Справа № 813/1513/14
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі
11 березня 2014 року
Суддя Львівського окружного
адміністративного суду Коморний О.І.,
перевірив позовну заяву ОСОБА_1 про
оскарження неправомірних дій
Галицького ВДВС ЛМУЮ, третя особа орган
опіки та піклування Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради.
Позивач, ОСОБА_1, звернувся 25.02.14р. до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом про :
- визнання дій державного виконавця
Галицького ВДВС ЛМУЮ Левка Л.Р., щодо
виселення малолітньої ОСОБА_3,
- скасування постанови державного
виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Левка
Л.Р. від 13.01.2014 року про відкриття
виконавчого провадження № 41924734.
Ухвалою суду від 27 лютого 2014 року
позовну заяву ОСОБА_1 про оскарження
неправомірних дій Галицького ВДВС
ЛМУЮ, третя особа орган опіки та
піклування Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
залишено без руху у зв'язку з
відсутністю на заяві та її копіях
підпису позивача, і позивачем не додано
копії позовної заяви та інших
документів, які зазначені в позовній
заяві для третьої особи.
07 березня 2014 року через канцелярію суду
надійшло клопотання від позивача, яким
усунуто недоліки які зазначені в
ухвалі суду від 27 лютого 2014 року.
Питання про відкриття провадження в
адміністративній справі суддя,
відповідно до ч.4 ст. 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі КАС України), вирішує протягом
трьох днів з дня надходження позовної
заяви до адміністративного суду або
закінчення строку, встановленого для
усунення недоліків позовної заяви, у
разі залишення позовної заяви без руху.
Суддя відкриває провадження в
адміністративній справі згідно із ч.2
ст.107 КАС України, на підставі позовної
заяви, якщо відсутні підстави для
повернення позовної заяви, залишення
її без розгляду чи відмови у відкритті
провадження у справі.
При цьому, відповідно до п.4, п.6 ч. 1 ст. 107
КАС України, суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи:
- належить позовну заяву розглядати в
порядку адміністративного
судочинства;
- немає інших підстав для повернення
позовної заяви, залишення її без
розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим Кодексом.
Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч.1 ст.2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Згідно з ч.1 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.
До адміністративних судів згідно з ч.2
ст.2 КАС України можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.
Особливості провадження у справах з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державної виконавчої служби
визначаються відповідно до ст.181 КАС
України, частиною першої якої
встановлено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 р. N
606-XIV (у редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин).

Згідно ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Оскарження рішень, дій або
бездіяльності посадових осіб
державної виконавчої служби
врегульовано ст. 82 Закону України "Про
виконавче провадження".

Згідно ч.1 ст.82 Закону України "Про
виконавче провадження", рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Боржник має право оскаржувати рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби виключно в
судовому порядку (ч.2 ст.82 Закон України
"Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.4 ст.82 Закону України
"Про виконавче провадження", рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення можуть бути
оскаржені сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Згідно долученої позивачем до справи
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження від 06.02.2014 року
ВП №41924230, позивачем оскаржуються дії
державного виконавця по виконанні
виконавчого листа №461/2525/13ц виданого
Галицьким районним судом м. Львова у
цивільній справі і позивач у вказаній
постанові зазначений боржником.

Оскільки спірні правовідносини
виникли у виконавчому провадженні при
виконанні рішення Галицького
районного суду м. Львова прийнятого у
цивільній справі, то зазначений у ст.181
КАС України такий «інший» порядок
судового оскарження, передбачений
Цивільним процесуальним кодексом
України (ЦПК України).

Згідно із статтею 383 Цивільного
процесуального кодексу України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 384 ЦПК України, скаргу
може бути подано до суду безпосередньо
або після оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби до начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби.

Скарга подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Про подання скарги суд повідомляє
відповідний відділ державної
виконавчої служби не пізніше
наступного дня після прийняття її
судом.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму
вищого адміністративного суду України
від 21.05.2012 N 5 "Про внесення змін до
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року N 3 "Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби", суди при визначенні юрисдикції
повинні виходити з того, що до
юрисдикції адміністративних судів
належать спори щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби при виконанні всіх
виконавчих документів, передбачених
частиною другою статті 17 Закону
України "Про виконавче провадження",
крім тих, відносно яких законом
установлено інший, виключний порядок
їх оскарження.

Частиною четвертою статті 82 Закону
України "Про виконавче провадження"
встановлено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції
судів щодо вирішення справ з приводу
оскарження рішень дій чи бездіяльності
органів державної виконавчої служби
щодо виконання судового рішення є
юрисдикційна належність суду, який
видав виконавчий документ, та статус
позивача як сторони у виконавчому
провадженні.

У розумінні статті 8 Закону України "Про
виконавче провадження" сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. При цьому судам слід
ураховувати, що до сторін, які можуть
оскаржити рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, належать також їх
представники за законом чи договором.

Таким чином, до юрисдикції
адміністративних судів належать усі
справи з приводу оскарження рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників.

Позовна заява подана позивачем, який є
стороною у виконавчому провадженні
(боржником) з приводу дій державного
виконавця по виконанню виконавчого
листа виданого Галицьким районним
судом м. Львова у цивільній справі, тому
такі вищенаведені обставини,
встановленні суддею на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження у адміністративній справі
унеможливлюють відкриття провадження
у справі, оскільки в силу імперативної
норми закріпленої у п.1 ч.1 ст.109 КАС
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Оскільки у разі відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі
з підстави, встановленої пунктом 1
частини першої цієї статті суд,
відповідно до ч. 6 цієї ж статті повинен
роз'яснити позивачеві, до юрисдикції
якого суду віднесено розгляд такої
справи, суд роз'яснює, що згідно із ч.4
ст. 82 Закону України "Про виконавче
провадження" та статті 383 Цивільного
процесуального кодексу України
розгляд такої справи віднесено до
юрисдикції Галицького районного суду
м. Львова, який видав виконавчий
документ.

Відповідно до ч. 5 ст. 109 КАС України, у
випадку відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
повторне звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

Згідно п.3.ч.1 ст.7 Закону України «Про
судовий збір», в разі відмови у
відкритті провадження у справі
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду, тому
сплачений ОСОБА_1 згідно квитанції
№ПН1904 від 20.02.2014 р. судовий збір в сумі
73,08 грн. та згідно квитанції №55 від
06.03.2014р. в сумі 121,80 грн. підлягає
поверненню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 7, 17, 23, 109, 160, 165, 181
Кодексу адміністративного судочинства
України, ст.1, 7-9, 82 Закону України "Про
виконавче провадження», ст.7 Закону
України «Про судовий збір», суддя, -

У Х В А Л И В:

1. У відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 про оскарження неправомірних
дій Галицького ВДВС ЛМУЮ, третя особа
орган опіки та піклування Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради. - відмовити.

2. Повернути ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 сплачений
згідно квитанції №ПН1904 від 20.02.2014 р.
судовий збір в сумі 73,08 грн. та згідно
квитанції №55 від 06.03.2014р. судовий збір в
сумі 121,80 грн.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
надіслати особі, яка подала позовну
заяву, разом із позовною заявою та
усіма доданими до неї матеріалами -
невідкладно.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду.
Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії цієї
ухвали. Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Коморний О.І.