Справа № 801/227/14
Суддя: Петренко В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2014 року Сімферополь Справа
№801/227/14

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Петренко В.В., за
участю секретаря Кузьменко О.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом

Феодосійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в АР Крим

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця,

Суть спору: Феодосійська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в АР
Крим звернулась до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим з адміністративним
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем у встановлений законом
термін не подається податкова
звітність до Феодосійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в АР
Крим .

Ухвалою Окружного адміністративного
суду АР Крим від 06.01.2014 року відкрито
скорочене провадження в
адміністративній справі.

Копія ухвали Окружного
адміністративного суду АР Крим від
06.01.2014 року була направлена
рекомендованою кореспонденцією,
відповідно до ч.4 ст.33 КАС України за
місцем знаходження відповідача, яке
зазначено у Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (а.с.18), але
конверт повернувся на адресу суду з
відміткою "за зазначеною адресою не
проживає" (а.с.14,16), так відповідно до п. 11
ст. 35 КАС України особа, у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Враховуючи недостатність повідомлених
позивачем обставин, суд дійшов
висновку про неможливість ухвалення
законного та обґрунтованого судового
рішення без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
30.01.2014 року здійснено перехід зі
скороченого провадження на загальне.

Сторони явку своїх представників у
судове засідання не забезпечили, про
день, час та місце судового розгляду
справи повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС
України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією або законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті
17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.
Справою адміністративної юрисдикції
(адміністративною справою) є переданий
на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень (п.1
ч.1 ст.3 КАС України).

Пунктом 7 ч.1 ст.3 КАС України визначено
поняття суб'єктів владних повноважень,
до яких належать орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41
Податкового кодексу України,
контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Отже, органи доходів і зборів у
відносинах з суб'єктами
господарювання, під час реалізації
своїх завдань та функцій, встановлених
законодавством України, являються
суб'єктами владних повноважень.

Таким чином, судом встановлено, що
Феодосійська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів в АР Крим є
суб'єктом владних повноважень.

Зазначений спір має ознаки
публічно-правового спору та підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб і фізичних осіб-підприємців",
державна реєстрація юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців -
засвідчення факту створення або
припинення юридичної особи,
засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення
інших реєстраційних дій, які
передбачені цим Законом, шляхом
внесення відповідних записів до
Єдиного державного реєстру.

Відповідно до статті 5 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб і фізичних осіб-підприємців",
державна реєстрація юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців проводиться
державним реєстратором виключно у
виконавчому комітеті міської ради
міста обласного значення або у
районній, районній у містах Києві та
Севастополі державній адміністрації
за місцезнаходженням юридичної особи
або за місцем проживання фізичної
особи - підприємця.

Згідно статті 17 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб і
фізичних осіб-підприємців", відомості
про юридичну особу або фізичну
особу- підприємця включаються до
Єдиного державного реєстру шляхом
внесення записів на підставі
відомостей з відповідних
реєстраційних карток та відомостей,
що надаються юридичними особами
державному реєстратору за
місцезнаходженням реєстраційної
справи згідно із законодавством
України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрована в якості фізичної
особи-підприємця 16.04.2007 року
Виконавчим комітетом Феодосійської
міської ради АР Крим, про що свідчить
свідоцтво про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця (а.с.18).

Відповідно до ст.67 Конституції України,
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

З наданих доказів, а саме з довідки від
04.10.2013 року фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 не надає до Феодосійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в АР Крим звітність з
моменту введення в промислову
експлуатацію (2003 рік) (а.с.4).

Відповідно до довідки від 08.10.2013 року за
відповідачем податковий борг по
платежам, що контролюють податкові
органи, відсутній (а.с.3).

Відповідно до статті 46 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб і фізичних осіб-підприємців"
передбачено, що державна реєстрація
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця проводиться
у разі постановлення судового рішення
з цього питання, підставами для
ухвалення такого рішення є неподання
протягом року органам доходів та
зборів декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до
закону.

На час розгляду справи спірні
правовідносини врегульовано
Податковим кодексом України,
відповідно до п.п.15.1 ст.15 якого,
платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.3. п.16.1 ст.16 Податкового
Кодексу України встановлений обов'язок
платника податків подавати до
контролюючих органів декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Відповідно до п.п.20.1.37 п.20.1. ст.20
Податкового Кодексу України,
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо припинення
юридичної особи та припинення фізичною
особою - підприємцем підприємницької
діяльності та/або про визнання
недійсними установчих (засновницьких)
документів суб'єктів господарювання.

Згідно п.п. 47.1 ст.47 Податкового Кодексу
України фізичні особи - платники
податків несуть відповідальність в
тому числі за неподання податкової
звітності контролюючим органам, у
випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.111.1 ст.111 Податкового
Кодексу України за порушення законів з
питань оподаткування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
встановлені наступні види юридичної
відповідальності: фінансова,
адміністративна та кримінальна.

Відповідач згідно зі ст.71 КАС України
не надав доказів оформлення податкових
декларацій, іншої звітності та
відправлення таких матеріалів
позивачу.

Враховуючи вище викладене, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються. Враховуючи,
що позивач не здійснював судових
витрат по справі, судові витрати
відшкодуванню не підлягають

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71, 94, 158-163, 183 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Припинити підприємницьку діяльність
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1
ідентифікаційний номер фізичної особи
- платника податків: НОМЕР_1.

3.Копію цієї постанови, після набрання
нею законної сили, направити
державному реєстратору за місцем
реєстрації фізичної особи-підприємця
для внесення до Єдиного державного
реєстру запису про судове рішення щодо
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя підпис В.В.Петренко