Справа № 801/10943/13-а
Суддя: Мунтян Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 801/10943/13-а

03.03.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Мунтян О.І.,

суддів Дудкіної Т.М. ,

Цикуренка А.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційними скаргами Міністерства
доходів і зборів України та Державної
податкової інспекції у м.Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (колегії суддів у
складі головуючого судді Циганової
Г.Ю., суддів Кузнякової С.Ю., Трещової
О.Р.) від 20.01.14 у справі № 801/10943/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Данкан" (вул.
Київська, 5, м.Сімферополь, Автономна
Республіка Крим, 95053)

до Міністерства доходів і зборів
України (пл. Львівська, 8, м.Київ, 04655)

Державної податкової інспекції у
м.Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим (вул. М. Залки, 1/9,
м.Сімферополь, Автономна Республіка
Крим, 95053)

про визнання протиправними дій та
спонукання до виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 20.01.2014 року позовні
вимоги за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Данкан" до
Міністерства доходів і зборів України,
Державної податкової інспекції у
м.Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим про визнання
протиправними дій та спонукання до
виконання певних дій - задоволені
частково.

Визнано протиправною відмову
Міністерства доходів і зборів України
в прийнятті як податкового звіту
декларації з податку на додану
вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю "Данкан"
(ідентифікаційний код 35338012) за жовтень
2013 року, поданої 19.11.2013 року.

Визнано податкову декларацію з податку
на додану вартість Товариства з
обмеженою відповідальністю "Данкан"
(ідентифікаційний код 35338012) за жовтень
2013 року такою, що подана в день її
фактичного отримання органом
державної податкової служби - 19.11.2013
року.

Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у м. Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим
відобразити за даними картки особового
рахунку з податку на додану вартість
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Данкан"
(ідентифікаційний код 35338012) основні
показники декларацій з податку на
додану вартість за жовтень 2013 року,
поданої 19.11.2013 року.

В задоволенні решти частини позову
відмовлено.

Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у м. Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим у
місячний строк з дня набрання законної
сили судовим рішенням у справі надати
до Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим звіт про
виконання судового рішення щодо
відображення за даними картки
особового рахунку з податку на додану
вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю "Данкан"
(ідентифікаційний код 35338012) основні
показники декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2013 року,
поданої 19.11.2013 року.

На зазначене судове рішення від
Міністерства доходів і зборів України
та Державної податкової інспекції у
м.Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим надійшли
апеляційні скарги, в яких ставиться
питання про його скасування та
ухвалення нового рішення, яким у
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Апеляційні скарги мотивовані
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

У судове засідання 03.03.2014 року сторони,
їх представники не з'явились, про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи сповіщені належно.

Згідно з частиною четвертою статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційних скарг, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів та судом першої
інстанції встановлено, що 27.07.2011 року
між ДПІ в м. Сімферополі та позивачем
укладений договір №8116 (а.с. 20-21) про
визнання електронних документів,
згідно з яким орган податкової служби
визнає податкові документи (податкову
звітність, реєстри отриманих та
виданих податкових накладних з податку
на додану вартість та інших звітних
податкових документів), що подані
платником податків в електронному
вигляді із застосування електронного
цифрового підпису.

19.11.2013 року позивачем засобами
електронного зв'язку подано до ДПІ у м.
Сімферополі податкову декларацію із
ПДВ, із довідкою щодо залишку
від'ємного значення попереднього
періоду (додаток 2), розрахунком суми
бюджетного відшкодування (додаток 3),
розшифровками податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів (додаток 5) та реєстром
виданих та отриманих податкових
накладних за жовтень 2013 року.

Квитанцією №1 від 19.11.2013 року
Міністерством доходів і зборів України
до відома позивача доведено про
неприйняття декларації за жовтень 2013
року у зв'язку з тим, що позивач не був
платником ПДВ у жовтні 2013 року (а.с. 15).

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіряючи відповідність висновків
суду першої інстанції матеріалам
справи, колегією суддів встановлено
наступне.

Згідно із п. 46.1 ст. 46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 48.1 ст. 48 Податкового
кодексу України податкова декларація
складається за формою, затвердженою в
порядку, визначеному положеннями
пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та
чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна
містити необхідні обов'язкові
реквізити і відповідати нормам та
змісту відповідних податку та збору, а
саме відображати інформацію, яку
повинна містити форма податкової
декларації та за відсутності якої
документ втрачає визначений цим
Кодексом статус із настанням
передбачених законом юридичних
наслідків (п. 48.2 ст. 48 Податкового
кодексу України).

Відповідно до п.п. 48.5.1 п. 48.5 ст. 48
Податкового кодексу України податкова
декларація повинна бути підписана:
керівником платника податків або
уповноваженою особою, а також особою,
яка відповідає за ведення
бухгалтерського обліку та подання
податкової декларації до
контролюючого органу. У разі ведення
бухгалтерського обліку та подання
податкової декларації безпосередньо
керівником платника податку така
податкова декларація підписується
таким керівником.

Достатнім підтвердженням справжності
документа податкової звітності є
наявність оригіналу підпису
уповноваженої особи на документі у
паперовій формі або наявність в
електронному документі електронного
цифрового підпису платника податку.

Як вбачається з матеріалів справи,
надана позивачем декларація із ПДВ за
жовтень 2013 року не містить будь-яких
порушень норм законодавства.

Порядком заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженим наказом
Міністерства фінансів України 25.11.2011
року №1492, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011
року за №1490/20228 затверджено форми та
порядок заповнення і подання
податкової звітності з ПДВ (далі -
Порядок).

Декларація подається платником у
визначений у пункті 5 розділу II Порядку
строк до підрозділу органу державної
податкової служби, яким здійснюється
приймання податкової звітності, за
формою, встановленою на дату подання.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового
кодексу України, податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Згідно з довідкою про взяття на облік
платника податків від 20.08.2007 року
№2313/29-0, позивач перебуває на обліку у
ДПІ у м. Сімферополь з 20.08.2007 року (а.с. 27).

Пунктом 49.8 ст. 49 Податкового кодексу
України встановлено, що прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

Згідно з п. 49.9 ст. 49 Податкового кодексу
України за умови дотримання платником
податків вимог цієї статті посадова
особа контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана зареєструвати податкову
декларацію платника датою її
фактичного отримання контролюючим
органом.

Відповідно до п. 49.11 ст. 49 Податкового
кодексу України у разі подання
платником податків до контролюючого
органу податкової декларації,
заповненої з порушенням вимог пунктів
48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий
контролюючий орган зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови.

Відповідно до п. 4 Розділу ІІІ Порядку
податкова звітність у паперовій формі
подається на аркушах А4, в електронній
формі - згідно з порядком підготовки і
подання податкових документів в
електронному вигляді засобами
телекомунікаційного зв'язку.

Договір про визнання електронних
документів надається до органу ДПС за
місцем реєстрації платника податків.

З матеріалів справи вбачається, що
договір №8116 від 27.07.2011 року про
визнання електронних документів
позивачем підписано із ДПІ в м.
Сімферополі (а.с. 20-21).

Квитанція про одержання звіту в
електронній формі (далі - перша
квитанція) - електронний документ, що
формується програмним забезпеченням
центру обробки електронної звітності
або оператора та засвідчує факт і час
одержання звіту в електронній формі
(Наказ Державної податкової
адміністрації України від 06.04.2009 року
№168 "Про впровадження централізованої
системи електронної податкової
звітності платників податків в органах
ДПС України").

Відповідно п. 9 підрозділу 10 Розділу ХХ
Податкового кодексу України тимчасово,
до розробки та впровадження в дію
автоматизованої системи "Єдине вікно
подання електронної звітності"
відповідно до пункту 49.17 статті 49 цього
Кодексу, діє Порядок з підготовки і
подання податкових документів в
електронному вигляді засобами
телекомунікаційного зв'язку,
затверджений наказом Державної
податкової адміністрації України від
10.04.2008 року №233 та зареєстрований у
Міністерстві юстиції України 16.04.2008
року за №320/15011.

Згідно із п. 7.4 ст. 7 Наказу Державної
податкової адміністрації України від
10.04.2008 року №233, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16.04.2008
року за №320/15011 "Про подання електронної
податкової звітності" (далі - Наказ №233),
перша квитанція є підтвердженням
платнику податків передачі його
податкових документів в електронному
вигляді до органу ДПС засобами
телекомунікаційного зв'язку. Ця
квитанція надсилається органами ДПС на
електронну адресу платника податків, з
якої було надіслано податкову
звітність. Другий примірник першої
квитанції в електронному вигляді
зберігається в органі ДПС. Якщо на
електронну адресу платника податків не
надійшла перша квитанція, то
податковий документ вважається
неодержаним.

Згідно з п. 7.5 ст. 7 Наказу №233,
підтвердженням платнику податків
прийняття його податкових документів
до бази даних ДПС є друга квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, в якій визначаються реквізити
прийнятого податкового документа в
електронній формі, відповідність
податкового документа в електронній
формі затвердженому формату
(стандарту) електронного документа,
результати перевірки ЕЦП, інформація
про платника податків, дата та час
приймання, реєстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова звітність, та дані про
відправника квитанції. На цю квитанцію
накладається ЕЦП органу ДПС,
здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційного зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
органі ДПС.

19.11.2013 року Міністерством доходів і
зборів України доведено до відома
позивача про неприйняття податкової
декларації за жовтень 2013 року.

Відповідно до п. 49.11. ст. 49 Податкового
кодексу України у разі подання
платником податків до контролюючого
органу податкової декларації,
заповненої з порушенням вимог пунктів
48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий
контролюючий орган зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови:

- у разі отримання такої податкової
декларації, надісланої поштою або
засобами електронного зв'язку, -
протягом п'яти робочих днів з дня її
отримання;

- у разі отримання такої податкової
декларації особисто від платника
податку або його представника -
протягом трьох робочих днів з дня її
отримання.

Пунктом 49.12. ст. 49 Податкового кодексу
України встановлено, що у разі
отримання відмови контролюючого
органу у прийнятті податкової
декларації платник податків має право:

- подати податкову декларацію та
сплатити штраф у разі порушення строку
її подання;

- оскаржити рішення контролюючого
органу у порядку, передбаченому
статтею 56 цього Кодексу.

Відповідно до п. 22 Порядку податкова
звітність, надана платником або його
представником (у паперовому вигляді,
поштою, засобами електронного зв'язку)
та заповнена з порушенням норм пунктів
48.3 та 48.4 статті 48 розділу II Кодексу,
вважається не поданою, про що
повідомляється платник у порядку,
визначеному пунктом 49.11 статті 49
розділу II Кодексу.

Згідно з п. 23 Порядку відмова посадової
особи органу державної податкової
служби прийняти декларацію з будь-яких
причин, не визначених статтею 49 розділу
II Кодексу, у тому числі висунення
будь-яких, не визначених статтею 49
розділу II Кодексу передумов щодо
такого прийняття (включаючи зміну
показників такої декларації, зменшення
або скасування сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо),
забороняється.

Відповідно до п. 183.12 ст. 183 Податкового
кодексу України центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику, веде реєстр
платників податку, в якому міститься
інформація про осіб, зареєстрованих як
платники податку.

Згідно з п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу
України контролюючими органами є
органи доходів і зборів - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Таким чином, до обов'язків Міністерства
доходів і зборів України входить
автоматизоване ведення бази Реєстру, а
до обов'язків ДПІ м. Сімферополя
безпосередньо прийом декларацій.

Отже, до повноважень Міндоходів і
зборів України, як до суб'єкта владних
повноважень, не віднесено прийняття
рішень щодо неприйняття або прийняття
податкових декларацій.

Судом першої інстанції встановлено, що
квитанцію №1 з позначкою про
неприйняття податкової декларації з
ПДВ позивача за жовтень 2013 року було
направлено саме Міністерством доходів
і зборів України, проте, ані Податковим
кодексом, ані Наказом ДПА України №233
не визначено в процедурі прийняття
електронної звітності можливість
прийняття вказаних рішень
Міністерством доходів і зборів
України, відповідні дії повинні
здійснювати тільки органи податкової
служби, в яких перебуває на обліку
платник податків.

У зв'язку із зазначеним, суд вважає
обґрунтованими позовні вимоги
позивача щодо визнання протиправними
дій Міндоходів і зборів України по
неприйняттю як податкового звіту
декларації з ПДВ позивача за жовтень 2013
року.

Як вбачається з матеріалів справи,
неприйняття відповідачами наданої
позивачем декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2013 року
викликано тим, що позивач не перебуває
на обліку як платник податку на додану
вартість.

Однак, наявними в матеріалах справи
документами спростовуються доводи
відповідачів.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду АР Крим від 29.01.2013 року дію рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі АР Крим ДПС 17.01.2013 року
№5/15-2 про анулювання реєстрації
платника ПДВ зупинено до набрання
законної сили рішенням по справі
№801/1129/13-а (а.с. 47). Ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 19.03.2013 року
Ухвалу Окружного адміністративного
суду АР Крим від 29.01.2013 року у справі
№801/1129/13-а залишено без змін (а.с. 45-46).

Постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від
13.02.2013 року по справі №801/1129/13-а рішення
ДПІ в м. Сімферополі АР Крим про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість Товариства
з обмеженою відповідальністю «Данкан»
від 17.01.2013 року №5/15-2 визнано
протиправним та скасовано (а.с. 48-50).
Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 12.09.2013 року Постанову Окружного
адміністративного суду АР Крим від
13.02.2013 року по справі №801/1129/13-а
залишено без змін, у зв'язку з чим вона
набрала чинності (а.с. 43-44).

Відповідно до ст.124 Конституції
України, ч.1 ст.255 КАС України постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Згідно з ч.2 цієї норми обставини, які
були встановлені постановою, що
набрала законної сили, в одній
адміністративній справі не можуть
оспорюватися в іншій судовій справі за
участю тих самих сторін.

Аналогічне правило встановлено ч.1 ст.72
КАС України, а саме: обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судове рішення про визнання
протиправним та скасування рішення про
анулювання платника податку на додану
вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю «Данкан» від 17.01.2013
року №5/15-2 набрало законної сили 24.09.2013
року.

Таким чином, позивач є зареєстрованим
платником ПДВ, оскільки відсутнє
рішення щодо анулювання його
реєстрації.

Підстав вважати позивача особою, не
зареєстрованою платником ПДВ, на час
подання податкової декларації із ПДВ
за жовтень 2013 року у Міндоходів і
зборів України не має.

Відповідно до п. 49.13 ст. 49 Податкового
кодексу України у разі, якщо в
установленому законодавством порядку
буде встановлено факт неправомірної
відмови органом державної податкової
служби (посадовою особою) у прийнятті
податкової декларації, остання
вважається прийнятою у день її
фактичного отримання органом
державної податкової служби.

У разі якщо в установленому
законодавством порядку буде
встановлено факт неправомірної
відмови органом державної податкової
служби (посадовою особою) у прийнятті
податкової декларації, остання
вважається прийнятою у день її
фактичного отримання органом
державної податкової служби.

За таких обставин, позовні вимоги щодо
визнання протиправною відмову
Міністерства доходів і зборів України
прийняти як податковий звіт декларацію
з податку на додану вартість позивача
за жовтень 2013 року є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, задоволення позовних вимог
щодо визнання протиправною відмови
прийняти податкову декларацію означає,
що відповідне рішення не створило
жодних правових наслідків, а податкова
декларація є поданою вчасно на
підставі пункту 49.13 статті 49
Податкового кодексу України. Тому,
обов'язок платника податків щодо
своєчасного подання податкової
декларації є виконаним належним чином,
а його порушені права цілком
відновленими.

Резолютивна частина постанови
адміністративного суду про
задоволення позовних вимог у справі,
предметом оскарження в якій є
протиправність відмови податкового
органу у прийнятті податкової
декларації має містити висновок про
визнання протиправною відмову
податкового органу прийняти податкову
декларацію, а податкової декларації
такою, що подана платником податків у
день її фактичного отримання органом
державної податкової служби (із
зазначенням дати).

За таких обставин, вимогу про
зобов'язання ДПІ у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим прийняти податкову декларацію
позивача з податку на додану вартість
за жовтень 2013 року суд розцінює як
вимогу про визнання протиправною
відмови у прийнятті податкової
декларації, поданої платником податків
на певну дату.

У той же час позовні вимоги про
зобов'язання Міндоходів і зборів
України прийняти податкову декларацію
є необґрунтованими та не підлягають
задоволенню оскільки до компетенції
цього органу не належить прийняття
декларацій.

Інструкцією про порядок ведення
органами державної податкової служби
оперативного обліку платежів до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється органами державної
податкової служби України (далі -
Інструкція), затвердженої наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18.07.2005 року №276,
зареєстрованій в Міністерстві юстиції
України 02.08.2005 року за №843/11123, яка діє на
час вирішення спору по суті,
встановлюється порядок ведення
органами державної податкової служби
оперативного обліку податків і зборів
(обов'язкових платежів), надходження
яких контролюється органами державної
податкової служби і які передбачені
бюджетною класифікацією України за
доходами до Державного бюджету
України, місцевих бюджетів та
державних цільових фондів, надходжень
на погашення простроченої
заборгованості за кредитами,
залученими державою або під державні
гарантії, та бюджетними позичками, а
також сум штрафних (фінансових) санкцій
та пені, що застосовуються до платників
податків відповідно до чинного
законодавства.

Відповідно до п.1.3 Інструкції
оперативний облік платежів, що
надходять до бюджету, ведеться
підрозділом адміністрування облікових
показників та звітності органу
державної податкової служби
відповідно до порядку, установленого
для справляння платежів до бюджету.

Проведення операцій в особових
рахунках платників здійснюється в
хронологічному порядку (п.1.6
Інструкції).

Згідно з п.3.1 Інструкції з метою обліку
нарахованих і сплачених сум платежів
до бюджету органами державної
податкової служби на кожний поточний
рік відкриваються особові рахунки за
кожним платником та кожним видом
платежу, які повинні сплачуватися
такими платниками.

Нарахуванню в особових рахунках
платників підлягають: податкові
зобов'язання, штрафні санкції та пеня,
самостійно визначені платником;
податкові зобов'язання, штрафні
санкції та пеня, нараховані органом
державної податкової служби та
узгоджені платником відповідно до
чинного законодавства; пеня за
порушення встановлених строків
погашення узгодженого податкового
зобов'язання; відсотки за користування
розстроченням (відстроченням)
податкових зобов'язань; непогашені
суми векселя, що видається суб'єктом
господарювання при здійсненні
операцій з давальницькою сировиною у
зовнішньоекономічних відносинах (п.4.1
Інструкції).

Відповідно до п.п.4.2.1 Інструкції
податкові зобов'язання, штрафні
санкції, пеня, самостійно визначені
платником у податковій звітності,
уносяться до електронної бази даних
підрозділами обробки та ведення
податкових документів і формуються в
електронні та паперові реєстри.

Нарахування податкових зобов'язань та
штрафних санкцій, що самостійно
визначені та узгоджені платником,
обліковується у розділі "Нараховано
платежів - зменшено платежів" за
відповідними кодами операцій.

Тобто дані карток особових рахунків
повинні відображати фактичний стан
платежів до бюджету платника податків.

Позивач відобразив показники
діяльності в податковій звітності - в
декларації з ПДВ за жовтень 2013 року.

Відповідно до п. 3.2 Інструкції №276
картки особових рахунків
відкриваються тим структурним
підрозділом органу державної
податкової служби, який відповідно до
своїх функціональних обов'язків
відкриває особові рахунки платників.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про часткове
задоволення вимог позивача щодо
визнання протиправною відмову
Міністерства доходів і зборів України
в прийнятті як податкового звіту
декларації позивача з податку на
додану вартість за жовтень 2013 року,
визнання податкової декларації з
податку на додану вартість позивача за
жовтень 2013 року такою, що подана в день
її фактичного отримання органом
державної податкової служби - 19.11.2013
року та зобов'язання ДПІ у м.
Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим
відобразити показники декларації з
податку на додану вартість за жовтень
2013 року в картці особового рахунку
податку позивача на додану вартість
датою її фактичного отримання органом
державної податкової служби - 19.11.2013
року.

Крім того, з метою забезпечення
повного, правильного і своєчасного
виконання судового рішення, необхідне
задовольнити клопотання позивача та
зобов'язати відповідача - ДПІ у м.
Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим,
надати звіт про виконання судового
рішення протягом одного місяця з дня
набрання рішенням законної сили.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що правова оцінка, яку
дав суд першої інстанції обставинам
справи, не суперечить чинному
законодавству.

Судове рішення не може бути скасовано
чи змінено з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, судова
колегія дійшла висновку, що постанова
Окружного адміністративного суду АР
Крим від 20.01.14р. підлягає залишенню без
змін, апеляційні скарги- залишенню без
задоволення.

Керуючись частиною третьою статті 24,
частиною першою статті 195, статтями
196,197, пунктом 1 частини першої статті 198,
статтею 200, пунктом 1 частини першої
статті 205, статтями 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Міністерства
доходів і зборів України та Державної
податкової інспекції у м.Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 20.01.14 у справі №
801/10943/13-а - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
20.01.14 у справі № 801/10943/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
О.І. Мунтян

Судді підпис Т.М.
Дудкіна

підпис А.С. Цикуренко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
О.І. Мунтян