Справа № 2а/2506/13960/11
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Сапон А.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Чернігова на
ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 07 листопада 2013 року за
поданням Деснянського відділу
Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції про зміну способу і порядку
виконання рішення суду у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Чернігова про
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Деснянського
відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції звернулася до суду із заявою
про зміну способу і порядку виконання
постанови Деснянського районного суду
міста Чернігова від 09 серпня 2011 року у
справі № 2-а/2506/13960/11 за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в Деснянському районі м. Чернігова про
зобов'язання вчинити дії. Так, заявник,
з урахуванням уточнених вимог, просила
стягнути з Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м.
Чернігова на користь ОСОБА_2
нараховану, але не виплачену надбавку
до пенсії, яку було нараховано
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 06.01.2011 року по 11.07.2011 року у
розмірі 1963,11 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 07 листопада 2013 року
подання задоволено.

Суд мотивував таке рішення тим, що
постанова суду не виконана, державний
виконавець позбавлений засобів для
примусового виконання постанови, при
цьому заявлений у поданні спосіб
виконання постанови шляхом стягнення
відповідає обставинам справи,
спрямований на захист порушених
конституційних прав стягувача, відтак,
подання про зміну способу виконання
рішення підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції, Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Чернігова
подало апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просило його
скасувати та постановити нову ухвалу
про відмову у задоволенні заяви.

Так, апелянт акцентував увагу на
відсутності правових підстав для
задоволення заяви про зміну способу
виконання рішення, оскільки це
фактично призведе до зміни
резолютивної частини рішення.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, ухвала суду - скасуванню з
таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова від 09 серпня 2011
року у справі № 2-а/2506/13960/11 за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м.
Чернігова про зобов'язання вчинити дії,
позов задоволено - визнано дії
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Чернігова щодо
виплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії у
розмірі меншому, ніж встановлено ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" за період з 06 січня 2011 року
по 11 липня 2011 року - неправомірними та
зобов'язано відповідача провести
перерахунок пенсії позивачу з
підвищенням її розміру як дитині війни
на 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком, встановленої ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" 06 січня
2011 року по 11 липня 2011 року і здійснити
відповідні виплати на користь позивача
за виключенням виплаченого підвищення
до пенсії за вказаний період.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.05.2013 року
постанову Деснянського районного суду
міста Чернігова від 09 серпня 2011 року
залишено без змін.

16.10.2013 року заступник начальника
Деснянського відділу Державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції
звернулася до суду із поданням про
зміну способу і порядку виконання
вказаного судового рішення, в якому, з
урахуванням уточнених вимог, просила
стягнути з Управління пенсійного фонду
України в місті Чернігові на користь
ОСОБА_2 надбавку до пенсії нараховану
відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 06.01.2011 року по 11.07.2011 року у
розмірі 1963,11 грн.

Суд дійшов висновку про наявність
підстав для задоволення зазначеного
подання та змінив спосіб виконання
постанови суду із зобов'язання
провести перерахунок пенсії позивачу з
підвищенням її розміру як дитині війни
на 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком, встановленої ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" 06 січня
2011 року по 11 липня 2011 року і здійснити
відповідні виплати на користь позивача
за виключенням виплаченого підвищення
до пенсії за вказаний період на
стягнення з Управління пенсійного
фонду України в місті Чернігові на
користь ОСОБА_2 надбавку до пенсії
нараховану відповідно до статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 10.12.2010 року по
22.07.2011 року у розмірі 1191, 17 грн.

Колегія вважає вказаний висновок
помилковим, виходячи з наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

На думку колегії суддів, заявником не
наведено обставин, які б свідчили про
неможливість виконання судового
рішення, оскільки виконання постанови
суду в даному випадку фактично можливе,
хоча й за певних умов, тому відсутні
правові підстави для зміни способу
виконання рішення суду першої
інстанції

Крім того, колегія акцентує увагу на
тому, що в силу положень ч. 4 ст. 105 КАС
України, адміністративний позов може
містити вимоги про: 1) скасування або
визнання нечинним рішення відповідача
- суб'єкта владних повноважень повністю
чи окремих його положень; 2)
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень утриматися від вчинення
певних дій; 4) стягнення з відповідача -
суб'єкта владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю; 5) виконання зупиненої
чи невчиненої дії; 6) встановлення
наявності чи відсутності компетенції
(повноважень) суб'єкта владних
повноважень; 7) примусове відчуження
земельної ділянки, інших об'єктів
нерухомого майна, що на ній розміщені, з
мотивів суспільної необхідності.

З наведеного вбачається, що
адміністративний позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності
відповідача, зобов'язання його вчинити
певні дії, відшкодувати шкоду,
заподіяну незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю.

Крім того, згідно п.2 ч. 2 ст. 162 КАС
України, у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

Встановивши, що відповідачі порушили
норми права, які регулюють спірні
відносини, адміністративний суд
повинен визнати такі дії протиправними
і зобов'язати відповідачів здійснити
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону, а не ухвалювати
рішення про стягнення конкретних сум
із відповідача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивач просила провести перерахунок
та виплату їй щомісячної державної
соціальної допомоги, як дитині війни, у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
у відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», ч.
1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період в межах строку
давності та по день порушення
провадження у справі, з урахуванням
раніше виплачених сум, за вказаний
період.

Таким чином, в даному випадку позивач
зверталася до суду з позовом до
Управління пенсійного фонду України в
місті Чернігові, в якому фактично
просила зобов'язати відповідача винити
певні дії. Суд, задовольняючи позовні
вимоги фактично виходив з обраного
виду захисту порушених прав позивача.

Колегія суддів наголошує, що "захист
порушеного права у судовому рішенні" і
"спосіб виконання судового рішення" не
є тотожними поняттями.

Відтак, заявлена в поданні вимога
фактично стосується вирішення
додаткової позовної вимоги про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Крім того, змінюючи спосіб виконання
судового рішення із зобов'язання
відповідача вчинити дії на стягнення
відповідних сум коштів, суд першої
інстанції фактично змінив зміст
постанови суду що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Таким чином, враховуючи викладене,
судом першої інстанції оскаржувану
ухвалу постановлено з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права, то колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а ухвала
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 199, 202, 205, 206, 212, 254, 267 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Чернігова на
ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 07 листопада 2013 року за
поданням Деснянського відділу
Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції про зміну способу і порядку
виконання рішення суду у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Чернігова про
зобов'язання вчинити дії -
задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 07 листопада 2013 року -
скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в
задоволенні подання Деснянського
відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції про зміну способу і порядку
виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.