Справа № 554/16995/13-а
Суддя: Гольник Л. В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем
України

Дата документу 04.03.2014

04 березня 2014 року суддя Октябрського
районного суду м. Полтави Гольник Л.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Октябрському районі м. Полтави про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання здійснити нарахування
державної соціальної допомоги дитини
війни, -

В С Т А Н О В И В:

30.07.2009 року позивач звернувся до суду з
позовом, де вказав, що він має статус
дитини війни та у відповідності до
вимог ст. 6 Закону України «Про
соціальний статус дітей війни» має
право на отримання щомісячної
соціальної допомоги у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком.
Відповідач відмовляється виконувати
вимоги закону та виплачує допомогу у
значно меншому розмірі.

Прохав визнати відмову відповідача
щодо виплати щомісячної соціальної
допомоги у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком протиправною та
зобов'язати нарахувати та виплатити
щомісячну соціальну допомогу у
відповідності до вимог ст. 6 Закону
України «Про соціальний статус дітей
війни» за період з 01.01.2006 року по 30.06.2009
року у розмірі 5450,40 гривень.

Позивач та відповідач подали
клопотання про розгляд справи в їх
відсутністі, а тому справа
розглядається у відповідності до вимог
ч. 3 ст. 122 КАС України в порядку
письмового провадження.

Встановлено, що позивач є дитиною війни
в розумінні ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та
відповідно до ст. 6 вказаного закону має
право на підвищення до пенсії на 30%
мінімальної пенсії за віком.

Фактично позивач надбавку до пенсії у
2006-2007 роках не отримував. В 2008 році у
відповідності до Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення до деяких законодавчих
актів України» отримував з 01.01.2008 року
до 31.03.2008 року по 47 гривень щомісячно, з
01.04.2008 року до 21.05.2008 року по 48,10 гривень.
В наступному у відповідності до
постанови Кабінету Міністрів України
«Про деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» № 530 від
28.05.2008 року отримував з 22.05.2008 року до
30.06.2008 року по 48,10 гривень щомісячно, з
01.07.2008 року до 30.09.2008 року по 48,20 гривень,
з 01.10.2008 року по 30.06.2009 року 49,80 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет
на 2006 рік» від 20.12.2005 року дію ст. 6
зазначеного Закону на 2006 рік зупинено.
Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
на 2006 рік» від 19.01.2006 року, до ст. 110
Закону України «Про Державний бюджет
на 2006 рік» було внесено зміни, якими
встановлено, що пільги дітям війни,
передбачені ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у 2006
році запроваджуються поетапно, за
результатами виконання бюджету у
першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України за погодженням з Комітетом
Верховної Ради України з питань
бюджету. Проте, у 2006 році пільги,
встановлені ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
запроваджені не були.

Закон України «Про Державний бюджет на
2006 рік» від 20.12.2005 року та «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006 року
неконституційними не визнані та діяли
протягом 2006 року. Таким чином,
відповідно до вищезазначених Законів,
у відповідача не було підстав
нараховувати та сплачувати позивачеві
доплату до пенсії, передбачену ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», оскільки до 15.05.2006 року
дію зазначеної норми було зупинено, а
потім передбачені нею виплати не
запроваджені. Конституційним Судом
України зазначені норми законів
неконституційними не визнавалися, а
тому відсутні підстави для задоволення
позову за 2006 рік.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про
державний бюджет на 2007 рік» дію ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про
соціальні гарантії громадян) визнано
неконституційними положення п. 12 ст. 71
Закону України «Про Державний бюджет
на 2007 рік».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визначені
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Рішення Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року зворотної дії в часі не
має, а тому вимоги позивача є
обґрунтованими за період з 09.07.2007 року
по 31.12.2007 року.

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону
України «Про Державний бюджет на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» викладено у новій
редакції. Встановлено, що дітям війни
(крім тих, на яких поширюється дія
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту)
до пенсії або щомісячно довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, виплачується
підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни,
тобто 10 % від прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнані
неконституційними положення п. 41
розділу 2 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України».

Враховуючи рішення Конституційного
Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року та
приписи ч. 2 ст. 152 Конституції України, з
22.05.2008 року відповідач повинен був
нараховувати та сплачувати позивачу
доплату до пенсії в розмірі,
передбаченому ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
редакції, яка діяла до 01.01.2008 року,
оскільки з моменту ухвалення рішення
щодо неконституційності п. 41 розділу 2
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
ця норма втратила чинність і не
підлягала застосуванню.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» дію ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» не зупинено. Виходячи із
системного аналізу зазначених норм
законодавства, пріоритетності законів
над підзаконними актами (постанова КМУ
№ 530 від 28.05.2008 року), з 01.01.2009 року
відповідач повинен нараховувати та
сплачувати позивачу доплату до пенсії
в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону
України «Про статус та соціальний
захист дітей війни» - 30 % мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Вказаний закон є єдиним законодавчим
актом, який визначає розмір
мінімальної пенсії за віком, а тому
його положення можливо застосувати для
розрахунку підвищення до пенсії дітям
війни. Крім того, в даному випадку
мінімальний розмір пенсії за віком
використовується не для визначення
розміру будь-якої пенсії, а лише як
розрахункова величина для визначення
розміру щомісячної доплати до пенсії,
передбаченої Законом України «Про
соціальний захист дітей війни».

Перерахунок пенсії здійснюється
органами пенсійного фонду в
установленому законодавством порядку,
на підставі документів пенсійної
справи, з урахуванням вимог щодо
індексації пенсійних виплат, а тому суд
не може перебирати на себе функцію
перерахунку пенсії, і не може
зобов'язати відповідача нарахувати
позивачу підвищення до пенсії у
визначеному розмірі. З огляду на
викладене, позовні вимоги щодо виплати
конкретно визначеної суми позивачем
задоволенню не підлягають.

Із змісту позовної заяви вбачається, що
в даному спорі фактично оскаржується
бездіяльність відповідача щодо не
нарахування підвищення до пенсії.
Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, з метою
повного захисту прав та інтересів
позивача, суд вважає необхідним вийти
за межі позовних вимог та визнати
бездіяльність відповідача
протиправною, в частині не нарахування
підвищення до пенсії, передбаченого ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», з розміру, встановленого
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування».

Статтею 99 КАС України (в ред. 06.07.2005 р.)
передбачено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи діяв
річний строк.

Враховуючи те, що частина позовних
вимог стосується періодів, які лежать
за межами передбаченого річного строку
звернення до суду, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 10, 11, 94, 158 - 163, 183 - 2,
256 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м. Полтаві щодо не нарахування
підвищення до пенсії ОСОБА_1 у
відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
встановленого ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 30.07.2008 року по
32.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 30.06.2009 року
протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в м.
Полтаві здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 %
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати з 30.07.2008 року по 32.12.2008 року, з
01.01.2009 року по 30.06.2009 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати
судового збору у розмірі 1,70 гривень.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подачі апеляційної скарги до
суду першої інстанції протягом 10 днів з
дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної
чинності після спливу 10 денного строку
на подачу апеляційної скарги, якщо така
скарга не буде подана.

СуддяЛ.В. Гольник