Справа № 2а-2715/11
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/54157/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Іваненко Я.Л.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_3 до Головного управління праці
та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної
адміністрації, Центру по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області про визнання
протиправною бездіяльності та
стягнення недоплаченої щорічної
разової грошової допомоги, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Головного
управління праці та соціального
захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації на
постанову Ленінського районного суду
м. Полтава від 06 вересня 2011 року та
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16 липня 2012
року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до Головного
управління праці та соціального
захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації,
Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області, у якому просив визнати
бездіяльність відповідача - Головного
управління праці та соціального
захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації щодо
перерахунку ОСОБА_3 щорічної
одноразової грошової допомоги до 5
травня у розмірі встановленому статтею
14 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» за 2011 рік - протиправною.

Зобов'язати центр по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області провести
перерахунок розміру грошової допомоги
відповідно до статті 14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» у розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком.

Стягнути з Головного управління
праці та соціального захисту населенні
Полтавської обласної державної
адміністрації на користь ОСОБА_3
недоплачену щорічну разову грошову
допомогу до 5 травня за 2011 рік
відповідно до статті 14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» у розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком,
виходячи із розрахунку мінімальної
пенсії за віком, визначеної частиною 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійні
страхування» на момент проведених
виплат, з урахуванням проведених
виплат.

Постановою Ленінського районного
суду м. Полтава від 06 вересня 2011 року
позов задоволено частково. Зобов'язано
Центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області здійснити перерахунок,
нарахувати та виплатити ОСОБА_3 щорічну
допомогу до 5 травня за 2011 рік в розмірі,
передбаченому статтею 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», в розмірі 3-х
мінімальних пенсій за віком з розміру,
встановленого частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», та
здійснити виплату за 2011 рік з
урахуванням проведених виплат. В
задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16 липня 2012 року було скасовано
постанову суду першої інстанції та
ухвалено нову постанову, якою позов
ОСОБА_3 задоволено частково.
Зобов'язано Головне управління праці
та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної
адміністрації провести перерахунок
ОСОБА_3 щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня відповідно до
частини 5 статті 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленого частиною 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за 2011 рік.

Зобов'язано Центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області провести виплати
ОСОБА_3 щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня відповідно до
частини 5 статті 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленого частиною 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за 2011 рік. В задоволенні
решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Головне управління праці та
соціального захисту населення
Полтавської обласної державної
адміністрації, звернулося з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та закрити провадження у
справі, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач має статус
учасника війни та відповідно до вимог
статті 14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» щорічно до 5
травня має право на одержання разової
грошової допомоги у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідач виплатив
позивачу зазначену допомогу у 2011 році
в розмірі, 120 грн.

Відповідно до статті 14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» (в редакції яка
була чинною на момент виникнення
спірних правовідносин) щорічно до 5
травня учасникам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком.

Виплати до 5 травня щорічної разової
допомоги здійснюються щороку та мають
разовий характер. Таким чином право
особи на їх отримання та обов'язок
органів соціального захисту населення
здійснити такі виплати припиняються з
моменту виплати певних сум, розмір яких
визначається на час їх здійснення.

Разом з тим, постановою Кабінету
Міністрів України «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується у 2011
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», та «Про жертви
нацистських переслідувань» № 341 від 04
квітня 2011 року встановлено розмір
разової грошової допомоги, що підлягає
виплаті у 2011 році.

Тобто, в даному випадку на період
виникнення правовідносин, що є
предметом спору в цій справі, були
наявні нормативно-правові акти, які
по-різному встановлювали розмір
щорічної допомоги до 5 травня учасникам
війни.

Згідно з положеннями частини 4 статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України в разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

З урахуванням загально-правових засад
пріоритетності закону над урядовими
нормативними актами колегія суддів
приходить до висновку щодо
необхідності застосування до спірних
правовідносин статті 14 Закону «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а не відповідної
постанови Кабінету Міністрів України.

При цьому, на момент виплати зазначеної
допомоги за 2011 рік зміни до статті 14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» Верховною Радою України не
вносилися, будь-яких інших
законодавчих актів щодо визначення
розміру щорічної допомоги до 5 травня
не приймалося.

Отже, правильними є висновок суду
апеляційної інстанції про наявність у
позивача права на отримання щорічної
разової грошової допомоги учасникам
війни за 2011 рік в порядку та розмірах,
визначених Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Враховуючи вищевикладене, а
також те, що постанова суду першої
інстанції скасована судом апеляційної
інстанції, а в справі ухвалено нове
законне рішення, колегія суддів вважає,
що касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а ухвалу суду апеляційної
інстанції залишити без змін, оскільки
вона прийнята з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана правильно, а доводи касаційної
скарги висновків суду не спростовують

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Головного управління
праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної
адміністрації відхилити, а постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16 липня 2012
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: