Справа № 820/1700/14
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 березня 2014 р.
№ 820/1700/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Зоркіна Ю.В.

при секретарі судового засідання - Кот
Ю.А.

у присутності представника позивача
Караван Р.В.

представника відповідача Шамілової
Л.Ш.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Іфріт" до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
визнання протиправним наказу

встановив:

Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
зазначеним адміністративним позовом, у
якому просить суд: визнати
протиправним наказ Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області № 197 від 30 січня 2014
року про проведення позапланової
виїзної перевірки товариства з
обмеженою відповідальністю «Іфріт».

У судовому засіданні представник
позивача заявлений позов підтримав у
повному обсязі просив позовні вимоги
задовольнити пославшись на те, що
запит відповідача, яки став підставою
для винесення оскаржуваного наказу
направлений на адресу підприємства за
відсутності визначених діючим
законодавством підстав, спірний наказ
не відповідає вимогам, визначеним ст..78
ПК України, і підприємством надано
відповідь на письмовий запит
відповідача.

Представник відповідача у судовому
засіданні адміністративний позов не
визнав, просив у задоволенні вимог
відмовити, пославшись на те, що спірний
наказ прийнятий на підставі положень
п.78.1 ст.78 ПК України за умови ненадання
підприємством повної відповіді на
запит податкового органу.

Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши долучені до
матеріалів справи документи,
перевіривши оскаржуване рішення
суб'єкта владних повноважень на
відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС
України суд зазначає наступне. У
відповідності до п. 73.3 ст. 73 ПК України
органи державної податкової служби
мають право звернутися до платників
податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин із письмовим
запитом про подання інформації
(вичерпний перелік та підстави надання
якої встановлено законом), необхідної
для виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій,
завдань, та її документального
підтвердження. Такий запит
підписується керівником (заступником
керівника) органу державної податкової
служби і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.
Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав за результатами аналізу
податкової інформації, отриманої в
установленому законом порядку,
виявлено факти, які свідчать про
порушення платником податків
податкового, валютного законодавства,
законодавства у сфері запобігання та
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванню тероризму та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби; для визначення
рівня звичайних цін на товари (роботи,
послуги) під час проведення перевірок;
виявлено недостовірність даних, що
містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків; щодо
платника податків подано скаргу про
ненадання таким платником податків
податкової накладної покупцю або про
порушення правил заповнення
податкової накладної; у разі
проведення зустрічної звірки; в інших
випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті органу державної податкової
служби, та її документальне
підтвердження протягом одного місяця з
дня, що настає за днем надходження
запиту (якщо інше не передбачено цим
Кодексом). У разі коли запит складено з
порушенням вимог, викладених в абзацах
першому та другому цього пункту,
платник податків звільняється від
обов'язку надавати відповідь на такий
запит.

Згідно з п. 78.1.1 ст. 78 ПК України
документальна позапланова перевірка
здійснюється у разі коли за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідачем 03.12.2013 року сформовано та
направлено на адресу позивача запит за
№ 7986/20-3-22-04-12 щодо надання податкової
інформації щодо визнання умовного
продажу товарів на складах: реєстри
отриманих та виданих податкових
накладних; господарські договори,
укладені із контрагентом, у
взаємовідносинам з яким виявлено
розбіжності; платіжні доручення,
виписки банківських установ,
прибуткові та видаткові касові ордери,
чеки РРО та інші документи, що
підтверджують сплату грошових коштів;
товарно-транспортні накладні,
податкові накладні, рахунки-фактури,
довіреності на отримання ТМЦ, акти
приймання-передачі виконаних робіт
(наданих послуг)

На вказаний запит 17.12.2013 року за № 10
позивачем надано відповідь, яка
податковим органом отримана та 30.01.2014
року відповідачем прийнято наказ № 197
«Про проведення позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Іфріт».

У судовому засіданні як на підставу
задоволення позовних вимог позивач
посилається на відсутність підстав для
проведення перевірки, визначених ст..78
ПК України та надання відповідних
документів на запит податкової
інспекції.

Суд не погоджується з правовою
позицією позивача з наступних підстав.
Дослідивши зміст спірного наказу суд
зазначає, що вказаний наказ прийнятий
із посиланням на приписи пп.78.1.1 п.78.1
ст.78 ПК України - ненадання платником
податків пояснень на письмовий запит
податкового органу, а не виконання
листа прокуратури як вказано
позивачем.

З цього приводу суд зауважує, що дійсно,
передумовою проведення перевірки на
підставі п.п. 78.1.1, 78.1 ст. 78 ПК України є
ненадання платником податків пояснень
та їх документальних підтверджень на
письмовий запит органу державної
податкової служби.

Із дослідженої в судовому засіданні
відповіді підприємства на запит
податкового органу від 03.12.2013 року №
7986/20-3-22-04-12 встановлено, що
підприємством не надано у повному
обсязі інформації та доказів на її
підтвердження, зазначеної у запиті
відповідача. Суд також зазначає, що
факт надання платником податків
інформації та документів на запит
податкового органу сам по собі не
виключає призначення перевірки на
підставі п.п. 78.1.1, 78.1 ПК України, якщо
податковий орган ході їх оцінки дійде
висновку про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову

Враховуючи викладене вище, суд
приходить до висновку, що при прийнятті
оскаржуваного рішення відповідач діяв
у відповідно до наданих йому
повноважень у спосіб визначений діючим
законодавством, а отже у суду відсутні
підстави для задоволення позовних
вимог.

Судові витрати підлягають розподілу в
порядку, встановленому ст..94 КАС
України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128,
159, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Іфріт" до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про визнання
протиправним наказу залишити без
задоволення

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

У повному обсязі постанова
виготовлена 11.03.2014 року

Суддя
Зоркіна Ю.В.