Справа № 2а-6346/10/1370
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2014 року
Справа № 2а-6346/10/1370
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
Головуючого - судді
за участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до ОСОБА_1, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
про спонукання до вчинення дій,
виконання вимог припису № 1/6-г від
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області (надалі - Інспекція
ДАБК у Львівській області) звернулася
до Львівського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до ОСОБА_1, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача -
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради, в якій просить
зобов'язати відповідача виконати
вимоги припису №1/6г від 20.01.2010 року, а
саме, привести веранду за адресою
АДРЕСА_1 до попереднього стану.
В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що ОСОБА_1 без
відповідного права на виконання
будівельних робіт, здійснила прибудову
цегляної веранди на місці дерев'яної
веранди, із збільшенням площі 3,9 м2 до 8,77
м2 до АДРЕСА_1 чим порушила ст.29 Закону
України «Про планування і забудову
Позивач у судове засідання явки
уповноваженого представника не
забезпечив, хоча належним чином був
повідомлений про дату, місце та час
його проведення. 04.03.2014 року на адресу
суду надійшло клопотання за підписом
представника позивача Кірєєва А.,
згідно з яким просить розглядати
справу у відсутність уповноваженого
представника, на підставі наявних у
матеріалах справи доказах.
Відповідач в судовому засіданні проти
позовних вимог заперечила у повному
обсязі. Повідомила суд, що згідно з
рішенням Галицького районного суду
м.Львова від 11.12.2013 року, яке набрало
законної сили, за ОСОБА_1 визнано право
власності на квартиру АДРЕСА_1 що
складається з кімнати площею 22 м2,
веранди площею 8,77 м2 (загальною площею
30,77). Визнано незаконним та скасовано
розпорядження Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
№р-340 від 12.07.2010 року «Про приведення
самовільно збудованої цегляної
веранди до квартири АДРЕСА_1 до
попереднього стану, у відповідності до
правовстановлюючих документів»
(справа №2-1064/11).

Третя особа - Галицька районна
адміністрація Львівської міської ради
явки уповноваженого представника в
судове засідання не забезпечила, хоча
належним чином була повідомлена про
дату, місце та час його проведення.

Заслухавши заперечення відповідача,
розглянувши подані документи та
матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити з огляду на таке.

20.01.2010 року інспекцією ДАБК у
Львівській області проведено
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері архітектури та
будівництва з приводу виконання
будівельних робіт, а саме - прибудови
веранди до квартири АДРЕСА_1

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1
розпочато будівництво цегляної
веранди на місці дерев'яної (дерев'яну
веранду демонтовано) із збільшенням
площі із 3,9 м2 до 8,77 м2 до квартири
АДРЕСА_1 без дозволу на виконання
будівельних робіт інспекції ДАБК у
Львівській області, чим порушено ст.29
ЗУ «Про планування та забудову
територій», ст.ст.9, 27 ЗУ «Про
архітектурну діяльність», п.1.2 ДБН
А.3.1-5.96 «Організація будівельного
виробництва», про що складено Акт №
06/01г від 20.01.2010 року.

20.01.2010 року заступником начальника
інспекції ДАБК у Львівській області
видано Припис №1/6-7, яким зобов'язано
ОСОБА_1 веранду привести до
попереднього стану та повідомити
інспекцію ДАБК у Львівській області в
30-ти денний термін з дня отримання
припису письмово повідомити інспекцію
про виконання вимог припису.

20.01.2010 року головним державним
інспектором ДАБК у Львівській області
Венгераком В.Б. у присутності ОСОБА_1
складено протокол №03/01г про
адміністративне порушення ОСОБА_1 ч.3
ст. 96 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

20.04.2010 року головними державними
інспекторами відділу державного
контролю забудови території №1
Інспекції ДАБК У Львівській області
Венгераком В.Б. проведено перевірку з
приводу виконання вимог припису
інспекції ДАБК від 20.01.2010 року №1/6г щодо
виконання будівельних робіт із
будівництва веранди на місці
дерев'яної веранди (дерев'яна веранда
демонтована) із збільшенням площі до
квартири АДРЕСА_1 Проведеною
перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 не
виконала вимог припису, веранда не
приведена до попереднього стану (не
демонтовано і не відновлено у
попередніх розмірах), про що складено
Акт № 18/04г від 20.04.2010 року.

При вирішенні даного спору суд виходив
з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

Як слідує з положень ч.1 ст.376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, згідно з ч.2 ст.376 ЦК України не
набуває права власності на нього.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК
України право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови
надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції
України, кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Згідно з рішенням Галицького районного
суду м.Львова від 11.12.2013 року у справі №
2-1064/11, визнано право власності на
квартиру АДРЕСА_1 що складається з
кімнати площею 22 м2, веранди площею 8,77 м2
(загальною площею 30,77). Визнано
незаконним та скасовано розпорядження
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради №р-340 від 12.07.2010
року «Про приведення самовільно
збудованої цегляної веранди до
квартири АДРЕСА_1 до попереднього
стану, у відповідності до
правовстановлюючих документів».
Вказане судове рішення набрало
законної сили - 23.12.2013 року.

Предметом даного спору є зобов'язання
ОСОБА_1 привести веранду за адресою
АДРЕСА_1 до попереднього стану.

Проте, питання правомірності зведення
ОСОБА_1 веранди за адресою: АДРЕСА_1 вже
знайшло свою оцінку у рішенні
Галицького районного суду м.Львова від
11.12.2013 року у справі № 2-1064/11.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 набула
право власності на квартиру на АДРЕСА_1
тому з моменту набрання рішенням суду
законної сили, така будівля втратила
статус самочинної будівлі. За таких
обставин, вимога про приведення
веранди на АДРЕСА_1 до попереднього
стану, яка є предметом припису №1/6г від
20.01.2010 року, не може бути виконана в силу
закону.

З урахуванням ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159,
160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю .

Судові витрати стягненню не
підлягають.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі у відповідності до ч. 3 ст. 160
цього Кодексу, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 07
березня 2013 року.

Суддя
Мричко Н.І.