Справа № 821/365/14
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 р. Справа № 821/365/14

Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Морської Г.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
"СКАЛА" до Бериславського відділення
Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про скасування податкової
вимоги і рішення про опис майна у
податкову заставу,

встановив:

Приватне підприємство "СКАЛА" (далі -
позивач, ПП) звернулось до суду із
адміністративним позовом до
Бериславського відділення
Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (далі - відповідач, ДПІ) про
скасування податкової вимоги і
рішення про опис майна у податкову
заставу.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
приватним підприємством «Скала»
отримане податкове повідомлення -
рішення від 20.12.2013 № про
визначення зобов'язання за штрафними
санкціями із плати за користування
надрами на суму 1190,00 грн. Пізніше
позивач отримав податкову вимогу від
15.01.2014 року № 3-15 на таку саму суму.
Позивач частково сплатив суму,
визначену у ППР у розмірі 680,0 грн., проте
решту суми вважає такою, що не підлягає
сплаті через безпідставність її
нарахування. Позивач зазначає, що
спірні штрафні санкції застосовані за
результатами камеральної перевірки
податкової звітності з плати за
користування надрами для видобування
корисних копалин (Акт від 10.12.2013
№273/1500/32809941). Суть встановленого ДПІ
порушення полягає у тому, що ПП «Скала»
не подало розрахунок з плати за
користування надрами для видобутку
корисних копалин за І - IV квартали 2012
року, І квартал - ІІІ квартали 2013 року.
Позивач вважає штрафні санкції
безпідставними, оскільки причиною для
не подання підприємством розрахунку з
плати за користування надрами для
видобутку корисних копалин став той
факт, що підприємство не є суб'єктом
сплати даного виду податку, у зв'язку зі
скасуванням спеціального дозволу на
користування надрами № 4171 від 28.12.2006
року. За таких обставин, вважаючи
безпідставними самі штрафні санкції,
позивач просить скасувати податкову
вимогу, винесену податковим органом
для сплати цих санкцій та відповідне
рішення про опис майна у податкову
заставу.

Позивач у судове засідання не прибув,
надіслав заяву про розгляд справи без
участі його представника.

Відповідач у судове засідання також не
прибув, надіслав заперечення на
позовні вимоги та клопотання про
розгляд справи без участі відповідача.

Заперечення обгрунтовані тим, що
спірні податкова вимога та рішення про
опис майна у податкову заставу є
законними, оскільки податкове
повідомлення-рішення, що стало
підставою для прийняття цих
документів, є чинним та не оскаржено
позивачем ні в адміністративному
порядку, ні до суду. Щодо правомірності
застосування штрафних санкцій,
зазначив, що спеціальний дозвіл
позивача на користування надрами № 4171
від 28.12.2006р. на видобування вапняку
пиляного, супутніх
перекристалізованих вапняків
Львівського родовища було анульовано
наказом Державної геологічної служби
геології та надр від 16.09.2013р. № 466.
Відтак незалежно від здійснення
господарської діяльності по видобутку
корисних копалин, позивач був
зобов'язаний подавати до податкового
органу щоквартальні податкові
розрахунки з плати за користування
надрами. Ненадання позивачем таких
розрахунків за період із І кв. 2012р. - по
ІІІ кв. 2013р. включно стало підставою для
застосування штрафних санкцій (170 грн. х
7 періодів = 1190,00 грн.). Із цих підстав
відповідач просив відмовити позивачу у
задоволенні його вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає
за можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини.

Відповідачем проведена камеральна
перевірка податкової звітності з плати
за користування надрами для
видобування корисних копалин ПП
«Скала», за результатами якої
складений акт від 10.12.2013 №273/1500/32809941
(далі - акт № 273). Актом встановлено
неподання ПП «Скала» податкового
розрахунку із плати за користування
надрами для видобування корисних
копалин за І, ІІ, ІІІ, IV квартали 2012 року,
І, ІІ, ІІІ квартали 2013 року при
наявності дозволу на користування
надрами № 4171 від 28.12.2006р.

У зв'язку із встановленими порушеннями
податковим органом прийняте податкове
повідомлення - рішення від 20.12.2013р. №
про визначення зобов'язання за
штрафними санкціями із плати за
користування надрами на суму 1190,00 грн.
(по 170 грн. за кожен податковий період).

Відповідно до п. 58.3. ст. 58 ПК України
податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
платнику податків, якщо його передано
посадовій особі такого платника
податків під розписку або надіслано
листом з повідомленням про вручення.
Податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
фізичній особі, якщо його вручено їй
особисто чи її законному
представникові або надіслано на адресу
за місцем проживання або останнього
відомого її місцезнаходження фізичної
особи з повідомленням про вручення. У
такому самому порядку надсилаються
податкові вимоги та рішення про
результати розгляду скарг.

Податкове повідомлення - рішення №
відповідно до положень п. 58.3 ст. 58
Податкового кодексу України надіслано
позивачу листом із повідомленням про
вручення. ПП «Скала» 24.12.2013р. отримало
зазначене податкове повідомлення -
рішення, що підтверджується копією
поштового повідомлення про вручення та
підтверджується самим позивачем.

Відповідно до ст. 14 ПК України
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк); податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України встановлено,
що у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Позивач, отримавши податкове
повідомлення-рішення, не оскаржував
його ні в адміністративному, ні в
судовому порядку, тобто грошове
зобов'язання є узгодженим.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України визначено,
що у разі, коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

Відповідно до пп. 14.1.153 ст. 14 Податкового
кодексу України - податкова вимога -
письмова вимога контролюючого органу
до платника податків щодо погашення
суми податкового боргу.

Тобто, відповідач, керуючись
положеннями ст. 59 ПК України та Наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 10.10.2013р. № 576 «Про затвердження
Порядку направлення органами доходів і
зборів податкових вимог платникам
податків» зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 31 жовтня
2013р. за № 1840/24372 (далі - Порядок № 576),
зобов'язаний, починаючи з 08.01.2014р.
направити на адресу ПП «Скала»
податкову вимогу, яка була сформована
15.01.2014р. за № 3 - 15.

Відповідно до п. 2.3 Порядку № 576
протягом строків оскарження суми
грошових зобов'язань, визначених
Кодексом, податкова вимога з податку,
що оскаржується, не надсилається.
Зважаючи на це, податкова вимога № 3 - 15
від 15.01.2014р. була сформована
Новокаховською ОДПІ правомірно.

Пунктом 60.1 ст. 60 ПК України встановлено,
що податкова вимога вважається
відкликаною, якщо: рішенням суду, що
набрало законної сили, скасовується
повідомлення-рішення контролюючого
органу або сума податкового боргу,
визначена в податковій вимозі;
рішенням суду, що набрало законної
сили, зменшується сума грошового
зобов'язання, визначена у податковому
повідомленні-рішенні контролюючого
органу, або сума податкового боргу,
визначена в податковій вимозі.

Відповідно до пп. 14.1.155 ст. 14 Податкового
кодексу України податкова застава -
спосіб забезпечення сплати платником
податків грошового зобов'язання та
пені, не сплачених таким платником у
строк, визначений цим Кодексом.
Податкова застава виникає на
підставах, встановлених цим Кодексом.

Статтею 88 Податкового кодексу України
визначено, що з метою забезпечення
виконання платником податків своїх
обов'язків, визначених цим Кодексом,
майно платника податків, який має
податковий борг, передається у
податкову заставу.

Відповідно до ст. 89 Податкового кодексу
України право податкової застави
виникає у разі несплати у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної контролюючим органом, - з
дня виникнення податкового боргу.

Аналогічні правові положення
визначені Порядком № 576.

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 576 опис
майна у податкову заставу здійснюється
на підставі рішення, яке приймається
керівником органу державної
податкової служби і надається платнику
податків, що має податковий борг.

Пунктом 93.1 ст. 93 ПК України встановлено,
що майно платника податків
звільняється з податкової застави з
дня: … 93.1.4. отримання платником
податків рішення відповідного органу
про скасування раніше прийнятих рішень
щодо нарахування суми грошового
зобов'язання або його частини (пені та
штрафних санкцій) внаслідок проведення
процедури адміністративного або
судового оскарження.

З урахуванням вищенаведеного суд
погоджується із позицією податкового
органу, що правова природа податкової
вимоги та податкової застави залежить
від правової природи податкової
заборгованості, а не навпаки.
Формування податкової вимоги, як і
рішення про опис майна боржника у
податкову заставу, є результатом
виникнення у позивача податкової
заборгованості. Так лише з наявністю
податкової заборгованості у розмірі
більше 340 грн. (20 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян) відносно
платника формується податкова вимога.
Податковим законодавством України
чітко визначені строки для формування
податкової вимоги, і Бериславським
відділенням Новокаховської ОДПІ дані
строки були дотримані. В той же час,
відповідно до положень ст. 56
Податкового кодексу України платник
податків має право оскаржити в
адміністративному чи судовому порядку
податкове повідомлення - рішення або
інше рішення контролюючого органу про
нарахування грошового зобов'язання у
будь-який момент після отримання
такого рішення. Тобто позивач мав право
оскаржити податкове повідомлення -
рішення № у будь-який час із
моменту його отримання, проте так цього
і не зробив.

За таких обставин суд не вбачає підстав
для скасування податкової вимоги та
рішення про опис майна у податкову
заставу, оскільки позивач не заперечує
наявність самого податкового боргу:
податкове повідомлення - рішення від
20.12.2013р. № , яким визначене
зобов'язання, є чинним та навіть не
оскарженим ПП «Скала».

Також суд погоджується із доводами
податкового органу щодо правомірності
визначення грошового зобов'язання
позивачу у зв'язку із наступним.

Позивач має право на користування
надрами, що підтверджується
спеціальним дозволом ПП «Скала» на
користування надрами № 4171 від 28.12.2006р.
на видобування вапняку пиляного,
супутніх - перекристалізованих
вапняків Львівського родовища.

Відповідно до листа Державної служби
Геології та надр України від 27.09.2013р. №
11608/02/14-13 зазначений дозвіл був
анульований Наказом Державної служби
Геології та надр України від 16.09.2013р. №
466. Тобто лише починаючи із 4 кварталу
2013р. позивач є звільненим від усіх
зобов'язань, що були обумовлені
наявністю такого дозволу.

Положеннями пп. 263.1.1 ст. 263 Податкового
кодексу України визначено, що
платниками плати за користування
надрами для видобування корисних
копалин є суб'єкти господарювання, які
набули права користування об'єктом
(ділянкою) надр на підставі отриманих
спеціальних дозволів на користування
надрами (далі - спеціальний дозвіл) в
межах конкретних ділянок надр з метою
провадження господарської діяльності
з видобування корисних копалин, у тому
числі під час геологічного вивчення
(або геологічного вивчення з подальшою
дослідно-промисловою розробкою) в
межах зазначених у таких спеціальних
дозволах об'єктах (ділянках) надр.
Порядок видачі спеціальних дозволів на
користування надрами визначено ст. 16
Кодексу України про надра.

Згідно з положеннями п. 263.11 ст. 263
Податкового кодексу України платник
плати за користування надрами для
видобування корисних копалин та
уповноважена особа, визначена
відповідно до пп. 263.1.4 ст. 263 цього
Кодексу, до закінчення граничного
строку подання податкових розрахунків,
визначеного розділом II цього Кодексу,
та за формою, встановленою відповідно
до ст. 46 цього Кодексу, подають за
податковий (звітний) період, що
дорівнює календарному кварталу,
податкові розрахунки з плати за
користування надрами для видобування
корисних копалин до контролюючого
органу: за місцезнаходженням ділянки
надр, з якої видобуті корисні копалини,
у разі розміщення такої ділянки надр у
межах території України; за місцем
обліку платника у разі розміщення
ділянки надр, з якої видобуто корисні
копалини, в межах континентального
шельфу та/або виключної (морської)
економічної зони України.

Зважаючи на вищевикладене, ПП «Скала»,
незалежно від провадження та
здійснення господарської діяльності
спрямованої на видобування корисних
копалин, при наявності діючого
спеціального дозволу на користування
надрами, в порядку передбаченому
Податковим кодексом України та
Кодексом України про надра, зобов'язано
було подавати до контролюючого органу
доходів і зборів податковий розрахунок
з плати за користування надрами для
видобування корисних копалин.

Оскільки, ПП «Скала» не виконувала свій
податковий обов'язок в порядку
передбаченому пп. 263.11.1 ст. 263 та пп. 49.18.2
ст. 49 Податкового кодексу України,
Бериславським відділенням
Новокаховської ОДПІ правомірно було
нараховано в порядку передбаченому п.
120.1 ст. 120 Податкового кодексу України
штрафну санкцію у розмірі 1190 грн. (по 170
грн. за кожне неподання податкової
звітності).

За таких обставин, суд відмовляє
позивачу у задоволенні його вимог.

Керуючись ст. ст. 122, 158-163 КАС України,
суд, -

постановив:

Відмовити повністю у задоволенні
позовних вимог Приватного
підприємства "СКАЛА" до Бериславського
відділення Новокаховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про скасування
податкової вимоги і рішення про опис
майна у податкову заставу.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Морська Г.М.

кат. 8.3.10