Справа № 826/1203/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2014 року 15:09
№ 826/1203/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
при секретарі Грабовському В.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Молочнік»
доДержавної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби провизнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
16.07.2013р.,за участю:
представника позивача - Кравченко М.В.
представника відповідача - Шкодич Ю.В.
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 5 березня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Молочнік» (далі по
тексту - позивач) звернулось з позовом
до Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі
по тексту - відповідач) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржувані податкові
повідомлення - рішення прийняті
відповідачем протиправно, а тому
підлягають скасуванню.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.
Відповідач проти заявленого позову
заперечив, посилаючись на те, що
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення прийняті правомірно.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем проведено перевірку
ТОВ «Молочнік» за результатами якої
01.07.2013р. складено акт №31/26-55-22-01/37202012 про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
господарських відносин із платником
податків ТОВ «Алген» ()
за період з 01.10.2012р. по 31.12.2012р. (далі по
тексту - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено
порушення п.п. 138.1.1, п. 138.1, п. 138.2 статті
138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 статті 139 ПК України, п.
2.4, 2.16 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№88 від 24.05.1995р., що призвело до
заниження податку на прибуток в
розмірі 212 861грн. за 2012 рік; п.п. 198.3, 198.6
статті 198, п. 201.10 статті 201 ПК України, п.
2.4, 2.16 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№88 від 24.05.1995р.. в результаті чого
занижено ПДВ в розмірі 202 725грн. за
грудень 2012 року.

На підставі встановленого
порушення відповідачем 16.07.2013р.
прийняті податкові повідомлення -
рішення №1, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі
304 088грн., в тому числі основний платіж -
202 725грн. та штрафні санкції - 101 363грн. та
№1, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 319 292грн., в тому числі основний
платіж - 212 861грн. та штрафні санкції - 106
431грн.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Судом встановлено, що між ТОВ
"Молочнік", в особі директора Стрільця
Петра Дмитровича („Покупець"), та ТОВ
«АЛГЕН» (код за ), в особі
директора Петренка Анатолія
Леонідовича („Продавець"), укладено
Договір купівлі-продажу від 17.10.2012 року
№031012.

1. ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ 1.1. Продавець
поставляє, а Покупець купує наступний
товар: Соя врожаю 2012 року Ціна за 1 тону
без ПДВ -3791,66 грн. Вартість -2274996,00 грн.
ПДВ 20%-454999,20 грн. Всього: 2729995,20грн.

3.УМОВИ ПЛАТЕЖУ

3.1.Оплата за товар Покупцем
здійснюється шляхом 90% передплати
кожної підготовленої партії товару в
день відпустки та навантаження товару
зі складу, в національній валюті
(гривні), в безготівковій формі, на
розрахунковий рахунок Продавця.

4. ТЕРМІНИ ТА УМОВИ ПОСТАВКИ ТОВАРУ

4.1. Поставка товару здійснюється
Продавцем власними силами та за
власний рахунок, в м. Херсон, вул.
Перекопська, буд.169, ПАТ «Дніпровський
термінал» на адресу уповноваженого
представника Покупця в термін з 17
жовтня 2012 року по 24 жовтня 2012 року.
Початок поставки товару може бути
змінено Покупцем в залежності від
готовності Дніпровського терміналу до
приймання товару.

4.2. Передача товару здійснюється в ПАТ
«Дніпровський термінал», за фактичною
вагою, згідно перевантаженню на вагах
ПАТ «Дніпровський термінал».

4.4.Моментом виконання зобов'язання
передати Товар рахується дата
отримання Товара Покупцем в місті
поставки Товару, зазначеному в п.4.1, 4.2
Договора, що підтверджується
документально відміткою про прийом
вантажу на товарно-транспортній
накладній та товарній накладній.
Товарна накладна підписується
уповноваженими представниками Сторін.

5.ПРАВА ТА ОБОВ'ЯЗКИ СТОРІН:

5.1. Обов'язки Продавця:

5.1.1.Передати Покупцю товар, визначений
даним Договором в терміни , вказані в
п.4.1. 5.1.3. Продавець гарантує, що
закупівля с/г продукції здійснюється
безпосередньо у виробника продукції (в
розумінні п.п. 209.6 ст.209 розділ V «Податок
на додану вартість» та п. підрозділу XX
«Перехідні положення» Податкового
кодексу України).

На виконання умов договору ТОВ «АЛГЕН»
виписані податкові накладні на
загальну суму 1 216 351,39грн., у тому числі
ПДВ - 202 725,23грн., а саме: №1102/2 від 18.10.2012р.
та №1115/2 від 03.11.2012р.

З матеріалів справи вбачається, що
Новомосковською ОДПІ складено акт від
15.05.2013р. №174/222/34214952 про результати
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Алген» з питань дотримання вимог
податкового законодавства України з
питань правильності визначення та
повноти сплати до бюджету сум ПДВ за
операціями з ТОВ «Кернел - Трейд», ТОВ
«Зерноторгівельна компанія
«Прометей», ТОВ «Актив - груп», ТОВ
«Альянсспецбудгранд», ПАТ «Креатив»,
ТОВ «Актив Трейд Компані», ТОВ «АТ
Каргіл», ТОВ «Агропромислова компанія
«Євгройл», ТОВ «М'ясопереробний
комплекс ЛТД», ТОВ «Молочник», ТОВ
«Імідж-К», ТОВ «Інтер-Експорт», ТОВ
«Оліяр», ТОВ «Муліно», ТОВ
«Птахокомплекс «Дніпровський», ТОВ
«Зернокомтранс», ТОВ « Торгівельний
дім «Славія», ТОВ «Агропромхім» за
період з 01.05.2012р. по 28.02.2013р.

Відповідно до вказаного Акту
податковим органом встановлено, що у
ТОВ «Алген» відсутні: власні або
орендовані основні засоби:
сільськогосподарські угіддя (рілля),
які є посівними площинами;
спеціалізована сільськогосподарська
техніка; складські приміщення та інші
площі для зберігання с/г продукції;
кваліфіковані кадри - агроном та
персонал, обслуговуючий
спеціалізовану с/г техніку. Також
встановлено, відсутність у платника
податків первинних документів, які
підтверджують факт виробництва
продукції рослинництва врожаю 2012 року.
Крім того, встановлено, що підприємство
неправомірно отримало Свідоцтво
№100253310 про реєстрацію с/г підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість та незаконно використовувало
у періоді з 01.05.2012р. по 28.02.2013р.

Таким чином, відповідач встановив, що
між позивачем та його контрагентом
відсутня фактична поставка товарів від
ТОВ «Алген» до ТОВ «Молочнік» за
жовтень 2012 року - листопад 2012 року.

Відповідно до листа Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011р. № 742/11/13-11, згідно з п.44.1 ст.44 ПК
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Статтею 2 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-XIV
(із змінами та доповненнями) зазначено,
що сфера дії Закону поширюється на всіх
юридичних осіб створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
їх організаційно-правових форм і форм
власності, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

Виходячи з вимог п.2 ст. 3 "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст.
2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.95р. за №168/704, первинні документи:

- це письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99р. №996-XIV
(із змінами та доповненнями)
встановлено вимоги до первинних
документів, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.
Згідно з даною нормою, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995р. №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 5 червня
1995р. за №168/704 первинні документи (на
паперових і машинозчитуваних носіях
інформації) для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити; назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16
вищевказаного Положення забороняється
приймати до виконання первинні
документи на операції, що суперечать
законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили
і доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства та не
порушувати публічний порядок,
встановлений Законом України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-XIV
(із змінами та доповненнями).

Враховуючи вищевикладене, позивачем не
підтверджено фактичне здійснення
постачання, приймання-передачі та
оприбуткування товарно-матеріальних
цінностей по договірним
взаємовідносинам з вказаними
контрагентами.

Згідно з п. 138.2 статті 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку
здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді.

Платник податку для визначення
об'єкта оподаткування має право на
врахування витрат, підтверджених
документами, що складені нерезидентами
відповідно до правил інших країн.

Згідно з п. 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними.

Пунктом 201.4 статті 201 Податкового
кодексу України передбачено, що
податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Відповідно до п. 201.6 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Згідно з п. 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Таким чином, розмір податкового
зобов'язання продавця товарів (послуг)
по господарським операціям, проведеним
з кожним контрагентом - покупцем у
окремому звітному періоді, має
дорівнювати розміру податкового
кредиту такого покупця,
задекларованого за такий звітний
період, що передбачає відображення
покупцем отриманої податкової
накладної у реєстрі отриманих
податкових накладних цього звітного
періоду.

Згідно з п.п. 139.1.9 п. 139.1 статті 139 ПК
України не включаються до складу
витрат: витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Відповідно до листа Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011, № 742/11/13-11 "Щодо однакового
застосування адміністративними судами
окремих приписів Податкового кодексу
України та Кодексу адміністративного
судочинства України" будь-які
документи (у тому числі договори,
накладні, рахунки тощо) мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Тобто необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що операції між позивачем
та контрагентами не мали реального
характеру. Фактично перевіркою
встановлено документування операцій
по регістрах бухгалтерського обліку,
які стосуються лише факту
перерахування грошових коштів.
Контрагентом перераховувались кошти
без мети реального настання правових
наслідків, з метою зниження об'єкту
оподаткування, несплати податків, у
зв'язку з чим дії підприємства призвели
до втрат дохідної частини Державного
бюджету України.

Судом в якості свідка для надання
пояснень було викликано директора ТОВ
«Алген», проте, він до суду не з'явився.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачем не доведена реальність
господарських операцій, оскільки не
підтверджується час здійснення
операції, відсутні трудові ресурси,
виробниче обладнання, транспортне та
торгівельне обладнання, а також
складені первинні документи не
відповідають вимогам встановленим
статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

На думку суду відповідач виконав
покладений на нього обов'язок щодо
доказування правомірності прийнятого
ним податкового повідомлення-рішення
від 16.07.2013р. №1 та №1, а тому
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Молочнік»
вважається таким, що не підлягає
задоволенню.

Оскільки судове рішення ухвалене
на користь суб'єкта владних
повноважень, судові витрати,
відповідно з частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, відсутні.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову Товариству з
обмеженою відповідальністю «Молочнік»
відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
11.03.2014р.

Суддя
В.В. Амельохін