Справа № К/9991/65364/11-С
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року м.
Київ К/9991/65364/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Головуючий:Нечитайло
О.М.Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук
Н.Г.,розглянувши у попередньому
судовому засіданнікасаційну скаргу
Державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.09.2011 р.

у справі №2а-16896/10/2670

за позовом Державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції у м. Києві по
роботі з великими платниками податків

та Державної податкової адміністрації
України

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

Державне підприємство «Інформаційний
центр» Міністерства юстиції України
(далі - позивач) звернулося до суду з
позовом до Спеціалізованої державної
податкової інспекції у м. Києві по
роботі з великими платниками податків
та Державної податкової адміністрації
України (далі - відповідачі) про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від
28.02.2011 р. позовні вимоги задоволено
частково: визнано протиправними дії
податкової адміністрації щодо
включення позивача до плану-графіку
проведення документальних перевірок
на ІV квартал 2010 року, визнано
протиправними дії податкової
інспекції щодо проведення виїзної
планової перевірки позивача в частині
надіслання письмового повідомлення
про проведення виїзної планової
перевірки від 12.11.2010 р. №62, видачі
направлення від 22.11.2010 р. №321 та
здійснення виїзду за
місцезнаходженням позивача з метою
проведення такої перевірки,
зобов'язано податкову адміністрацію
виключити позивача з плану-графіку
проведення документальних перевірок
на ІV квартал 2010 року, а також стягнуто з
Державного бюджету України на користь
позивача 1,70 грн. судового збору. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.09.2011 р.
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове, яким у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної
інстанцій прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Податкова інспекція на адресу суду
касаційної інстанції надіслала
письмові заперечення на касаційну
скаргу позивача, за змістом яких
просила, касаційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду
апеляційної інстанції - без змін.

Податкова адміністрація письмових
заперечень на касаційну скаргу
позивача до суду касаційної інстанції
не надіслала.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на
адресу позивача 12.11.2010 р. було
направлено повідомлення № 62 про
проведення з 22.11.2010 р. виїзної планової
перевірки позивача з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства.

На підставі направлення від 22.11.2010 р. №
321 працівниками податкового органу
було здійснено виїзд за
місцезнаходженням позивача для
здійснення перевірки, проте посадових
осіб до перевірки допущено не було, про
що було складено відповідний акт від
22.11.2010 р. № /42-20/25287988.

Позивач своїм листом від 16.11.2010 р. №
01-16/2431 повідомив відповідача про те, що
підставою для недопуску посадових осіб
податкового органу до перевірки
слугувало те, що з 31.12.2009 р. по 05.02.2010 р.
працівниками Головного
контрольно-ревізійного управління
України вже проводилась планова виїзна
перевірка, за результатами якої було
складено акт від 17.02.2010 р. № 63/42-20/25287988, а
тому, на думку позивача, запланована
податковою інспекцією планова виїзна
перевірка є незаконною.

Підставою звернення з даним позовом до
суду слугували неправомірні, на думку
позивача, дії посадових осіб
контролюючого органу щодо включення
його до плану-графіку проведення
документальних перевірок на ІV квартал
2010 року та вчинення дій, які передували
проведенню виїзної планової перевірки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Підстави, порядок проведення органами
державної податкової служби планових і
позапланових виїзних перевірок та
умови допуску посадових осіб органів
державної податкової служби до їх
проведення наведені в ст. 11 та ст. 111
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні».

Положеннями ч.1 ст.111 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» встановлено, що плановою
виїзною перевіркою вважається
перевірка платника податків щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати ним податків та
зборів (обов'язкових платежів), яка
передбачена у плані роботи органу
державної податкової служби і
проводиться за місцезнаходженням
такого платника податків чи за місцем
розташування об'єкта права власності,
стосовно якого проводиться така
планова виїзна перевірка.

Передумовою проведення планової
виїзної перевірки є вимоги встановлені
абз. 4 ст.111 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні», згідно з
яким право на проведення планової
виїзної перевірки платника податків
надається лише у тому випадку, коли
йому не пізніше ніж за десять днів до
дня проведення зазначеної перевірки
надіслано письмове повідомлення із
зазначенням дати початку та закінчення
її проведення.

Формування плану-графіку здійснюється
відповідно до Методичних рекомендацій
щодо складання плану-графіку
проведення планових виїзних перевірок,
затвердженого Наказом ДПА України від
27.07.2010 р. №548, згідно яких затвердження
відбувається на рівні ДПА України та у
порядку, встановленому у розділі ІV
Методичних рекомендацій з урахуванням
здійснення заходів щодо організації
проведення перевірок шляхом
проведення коригування плану-графіку
на рівні ДПА України.

Скаржник обґрунтовуючи касаційну
скаргу вказав на те, що податковим
органом протиправно внесено позивача
до плану-графіку проведення планових
виїзних перевірок, оскільки така
перевірка вже була проведена раніше.

Такі твердження позивача обґрунтовано
не взято до уваги судом апеляційної
інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
контрольним завданням ДПА у м. Києві
від 07.08.2009 р. № б/н на виконання
завдання ДПА України від 07.08.2009 р. №
16918/7/23-1017/1050 було зобов'язано
відповідача здійснити коригування
плану-графіка на ІІІ квартал 2009 року
шляхом включення на вересень 2009 року до
плану-графіка перевірок позивача.
Період перевірки з 01.10.2006 р. по 30.06.2009 р.

На виконання вказаного завдання
позивачу 18.09.2009 р. було вручено під
розписку повідомлення № 38 про початок
виїзної планової документальної
перевірки останнього з 30.09.2009 р. з
питань дотримання податкового та
валютного законодавства.

З направлення від 30.09.2009 р. № 246
вбачається, що виїзна планова
документальна перевірка позивача
повинна була розпочатись 30.09.2009 р.,
однак, 30.09.2009 р. до податкового органу
надійшов лист позивача від 28.09.2009 р. №
01-16/2118 з проханням перенести проведення
перевірки на І квартал 2010 року,
оскільки період проведення перевірки
співпадає із періодом щорічної
відпустки головного бухгалтера
підприємства, яка є відповідальною
особою за ведення бухгалтерського,
податкового обліку та звітності на
підприємстві.

30.09.2009 р. посадовими особами
відповідача було складено акт № 74 про
неможливість проведення планової
виїзної перевірки позивача з підстав,
викладених в листі від 28.09.2009 р.

Листом від 30.09.2009 року контролюючий
орган повідомив позивача про те, що на
підставі абз. 3 п. 1.7 Методичних
рекомендацій щодо порядку взаємодії
між підрозділами органів державної
податкової служби України при
організації та проведенні перевірок
платників податків, затверджених
наказом ДПА України від 27.05.2008 року № 355
після усунення причин, які призвели до
неможливості проведення перевірки
буде виписане направлення на перевірку
із зазначенням нової дати початку та
закінчення її проведення.

З урахуванням вищевикладеного, згідно
направлення від 31.12.2009 р. № 363,
відповідно до плану-графіка на ІІІ
квартал 2009 року посадовими особами
відповідача з 31.12.2009 р. правомірно було
розпочато виїзну планову
документальну перевірку позивача з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2006 р. по 30.06.2009 р.

Згідно наказу заступника Голови ДПА у
м. Києві від 05.02.2010 р. № 51 термін
проведення планової виїзної
документальної перевірки позивача з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2006 р. по 30.06.2009 р. було
подовжено на 5 робочих днів з 05.02.2010 р. по
11.02.2010 р.

Таким чином, у лютому 2010 року була
завершена документальна виїзна
перевірки позивача за період з 01.10.2006 р.
по 30.06.2009 р. згідно плану-графіка
проведення перевірок на ІІІ квартал 2009
року, за результатами якої було
складено акт від 17.02.2010 р. № 63/42-20/25287988.

Відповідно до ч. 2 ст. 111 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні», що кореспондується з
положеннями п. 1 Методичних
рекомендацій щодо складання
плану-графіка проведення планових
виїзних перевірок суб'єктів
господарювання, планова виїзна
перевірка проводиться за сукупними
показниками фінансово-господарської
діяльності платника податків за
письмовим рішенням керівника
відповідного органу державної
податкової служби не частіше одного
разу на календарний рік.

Враховуючи, що позивача було включено
до плану-графіку проведення планових
виїзних перевірок суб'єктів
господарювання на ІІІ квартал 2009 року,
то у ІV кварталі 2010 року його
цілком законно було включено до
плану-графіку проведення планових
виїзних перевірок, тобто після спливу
одного року.

З огляду на викладене, судом
апеляційної інстанції обґрунтовано
зроблено висновок про безпідставність
позовних вимог позивача та наявність
підстав для відмови у їх задоволенні.

Мотивація та докази, наведені у
касаційній скарзі, не дають
адміністративному суду касаційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду апеляційної інстанції.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах
касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права при вирішенні цієї
справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційну скаргу слід відхилити, а
оскаржуване судове рішення - залишити
без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державного
підприємства «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України залишити
без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.09.2011 р. у
справі №2а-16896/10/2670 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук Н.Г.