Справа № 801/854/14
Суддя: Москаленко С.А.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2014 року (11:19) Справа №801/854/14

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
колегії: головуючого судді Москаленка
С.А., суддів Яковлєва С.В., Кірєєва Д.В.,
за участю:

секретаря судового засідання
Токарєвої Є.В.;

позивача ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_1;

представника позивача - ОСОБА_2,
довіреність № 1399 від 28.11.2013 року;

представника відповідача - Шевченко
С.Т., довіреність № 08-11/99 від 10.01.2014 року,
довіреність № 91-32/1202 від 30.12.2013 року;

представника третьої особи
(Республіканського комітету АР Крим у
справах міжнаціональних відносин та
депортації громадян) Зейтуллаева Е.З,
довіреність № 01-03/93 від 04.03.2014 року,

представника третьої особи (Ради
міністрів АР Крим) Дьоміної Г.В.,
довіреність № 01-01/360 від 04.03.2014 року,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_9

до Кабінету Міністрів України,

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Ради Міністрів
Автономної Республіки Крим,
Республіканського комітету Автономної
Республіки Крим у справах
міжнаціональних відносин і депортації
громадян

про визнання протиправними дій та
спонукання до виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6, ОСОБА_9 звернулись до Окружного
адміністративного суду АР Крим із
позовом до Кабінету Міністрів України
про визнання протиправними дій
відповідача відносно позивача та його
членів сім`ї, поручителя за кредитним
договором позивача за обставинами,
зазначеними в позовній заяві;
зобов'язання відповідача прийняти
рішення про забезпечення прав
позивачів, сімей позивачів, на
реалізацію постанови Кабінету
Міністрів України за №637 від 11.05.2006
року, у порядку облаштування на
історичній батьківщині на території АР
Крим.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між
позивачем ОСОБА_6 та
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
було укладено договір кредиту №36/06 від
30.01.2006 року, договір про надання
відновлюваної кредитної лінії №277/07
від 14.12.2007 року. Отримані за даними
договорами кошти були використані для
облаштування на території України, а
тому позивачі вважають, що на дані
відносини в частині фінансування даних
витрат розповсюджуються положення
Програми розселення та облаштування
депортованих кримських татар і осіб
інших національностей, що повернулися
на проживання в Україну, їх адаптації
та інтеграції в українське суспільство
на період до 2015 року, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
№637 від 11.05.2006 року. У зв'язку із
наведеним, позивач звернувся до
Кабінету Міністрів України із заявою
про застосування до нього положень
постанови Кабінету Міністрів України
№637 від 11.05.2006 року, включення їх у
реєстр репатріантів та надання
позивачам коштів для погашення боргу
за кредитним договором перед
банківською установою, у тому числі із
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк».

Заявлені в зверненні до Кабінету
Міністрів України вимоги позивачі
вважають обґрунтованими, оскільки
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України №637 від 11.05.2006 року є
зведений реєстр репатріантів та членів
їх сімей, за яким складена Державна
програма України з розселення та
облаштування депортованих за
національною ознакою, який не
затверджений та не введений в дію до
даного часу, а тому Державна програма
України на даний час діє без обліку
репатріантів, що дозволяє
використовувати фінансові кошти за
державною програмою облаштування осіб
депортованих за національною ознакою у
порядку надходження вимог від осіб.

Позивач, представник позивача у
судовому засіданні надали пояснення за
суттю спору, просили задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні просив відмовити у
задоволенні адміністративного позову
у повному обсязі, надав письмове
заперечення, в якому зазначив, що
Програмою, затвердженою постановою
Кабінету Міністрів України №637 від
11.05.2006 року, не передбачено виділення
фінансових коштів на покриття кредитів
громадян, оформлених ними при
підписанні договорів в
індивідуальному порядку, а тому
відповідач не може виступати в якості
поручителя за кредитним договором та
перераховувати будь-які кошти
позивачу.

Представники третіх осіб (Ради
міністрів АР Крим, Республіканського
комітету АР Крим у справах
міжнаціональних відносин і депортації
громадян) у судовому засіданні просили
відмовити у задоволенні
адміністративного позову у повному
обсязі, надали письмові заперечення, в
яких зазначили, що Програмою,
затвердженою постановою Кабінету
Міністрів України №637 від 11.05.2006 року не
передбачено виділення фінансових
коштів на покриття кредитів громадян,
оформлених ними при підписанні
договорів в індивідуальному порядку. У
зв'язку із прийняттям Законів України
«Про захист персональних даних», «Про
доступ до публічної інформації», «Про
інформацію» та з пунктом 4 Доручення
Президента України від 12.08.2012 року
№1-1/1789 щодо формування реєстру
репатріантів та членів їх сімей,
розробка порядку його функціонування
відкладена.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши
представника позивача, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Стаття 19 Конституції України
зобов'язує орган влади діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено що між позивачем
ОСОБА_6 (Кредитор) та
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(Позичальник) укладено договір №36/06 від
30.01.2006 року.

Відповідно до п.1.1, 1.2 договору №36/06
Кредитор надає Позичальнику у
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання грошові кошти в
сумі 44500,00 грн. зі сплатою 12,75 процентів
річних та наступним погашенням суми
основної заборгованості. Кредит
надається Позичальнику в цілях
придбання нерухомого майна - квартири.

Між позивачем ОСОБА_6 (Кредитор) та
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(Позичальник) укладено договір про
надання відновлюваної кредитної лінії
№277/07 від 14.12.2007 року.

Відповідно до п.1.1, п.1.2 Договору №277/07
Кредитор зобов'язується надати
Позичальнику грошові кошти у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання.
Кредит надається позичальнику на
наступні цілі: поточні потреби.

Згідно п.1.3 Договору №277/07 в якості
забезпечення Позичальником виконання
своїх зобов'язань щодо погашення
Кредиту, сплати процентів, можливих
штрафних санкцій, а також інших витрат
на здійснення забезпеченої іпотекою
вимоги, Кредитор укладає до 20.12.2007 року
(включно) іпотечний договір з ОСОБА_9

Отже, між позивачем та
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
поручителем за яким виступає ОСОБА_9,
укладено цівильно-правовий кредитний
договір, з метою задоволення поточних
потреб позичальника.

02 грудня 2013року ОСОБА_2 звернувся до
Кабінету Міністрів України із заявою в
якій просив включити громадянина
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 в реєстр репатріантів
складений відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України №637 від
11.05.2006р., поширити дію вказаної вище
постанови на ОСОБА_6 та ОСОБА_1. Окрім
того, у зверненні заявник просив надати
громадянину ОСОБА_8, а рівно його
поручителю громадянину ОСОБА_9 кошти
для погашення кредитних коштів перед
банківською
установою(Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
«Укрсоцбанк»).

Кабінет Міністрів України направив
звернення ОСОБА_2 за належністю до Ради
Міністрів АР Крим, а той у свою чергу
направив звернення до
Республіканського комітету АР Крим у
справах міжнаціональних відносин та
депортованих громадян.

Республіканський комітет АР Крим у
справах міжнаціональних відносин та
депортованих громадян листом від
13.01.2014р. за вих. №Х-8/1/2 повідомив
заявника про те, що раніше заявника вже
повідомлялося про порядок
використання державних коштів, які
виділяються за Програмою, яка
затверджена постановою Кабінету
Міністрів України №637 від 11.05.2006р.

Окрім того, заявника повідомлено про
те, що правовідносини між ОСОБА_6,
ОСОБА_1 та АКБ «Укрсоцбанк» визначені у
обопільно підписному договорі. У разі
порушення сторонами вимог
цивільно-правового договору сторони
мають право звернутися до суду за
захистом порушених прав.

Не погодившись із відмовою Рескомнацу
АР Крим, позивачі звернулися до суду із
цим позовом.

Постановою Кабінету Міністрів України
№637 від 11.05.2006 року затверджено
Програми розселення та облаштування
депортованих кримських татар і осіб
інших національностей, що повернулися
на проживання в Україну, їх адаптації
та інтеграції в українське суспільство
на період до 2015 року (далі - Програма).

Ця Програма спрямована на розв'язання
соціально-економічних і
культурно-освітніх проблем, пов'язаних
з поверненням в Україну депортованих
кримських татар і осіб інших
національностей (далі - репатріанти),
визначення пріоритетних завдань
органів виконавчої влади щодо їх
розселення, облаштування, адаптації та
інтеграції в українське суспільство.

Необхідність прийняття Програми
зумовлюється тим, що для розв'язання
існуючих проблем потрібні значні
бюджетні асигнування, а також
комплексний підхід та спільність дій
відповідних органів виконавчої влади
та органів місцевого самоврядування.

Основними завданнями Програми є:

- функціонування зведеного реєстру
репатріантів та членів їх сімей;

- удосконалення системи розселення
репатріантів, а також дотримання вимог
щодо збереження довкілля;

- будівництво та придбання житла для
репатріантів, створення належної
соціально-культурної інфраструктури;

- задоволення потреби репатріантів у
належному водо-, газо-,
електропостачанні і водовідведенні,
облаштуванні під'їзних доріг з твердим
покриттям.

Заходи, визначені Програмою,
здійснюються в межах коштів,
передбачених на її виконання щороку
центральним і місцевим органам
виконавчої влади у державному та
місцевих бюджетах, а також за рахунок
інших джерел. Прогнозні обсяги
фінансування наведено у додатку.

Для забезпечення виконання Програми
передбачається здійснити такі заходи:

- розселення та облаштування
репатріантів;

- будівництво житла для репатріантів і
придбання житлових будинків (квартир)
на вторинному ринку загальною площею
близько 65 тис. кв. метрів.;

- введення в експлуатацію мереж
електропостачання загальною
протяжністю 71,32 кілометри.;

- будівництво мережі водопостачання
загальною протяжністю 101,19 кілометра.;

- введення в дію каналізаційних мереж
протяжністю 15,55 кілометра;

- введення в дію газопроводу
протяжністю 113,86 кілометрів;

- будівництво під'їзних доріг з твердим
покриттям до місць компактного
проживання репатріантів протяжністю
108,3 кілометра;

- реконструкція та завершення
будівництва восьми шкіл з навчанням
кримськотатарською мовою;

- спорудження трьох
фельдшерсько-акушерських пунктів у
місцях компактного проживання
репатріантів.

- задоволення соціально-економічних
та культурних потреб репатріантів;

- забезпечення функціонування
зведеного реєстру репатріантів та
членів їх сімей;

- зміцнення матеріально-технічної бази
навчальних закладів і закладів
культури у місцях компактного
проживання репатріантів;

- сприяння забезпеченню навчальними
програмами, підручниками, посібниками
навчальних закладів з навчанням
кримськотатарською мовою;

- удосконалення системи підготовки,
перепідготовки та підвищення
кваліфікації педагогічних кадрів для
загальноосвітніх навчальних закладів
з навчанням кримськотатарською мовою
та мовами інших національностей з
числа репатріантів;

- сприяння протягом 2011-2015 років
завершенню реконструкції
Кримськотатарського академічного
музично-драматичного театру;
проведення реконструкції мечеті
Джума-Джамі в м. Євпаторії, реставрації
медресе Хана Узбека в м. Старому Криму,
проведення ремонтно-реставраційних
робіт комплексу Текіє дервішів в м.
Євпаторії.

- сприяння поверненню культурних
цінностей кримськотатарського народу
та інших національностей з числа
репатріантів, що були вивезені за межі
України під час їх депортації.

- сприяння розвитку засобів масової
інформації, що ведуть мовлення чи
видаються рідною мовою репатріантів.

- забезпечення щорічного фінансування
в межах коштів, передбачених на
виконання Програми у державному і
місцевих бюджетах на відповідний рік,
видатків, пов'язаних з наданням
одноразової матеріальної допомоги на
завершення будівництва
індивідуального житла, компенсацією
витрат на переїзд та перевезення
багажу репатріантів, постачанням
питної води у місцях їх компактного
проживання, задоволенням інших
соціальних і культурних потреб.

У додатку 2 Програми конкретизовано
завдання і заходи з виконання Програми
розселення та облаштування
депортованих кримських татар і осіб
інших національностей, що повернулися
на проживання в Україну, їх адаптації
та інтеграції в українське суспільство
на період до 2015 року, а саме
найменування завдання, показника,
найменування заходу, джерела
фінансування, прогнозний обсяг
фінансових ресурсів.

З наведених положень додатку 2
вбачається, що до заходів Програми не
включено фінансування витрат
репатріантів на погашення
заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, положення постанови
Кабінету Міністрів України №637 від
11.05.2006 року не розповсюджуються на
відносини з виконання кредитних
договорів репатріантами, а тому
позовні в частині зобов'язання
відповідача застосувати її положення
до відносин за кредитним договором
позивача із банком є безпідставними, у
задоволенні яких слід відмовити.

Крім того, з питань задоволення
соціальних потреб репатріантів
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 13 травня 2004 р. N626 «Про
заходи щодо задоволення соціальних
потреб депортованих кримських татар та
осіб інших національностей, які
повернулися в Україну на постійне
проживання» затверджений порядок
виплати компенсації витрат на переїзд
і перевезення багажу депортованим
кримським татарам та особам інших
національностей і членам їх сімей, які
повернулися в Україну на постійне
проживання; порядок надання
одноразової матеріальної допомоги на
завершення будівництва
індивідуального житла депортованим
кримським татарам та особам інших
національностей і членам їх сімей, які
повернулися в Україну на постійне
проживання, якими також не передбачено
погашення зобов'язань за кредитними
договорами.

Суд також вважає необґрунтованим
твердження позивачів в частині того, що
саме за зведеним реєстром репатріантів
та членів їх сімей складається
Державна програма України з розселення
та облаштування депортованих за
національною ознакою.

На виконання постанови Кабінету
Міністрів України від 11.05.2006 №637,
постанови Ради Міністрів АР Крим від
26.06.2008 року №323, постановою Ради
Міністрів АР Крим №401 від 01.08.2008р.
затверджено Положення про зведений
реєстр репатріантів та членів їх сімей.

Відповідно до п.1.2 даного Положення
реєстр це автоматизована
інформаційно-телекомунікаційна
система (база даних), призначена для
внесення, зберігання і обробки даних,
які містять відомості про репатріантів
та членів їх сімей, які звернулися до
місцевих органів виконавчої влади або
органи місцевого самоврядування, з
метою задоволення їх соціальних потреб
, а саме:

- надання у користування або передача
у власність земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлового будинку ( присадибних
ділянок );

- постановка на квартирний облік;

- виділення житла;

- виплата компенсації витрат на
переїзд і перевезення багажу;

- виплата одноразової матеріальної
допомоги на завершення будівництва
індивідуального житла.

Пунктом 1.1. Положення передбачено, що
реєстраційний орган - це підрозділ ц
справах міжнаціональних відносин
міської ради або районної державної
адміністрації, які забезпечують
реєстрацію репатріантів та їх сімей на
відповідній території та систематичне
оновлення бази даних

Згідно п.1.3 даного Положення основними
завданнями реєстру є:

- ведення персоніфікованого обліку
репатріантів та членів їх сімей, які
звернулися до місцевих органів
виконавчої влади або органи місцевого
самоврядування , з метою задоволення їх
соціальних потреб ;

- прозорість оцінки стану отримання
матеріальної допомоги репатріантами;

- недопущення порушень при отриманні
допомоги;

- автоматизація процесу створення
звітності з питань отримання
матеріальної допомоги та забезпечення
репатріантів житлом і земельними
ділянками;

- автоматизація ведення квартирного
обліку репатріантів;

- забезпечення керованого і
регламентованого доступу до
інформації на всіх адміністративних
рівнях , від міст і районів до центру.

Таким чином, реєстр створений з метою
вдосконалення реалізації Програми
розселення та облаштування
депортованих кримських татар і осіб
інших національностей та призначений
лише для внесення, зберігання і обробки
даних про репатріантів, які звернулися
до місцевих органів виконавчої влади
або органи місцевого самоврядування, а
тому не встановлює жодних умов, у тому
числі черговість, надання фінансової
допомоги репатріантам.

Окрім того, із наведених норм слідує що
реєстр репатріантів ведуть відповідні
місцеві органи виконавчої влади або
місцевого самоврядування. Включення
осіб здійснюється після відповідного
їх звернення до цих органів.

У судовому засіданні позивача та його
представник зазначили, що не
зверталися до органів місцевого
самоврядування або місцевих органів
виконавчої влади із заявами про
реєстрацію їх у реєстрі репатріантів.

Більш того, внесення до реєстру
репатріантів не надає особі, яка до
нього внесена, права на погашення своїх
кредитних зобов'язань перед кредитними
установами за рахунок коштів
державного бюджету.

Таким чином, судом не встановлено
протиправності дій або бездіяльності з
боку Кабінету Міністрів України.

Окрім того, відповідно до п. 1 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України "Про практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ" від 06.03.2008 року
№ 2 під час розгляду спорів щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень суд незалежно від підстав,
наведених у позовній заяві, перевіряє
чи прийняті (вчинені) вони: 1) на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, із якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Встановлення невідповідності
діяльності суб'єкта владних
повноважень хоча б одному із
зазначених критеріїв для оцінювання
його рішень, дій та бездіяльності може
бути підставою для задоволення
адміністративного позову, однак лише
за умови, що встановлено порушення
прав, свобод та інтересів позивача.
Якщо ж права, свободи та інтереси
позивача не були порушені, суд
відмовляє у задоволенні позову.

З огляду на встановлені вище обставини,
суд не знаходить в оспорюваних діях
відповідача порушень прав, свобод та
інтересів відповідача, а тому у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні, яке відбулось
06.03.2014 року, оголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Відповідно до вимог ст.163 КАС України
постанова оформлена та підписана 07.03.2014
року.

Керуючись ст.ст.122,160-163,167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий суддя
Москаленко С.А.

Суддя Яковлєв С.В.

Суддя Кірєєв Д.В.