимогам статті 18
Закону України «Про виконавче
провадження», в ній відсутній
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника, пропущено встановлений строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання. Вважає дії відповідача
незаконними, а оскаржувану постанову
про відкриття виконавчого провадження
такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав з мотивів викладених
в позовній заяві, просив їх
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, суду надано клопотання про
розгляд справи без участі його
представника.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення позивача, дослідивши докази,
суд приходить до висновку, що в
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити, з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 19.08.2013 року за
наслідками розгляду адміністративної
справи за №308/12834/13-п Ужгородським
міськрайонним судом Закарпатської
області винесено постанову про
призначення ОСОБА_1 адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2970
гривень.

13.11.2013 року стягувачем направлено до
відділу державної виконавчої служби
Рогатинського районного управління
юстиції Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області заяву за №
11/3-1.20/8122 про прийняття виконавчого
документа за вказаним рішення суду за
№308/12834/13-п від 19.08.2013 року до виконання.

Зазначена заява надійшла до відділу
державної виконавчої служби
Рогатинського районного управління
юстиції Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області 25.11.2013 року,
за вихідним номером 3835/03-21/02.

26.11.2013 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Рогатинського районного управління
юстиції Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області на підставі
виконавчого документа за №308/12834/13-п від
19.08.2013 року Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області відкрито виконавче
провадження за №40932502.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження».

Відповідно частини 1 статті 1 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно частин 1 та 2 статті 2 цього
Закону примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу службу"
(далі - державні виконавці).

Статтею 11 Закону України «Про
виконавче провадження» визначені
обов'язки і права державних виконавців.

Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1
статті 11 Закону).

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 19
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону за
заявою стягувача або його представника
про примусове виконання рішення.

Згідно частини 1 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно частини 2 статті 25 даного
Закону державний виконавець протягом
трьох робочих днів з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Статтею 18 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлені
вимоги до виконавчого документа,
згідно якої у виконавчому документі
зазначаються: 1) назва і дата видачі
документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо; 4)
резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; 6) строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Як встановлено судом, виконавчий
документ - постанова Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області за №308/12834/13-п від 19.08.2013 року в
повному обсязі відповідає вимогам
передбаченим статтею 18 Закону України
«Про виконавче провадження», в ній
також, серед інших вимог, на зворотній
стороні, міститься індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника -
НОМЕР_1.

Статтею 22 Закону України «Про
виконавче провадження» визначені
строки пред'явлення виконавчих
документів до виконання, зокрема,
відповідно до частини 1 якої виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки: посвідчення
комісій по трудових спорах, постанови
судів у справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців.

Пунктом 1 частини 2 статті 22 цього
Закону встановлено, що строки,
зазначені у частині першій цієї статті,
встановлюються для виконання судових
рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення.

Як встановлено судом, постанова
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області за №308/12834/13-п,
прийнята - 19.08.2013 року, набрала законної
сили - 29.08.2013 року, що підтверджується
відміткою на постанові, посвідченою
печаткою суду та підписом посадової
особи суду (а. с. 38 - 40).

У відповідності до пункту 1 частини 2
статті 22 Закону України «Про виконавче
провадження» вказана постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення може бути пред'явлена
до виконання протягом трьох місяців з
наступного дня після набрання рішенням
законної сили, тобто з 30.08.2013 року.

Таким чином, строк пред'явлення
виконавчого документа - постанови
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області за №308/12834/13-п від
19.08.2013 року закінчується 30.11.2013 року.

Судом встановлено, що зазначений
виконавчий документ надійшов до
відповідача 25.11.2013 року та 26.11.2013 року
державним виконавцем відкрито
виконавче провадження за №40932502, а тому
даний виконавчий документ пред'явлено
стягувачем до виконання в строк
встановлений пунктом 1 частини 2 статті
22 Закону України «Про виконавче
провадження».

За таких обставин, суд приходить
до висновку, що постанова про відкриття
виконавчого провадження винесена на
підставі виконавчого документа, який
підлягає примусовому виконанню, в
межах строків передбачених Законом, за
відсутності, встановлених за Законом
перешкод для її винесення, є
правомірною, а дії відділу державної
виконавчої служби Рогатинського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області щодо
винесення цієї постанови також, є
правомірними.

Враховуючи вищевикладене, суд робить
висновок, що заявлений
адміністративний позов позивача до
відділу державної виконавчої служби
Рогатинського районного управління
юстиції Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області про
визнання дій незаконними та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №40932502 від 26.11.2013 року, є
необґрунтованим та задоволенню не
підлягає.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Рогатинського районного управління
юстиції Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області про
визнання дій незаконними та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №40932502 від 26.11.2013 року,
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку скаргу
не було подано.

Суддя:
Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному
обсязі 04.03.2014 року.