Справа № 802/95/14-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 лютого 2014 р.
Справа № 802/95/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима
Петровича,

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи

за позовом: Тростянецького сільського
споживчого товариства

до: комунального підприємства
"Тульчинське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації, реєстраційної служби
Тростянецького районного управління
юстиції Вінницької області, третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів ОСОБА_1

про: скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулось
Тростянецьке сільське споживче
товариство з адміністративним позовом
до комунального підприємства
"Тульчинське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації", реєстраційної служби
Тростянецького районного управління
юстиції Вінницької області, третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів ОСОБА_1,
про скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані
протиправністю рішень державного
реєстратора КП "Тульчинське міжрайонне
БТІ" щодо реєстрації права власності за
ОСОБА_1 нежитлових приміщень,
розташованих в АДРЕСА_1, а також
необхідністю внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру
прав на нерухоме майно.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, однак надав
заяву про розгляд справи без його
участі. Одночасно зазначив, що позовні
вимоги підтримує в повному обсязі та
просить задовольнити.

Представники відповідачів та третя
особа в судове засідання не з'явились з
невідомих суду причин, хоча про дату,
час і місце розгляду справи
повідомлялись належним чином, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи поштовими повідомленнями, заяв
про розгляд справи без їх участі до
суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Частиною 6 цієї ж статті передбачено, що
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цієї статтею, але придбали
не всі особи, які беруть участь у
справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для
розгляду справи, з урахуванням
встановлених обставин, суд дійшов до
висновку про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити повністю, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Будянської сільської ради
Тростянецького району Вінницької
області від 05.09.2005 року за
Тростянецьким сільським споживчим
товариством зареєстровано право
власності на об'єкт нерухомого майна
загальною площею 206,6 кв. м. по АДРЕСА_1,
що підтверджується свідоцтвом про
право власності на нерухоме майно від
14.11.2005 року /а.с. 10/.

Рішенням Тростянецького районного
суду Вінницької області від 17.01.2013 року,
за позовом ОСОБА_1, рішення Будянської
сільської ради Тростянецького району
Вінницької області від 05.09.2005 року та
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 14.11.2005 року
скасовані.

Дане рішення не набуло законної сили,
оскільки скасоване рішенням колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області від 14.03.2013 року, яким також
ухвалене нове рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_1

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25.09.2013 року
рішення апеляційної інстанції
скасоване, а справу направлено на новий
розгляд до апеляційного суду
Вінницької області, де вона
знаходиться на даний час на розгляді.

Згідно витребуваних з апеляційного
суду Вінницької області матеріалів
інвентарної справи на приміщення
їдальні з підвалом по АДРЕСА_1 /а.с. 152-181/
встановлено, що 28.08.2007 року рішеннями
державного реєстратора КП "Тульчинське
міжрайонне БТІ" № 471 та № 472 за ОСОБА_1
зареєстроване право власності на
нежитлові будівлі їдальні загальною
площею 205,0 кв. м. та підвалу загальною
площею 43,9 кв. м., розташованих АДРЕСА_1.
/а.с. 175, 176/.

Крім того, 13.09.2007 року державним
реєстратором КП "Тульчинське
міжрайонне БТІ" прийняті рішення № 524
та № 525, якими за ОСОБА_1 зареєстровано
право власності на нежитлові будівлі
їдальні загальною площею 205,0 кв. м. та
підвалу загальною площею 43,9 кв. м.,
розташованих АДРЕСА_1. /а.с. 524, 525/.

Вищевказані рішення державного
реєстратора і є предметом оскарження в
даній адміністративній справі.

Визначаючись стосовно позовних вимог,
суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" державна реєстрація прав
проводиться на підставі рішень судів,
що набрали законної сили.

Як свідчать матеріали інвентарної
справи, оскаржені рішення державного
реєстратора КП "Тульчинське міжрайонне
БТІ" прийняті на підставі рішення
Тростянецького районного суду від
20.07.2006 року та ухвал про роз'яснення
даного рішення суду від 01.11.2006 року,
27.12.2006 року та 13.09.2006 року у справі №
2-387-2006 за позовом ОСОБА_1 до СВАТ
"Будянське" про визнання права
власності /а.с. 168, 169, 170, 177/.

З метою встановлення наявності або
відсутності обставин, якими
обґрунтовані позовні вимоги, з
апеляційного суду Вінницької області
судом витребувано належним чином
завірену копію справи № 2-387-2006 за
позовом ОСОБА_1 до СВАТ "Будянське" про
визнання права власності /а.с. 107-128/.

Під час дослідження даної справи
встановлено, що рішенням
Тростянецького районного суду від
20.07.2006 року задоволено позов ОСОБА_1 до
СВАТ "Будянське", визнано дійсним
договір купівлі-продажу будівлі
їдальні, площею 248,9 кв. м., оформлений
біржовим контрактом № 06/122 від 18.04.2006
року, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та визнано за ОСОБА_1 право
власності на вказане майно /а.с. 126/. Дане
рішення ні в апеляційному, ні в
касаційному порядку не оскаржувалось.

В даній справі також наявна заява
ОСОБА_1 від 22.10.2006 року про роз'яснення
рішення від 20.07.2006 року /а.с. 127/, однак
ухвали Тростянецького районного суду
від 01.11.2006 року, 27.12.2006 року та від 13.09.2006
року про його роз'яснення відсутні.

Крім того, матеріали цивільної справи
містять довідки Будянської сільської
ради Тростянецького району про те, що
підвал 43,9 кв. м., який рахується разом з
їдальнею села Дубина-Верхівська
знаходиться під житловим будинком по
АДРЕСА_1, а сама їдальня колишнього СВАТ
"Будянське" знаходиться за адресою
:АДРЕСА_1. /а.с.118-119/.

Аналіз викладених доказів свідчить про
те, що нежитлові приміщення, право
власності за яким зареєстровані за
Тростянецьким споживчим товариством
та ОСОБА_1 є одним і тим же приміщенням,
право власності на яке оскаржується
власниками в порядку цивільного
судочинства, а приміщення підвалу
взагалі знаходиться за іншою адресою.
Однак даний факт не був прийнятий до
уваги державним реєстратором КП
"Тульчинське міжрайонне БТІ" при
винесенні рішень.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
визначено, що державний реєстратор під
час здійснення реєстрації прав на
нерухоме майно встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах.

Досліджені та встановлені судом
обставини свідчать про те, що державним
реєстратором КП "Тульчинське
міжрайонне БТІ", під час прийняття
оскаржених рішень, не вжито всіх
передбачених законодавством заходів
щодо встановлення відповідності
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також щодо
відсутності суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно, у зв'язку з
чим оскаржені рішення є протиправними
та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. Крім того, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, а суд згідно
ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення державного реєстратора КП
"Тульчинське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації" від 28.08.2007 року № 471
(реєстраційний номер 20077261, ФН1 Р№ 96), №
472 (реєстраційний номер 20077375, ФН1 № 97) та
від 13.09.2007 року № 524 (реєстраційний
номер 20077261, ФН1 Р№ 96), № 525
(реєстраційний номер 20077375, ФН1 Р№ 97).

Зобов'язати реєстраційну службу
Тростянецького районного управління
юстиції внести до Державного реєстру
прав на нерухоме майно запис про
скасування державної реєстрації права
власності, зареєстрованого за ОСОБА_1
на підставі вказаних рішень.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Тростянецького сільського
споживчого товариства 73,08 грн. судових
витрат.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Альчук Максим
Петрович