Справа № 2а-14500/11/1370
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/35021/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Іваненко Я.Л.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Трускавець Львівської області
до Відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Львівській області про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови, касаційне провадження в
якій відкрито за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Трускавець Львівської області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 01 лютого 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 04 травня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Трускавець
Львівської області звернулося до суду
з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, у якому просило визнати дії
відповідача неправомірними щодо
винесення постанови ВП №30162474 від
09 грудня 2011 року про накладення штрафу
на позивача в розмірі 680 грн. та її
скасування.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 01 лютого 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 травня 2012
року, позивачу в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Управління Пенсійного
фонду України в м. Трускавець
Львівської області звернулося з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи позивачу у задоволенні
позову, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився і суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що оскаржувана постанова є правомірною
та прийнята на підставі Закону України
«Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судів попередніх інстанцій
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою державного
виконавця від 02 грудня 2011 року відкрито
виконавче провадження про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Трускавці Львівської області
провести перерахунок та виплату ОСОБА_3
пенсії за період з 13 березня 2011 року по
22 липня 2011 року на підставі виконавчого
листа Трускавецького міського суду
Львівської області від 10 жовтня 2011 року
№ 2-а-1002/11. Водночас боржнику надано
строк до 08 грудня 2011 року для
добровільного виконання рішення суду
від 10 жовтня 2011 року.

На виконання постанови суду та вимог
державного виконавця Управління
Пенсійного фонду України в м. Трускавці
Львівської області розпорядженням
здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_3 з
13 березня 2011 року по 12 квітня 2011 року,
тобто в межах одного місяця. Цей
перерахунок разом із пенсійною справою
боржник скерував Головному управлінню
Пенсійного фонду України у Львівській
області для проведення доплати.

08 грудня 2011 року позивач листом
повідомив державного виконавця про
часткове виконання рішення
Трускавецького міського суду
Львівської області від 10 жовтня 2011
року, зазначивши, що перераховану суму
пенсії ОСОБА_3 за один місяць включено у
виплатну відомість за січень 2012 року.

09 грудня 2011 року державний виконавець
виніс постанову про накладення на
боржника штрафу у сумі 680, 00 грн. з тих
мотивів, що на адресу ППВР ВДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області не надійшло
підтвердження про повне виконання
рішення суду.

Відповідно до статті 5 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець здійснює необхідні заходи
щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення
(виконавчий документ), у спосіб і
порядок, визначений виконавчим
документом.

Згідно статті 75 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. У разі невиконання
зазначених вимог без поважних причин
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону і не пізніше п'яти робочих
днів з дня його накладення повторно
перевіряє стан виконання рішення.

Частиною 1 статті 89 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, рішення суду позивачем у
повному обсязі виконано не було.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що у зв'язку з
невиконанням рішення суду, державним
виконавцем керуючись положеннями
статті 89 Закону України «Про виконавче
провадження», було правомірно винесено
постанову про накладення штрафу на
позивача.

Відповідно до частини третьою статті
2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки судові рішення
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Трускавець Львівської області
відхилити, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 01
лютого 2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 04 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: