Справа № 2а/2506/9581/11
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Жук М.І.
Суддя-доповідач: Губська
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в
місті Чернігові на ухвалу Деснянського
районного суду міста Чернігова від 11
вересня 2013 року за поданням
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області про зміну способу і порядку
виконання судового рішення у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Чернігові про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Чернігівській області звернувся до
суду із поданням про зміну способу і
порядку виконання судового рішення.
Заявник просив змінити спосіб і
порядок виконання рішення
Деснянського районного суду міста
Чернігова по адміністративній справі
№ 2а/2506/9581/11 за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Чернігові про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії. Стягнути з
Управління Пенсійного фонду України в
місті Чернігові на користь ОСОБА_2
нараховані виплати відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01.05.2011 року по
22.07.2011 року в розмірі 8827,00 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду
міста Чернігова від 11 вересня 2013 року
заяву задоволено. Суд виходив з того, що
оскільки відповідачем виконано
постанову Деснянського районного суду
міста Чернігова від 14.02.2012 року в
частині визначення розміру виплати
проте рішення залишається не виконаним
в частині нарахованих сум доплат до
пенсії, то зміна способу і порядку
виконання рішення шляхом стягнення з
відповідача конкретної суми
прискорить його виконання.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції, Управління
пенсійного фонду України в місті
Чернігові подало апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, просило
його скасувати та постановити нову
ухвалу про відмову у задоволенні заяви.
Так, апелянт акцентував увагу на
відсутності правових підстав для
задоволення заяви про зміну способу
виконання рішення.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, ухвала суду - скасуванню з
таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова від 14.02.2012 року,
яку було залишено без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2013
року, позов ОСОБА_2 задоволено - визнано
протиправною бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в м.Чернігові
щодо не переведення ОСОБА_2 на пенсію по
інвалідності 3 групи згідно Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій
за віком, додаткової пенсії у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком,
враховуючи розмір мінімальної пенсії
за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
проведення відповідних виплат з 01.05.2011
року та зобов'язано відповідача
усунути бездіяльність та перевести
ОСОБА_2 на пенсію по інвалідності 3
групи згідно Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виходячи з
розміру 6 мінімальних пенсій за віком,
додаткової пенсії у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком,
враховуючи розмір мінімальної пенсії
за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
проведення відповідних виплат з 01.05.2011
року.

21.06.2011 року Деснянським районним судом
міста Чернігова видано виконавчий
лист.

Постановою заступника начальника
Деснянського відділу ДВС
Чернігівського міського управління
юстиції від 01.07.2011 року відкрито
виконавче провадження ВП №27336218 з
виконання виконавчого листа №
2а/2506/9581/11.

15.08.2013 Деснянським відділом державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції внесено
подання про зміну способу та порядку
виконання рішення № 2а/2506/9581/11
Деснянського районного суду міста
Чернігова, в якому заявник просив
змінити спосіб і порядок виконання
рішення Деснянського районного суду
міста Чернігова по адміністративній
справі № 2а/2506/9581/11 за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Чернігові про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії. Стягнути з
Управління Пенсійного фонду України в
місті Чернігові на користь ОСОБА_2
нараховані виплати відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01.05.2011 року по
22.07.2011 року в розмірі 8827,00 грн.

Суд дійшов висновку про наявність
правових підстав для задоволення
зазначеного подання.

Колегія суддів вважає вказаний
висновок помилковим з огляду на
наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

На думку колегії суддів, заявником не
наведено обставин, які б свідчили про
неможливість виконання судового
рішення, оскільки виконання постанови
суду в даному випадку фактично можливе,
хоча й за певних умов, тому відсутні
правові підстави для зміни способу
виконання постанови Деснянського
районного суду міста Чернігова від
14.02.2012 року у справі № 2а/2506/9581/11 шляхом
винесення рішення про стягнення 34021,92
грн. з боржника на користь стягувача.

Крім того, колегія акцентує увагу на
тому, що в силу положень ч. 4 ст. 105 КАС
України, адміністративний позов може
містити вимоги про: 1) скасування або
визнання нечинним рішення відповідача
- суб'єкта владних повноважень повністю
чи окремих його положень; 2)
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень утриматися від вчинення
певних дій; 4) стягнення з відповідача -
суб'єкта владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю; 5) виконання зупиненої
чи невчиненої дії; 6) встановлення
наявності чи відсутності компетенції
(повноважень) суб'єкта владних
повноважень; 7) примусове відчуження
земельної ділянки, інших об'єктів
нерухомого майна, що на ній розміщені, з
мотивів суспільної необхідності.

З наведеного вбачається, що
адміністративний позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності
відповідача, зобов'язання його вчинити
певні дії, відшкодувати шкоду,
заподіяну незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю.

Разом з тим, можливість заявлення вимог
про стягнення сум коштів з відповідача
- суб'єкта владних повноважень, якщо
вимоги при цьому не стосуються
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю, з диспозиції наведеної
норми не вбачається.

Крім того, згідно п.2 ч. 2 ст. 162 КАС
України, у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

Так, постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова від 14.02.2012 року,
зокрема, зобов'язано відповідача
усунути бездіяльність та перевести
ОСОБА_2 на пенсію по інвалідності 3
групи згідно Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виходячи з
розміру 6 мінімальних пенсій за віком,
додаткової пенсії у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком,
враховуючи розмір мінімальної пенсії
за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
проведення відповідних виплат з 01.05.2011
року.

При цьому колегією враховується, що
суд, задовольняючи позовні вимоги
фактично виходив з обраного виду
захисту порушених прав позивача.

Колегія суддів наголошує, що "захист
порушеного права у судовому рішенні" і
"спосіб виконання судового рішення" не
є тотожними поняттями.

Відтак, заявлена вимога, яку
задовольнив суд, фактично стосується
вирішення додаткової позовної вимоги
про стягнення коштів, яка не була
предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Крім того, змінюючи спосіб виконання
судового рішення із зобов'язання
відповідача вчинити дії на стягнення
відповідних сум коштів, суд першої
інстанції фактично змінив зміст
постанови суду що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Таким чином, враховуючи викладене,
судом першої інстанції оскаржувану
ухвалу постановлено з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права, то колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а ухвала
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 199, 202, 205, 206, 212, 254, 267 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в місті
Чернігові на ухвалу Деснянського
районного суду міста Чернігова від 11
вересня 2013 року за поданням
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області про зміну способу і порядку
виконання судового рішення у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Чернігові про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії -
задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду
міста Чернігова від 11 вересня 2013 року -
скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в
задоволенні подання Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Чернігівській області про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає як така, що не перешкоджає
подальшому розгляду.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.