Справа № 826/15409/13-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Каракашьян
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В, Шурка
О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Наста» до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправними дій
та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року товариство з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Наста» (далі - Позивач, ТДВ
«СК «Наста») звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - Відповідач, ДПІ у
Шевченківському районі) про: визнання
протиправними дій Відповідача щодо
визначення податкового боргу Позивача
у розмірі 226 723,21 грн. за авансовим
внеском з податку на прибуток; визнання
протиправною та скасування податкової
вимоги від 11.09.2013 року №2875-19 про сплату
Позивачем суми податкового боргу за
авансовими внесками в розмірі 226 723,21
грн.; зобов'язання ДПІ у
Шевченківському районі здійснити
коригування даних в картці особового
рахунку Позивача шляхом виключення з
неї відомостей про наявність
податкового боргу за авансовим внеском
з податку на прибуток приватних
підприємств у розмірі 226 723,21 грн.;
скасування рішення від 11.09.2013 року про
опис майна у податкову заставку, що
перебуває у власності Позивача.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
18.11.2013 року позов задоволено частково -
визнано протиправною та скасовано
податкову вимогу від 11.09.2013 року №2875-19
та рішення від 11.09.2013 року про опис
майна в податкову заставу. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено повністю. При цьому суд
першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
Відповідачем не вірно обраховано
строки, протягом яких повинні
сплачуватися авансові внески з податку
на прибуток, що призвело до
безпідставного винесення податкової
вимоги та рішення про опис майна у
податкову заставу. Відмовляючи у
задоволенні решти позовних вимог, суд
зазначив, що скасування податкової
вимоги та рішення є достатнім способом
захисту порушених прав Позивача.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю. При цьому
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Вказує на
неповне дослідження судом всіх
фактичних обставин справи та перевірку
їх доказами, що призвело до прийняття
необґрунтованого рішення.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового розгляду справи, у судове
засідання не прибули, а тому справа
розглядалася за наявними у ній
матеріалами у відповідності до правил
ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, повно та всебічно
дослідивши обставини справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а судове
рішення - без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції встановив, що 12.09.2013
року Позивачем було отримано податкову
вимогу ДПІ у Шевченківському районі
форми «Ю» від 11.09.2013 року №2875-19, в якій
зазначено, що станом на 10.09.2013 року сума
податкового боргу ТДВ «СК «Наста» за
узгодженими грошовими зобов'язаннями
становить 226 723,21 грн., у тому числі за
основним платежем - 225 238,01 грн., пенею - 1
485,20 грн. Крім того, зазначена вимога
містила попередження про те, що:
починаючи з 27.04.2013 року на будь-яке
майно платника податків, яке перебуває
у його власності (господарському
віданні або оперативному управлінні) і
балансова вартість якого відповідає
сумі податкового боргу, а також на інше
майно, на яке платник податків набуде
прав власності у майбутньому,
розповсюджується право податкової
застави, а на суму податкового боргу
нараховується пеня та штрафи,
визначені Податковим кодексом України;
органом державної податкової служби
буде здійснено опис майна у податкову
заставу.

Крім того, як вірно встановлено судом,
12.09.2013 року ТДВ «СК «Наста» було
отримано рішення №579/26-59-11-04-12/15 від
11.09.2013 року про опис майна у податкову
заставу.

При цьому, надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд першої інстанції,
виходячи з системного аналізу положень
ст.ст. 14, 49, 57, п. 2 підрозділу 4 розділу ХХ
Податкового кодексу України, прийшов
до висновку, що Відповідачем не вірно
застосовано положення ПК України щодо
розрахунку граничного строку сплати
авансового платежу з податку на
прибуток.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 4 п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України платники
податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

Підпунктом 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК України
визначено, що податкові декларації,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, згідно податкової звітності за
12 місяців 2012 року визначено авансовий
внесок (1/12 нарахованої до сплати суми
податку на прибуток за звітний
податковий рік) у розмірі 217 517,00 грн., що
підлягає сплаті щомісячно у березні -
грудні 2013 року та січні-лютому 2014 року.

Згідно абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до абз. 2 п. 2
підрозділу 4 розділу ХХ Податкового
кодексу платники податку на прибуток
підприємств, які починаючи з 2013 року
подають річну податкову декларацію
відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього
Кодексу, сплачують у січні - лютому 2013
року авансовий внесок з цього податку у
розмірі 1/9 податку на прибуток,
нарахованого у податковій звітності за
дев'ять місяців 2012 року, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Тобто, системний аналіз положень пп.
49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 57.1 ст. 57, а також абз. 2
п. 2 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України
дає підстави для однозначного
висновку, що авансові внески повинні
сплачуватися протягом 20 календарних
днів, що настають за останнім днем
звітного (податкового) місяця у
січні-лютому 2013 року, тобто до 20.02.2013
року за січень 2013 року та до 20.03.2013 року
за лютий 2013 року. У той час як у
подальшому авансові внески повинні
сплачуватися протягом 10 календарних
днів, що настають за останнім днем
відповідного граничного строку,
передбаченого цим Кодексом для подання
податкової декларації, тобто до 10 числа
наступного за звітним місяця.

Отже, як вірно зазначив суд першої
інстанції, Позивач, сплачуючи авансові
внески з податку на прибуток у
відповідності до зазначених вище
строків, діяв у відповідності до
приписів чинного податкового
законодавства.

З огляду на викладене, а також зважаючи
на те, що в силу положень п. 59.1 ст. 59 ПК
України податкова вимога надсилається
органом державної податкової служби
виключно у випадку несплати платником
податків узгодженого податкового
зобов'язання, колегія суддів приходить
до висновку про обґрунтованість
позиції Окружного адміністративного
суду м. Києва про необхідність
скасування вимог від 11.09.2013 року №2875-19.

Згідно пп. 89.1.1 п. 89.1 ст. 89 ПК України
право податкової застави виникає у
разі несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної платником
податків у податковій декларації, - з
дня, що настає за останнім днем
зазначеного строку.

Зважаючи на те, що, як було встановлено
раніше, Позивачем не допущено
несвоєчасної сплати самостійно
узгодженої суми авансових внесків з
податку на прибуток підприємств, у
Відповідача право податкової застави
не виникло.

Щодо оцінки решти висновків суду
першої інстанції, судова колегія
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції в ході
перегляду оскаржуваної постанови не
було встановлено порушень, допущених
судом першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи, а тому
рішення Окружного адміністративного
суду м. Києва переглядалось в межах
апеляційної скарги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 18 листопада 2013 року у справі
за адміністративним позовом
товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Наста» до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправними дій
та скасування вимоги - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається у порядку та
строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.