Справа № 2а-4112/10/0470
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2014р. м. Київ
К/800/4343/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Пасічник С.С. , Ситников О.Ф. ,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України на
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 31.08.2012р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енерго-Миг" до
Відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
про визнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання вчинити
дії та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2008 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Енерго-Миг" звернулася до суду з
позовом до Відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України з
вимогами про визнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання вчинити
дії та скасування постанови № 121/10 від
02.02.2006р. про стягнення з боржника
виконавчого збору.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
15.11.2011р. позовну заяву задоволено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 31.08.2012р. апеляційну скаргу
Державної виконавчої служби України на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 15
листопада 2011 р. у справі № 2а-4112/10/0470
залишено без руху та надано строк для
подачі доказів сплати судового збору в
повному обсязі та копій касаційної
скарги.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу,
суд апеляційної інстанції виходив з
того, що позивачем у справі було
заявлено вимоги про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії та
скасування постанови № 121/10 від 02.02.2006р.
і постанови про звернення стягнення на
майно позивача на суму 16 378 927,56 грн.,
однак заявником не надано суду
документу про сплату судового збору в
розмірі, передбаченому для позовних
вимог майнового характеру.

У касаційній скарзі Відділ примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України просить
скасувати судове рішення та направити
справу для продовження розгляду.
Посилається на те, що позовні вимоги є
вимогами немайнового характеру та
стосуються оскарження дій державного
виконавця та постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 31.08.2012р.
апеляційну скаргу Державної
виконавчої служби України на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15.11.2011р. у
справі № 2a-4112/10/0470 залишено без руху,
надано Державній виконавчій службі
України строк до 23.01.2013р. час для
надання доказів сплати судового збору
в повному обсязі та копії апеляційної
скарги за підписом представника
Державної виконавчої служби України.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, позивач не усунув недоліки
апеляційної скарги.

У зв'язку з неповним виконанням вимог
ухвали Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 31.08.2012р. апеляційну скаргу
повернуто позивачу.

Згідно з ч. 5 ст. 189 Кодексу
адміністративного судочинства України
до апеляційної скарги, яка не оформлена
відповідно до вимог, встановлених ст. 187
Кодексу адміністративного судочинства
України, застосовуються правила ст. 108
цього Кодексу.

Виконавчий збір як санкція
відповідальності майнового характеру
та витрати, пов'язані з організацією і
проведенням виконавчих дій,
відшкодовуються боржником у разі
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. Про стягнення виконавчого
збору і витрат на проведення
виконавчих дій виконавець приймає
постанову, яка, у разі її невиконання
самостійно, виконується примусово в
установленому Законом України "Про
виконавче провадження" порядку (ч. 3 ст.
27, ст. 28, 41 Закону України "Про виконавче
провадження").

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про
виконавче провадження" постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, є виконавчими
документами.

Колегія суддів погоджується з
висновками апеляційного суду про те, що
подані до суду вимоги про скасування
рішення відповідача суб'єкта владних
повноважень, безпосереднім наслідком
яких є зміна складу майна позивача, є
майновими вимогами, а отже позивачем не
в повному обсязі сплачено судовий збір
при поданні апеляційної скарги до суду.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суд апеляційної інстанції повно і
всебічно встановив обставини справи,
надав їм належну юридичну оцінку,
правильно застосував норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись статтями 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України залишити
без задоволення, а ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 31.08.2012р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Суддя - доповідач
В.М. Кочан

судді

Пасічник С.С.

Ситников О.Ф.