Справа № 815/8489/13-а
Суддя: Колесниченко О. В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/8489/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
м.Одеса

Суддя Одеського окружного
адміністративного суду Колесниченко
О.В., розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі адміністративну
справу ОСОБА_1 до Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про визнання бездіяльності щодо не
проведення виконавчих дій
неправомірною та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовом до Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
в якому просив суд визнати
бездіяльность відповідача щодо не
проведення виконавчих дій щодо не
проведення виконавчих дій з
примусового виконання заочного
рішення Комунарського районного суду
міста Запоріжжя від 11.06.2013 року на
підставі виконавчого листа від 23.07.2013
року, виданого Комунарським районним
судом міста Запоріжжя про стягнення з
Кредитної спілки «Перше кредитне
товариство» на користь ОСОБА_1
депозитного вкладу за Договором №
ЗП-1/1139/08/039 від 13.12.2008 року у розмірі 10000
грн., несплачених відсотків за
депозитним вкладом за даним Договором
у розмірі 9775 грн., інфляційні збитки у
розмірі 2709,17 грн., З % річних
простроченої суми виконання грошового
зобов'язання за даним Договором у
розмірі 2521,31 грн.; всього на суму 25005.48
грн.. - неправомірною та зобов'язати
відповідача вжити передбачених
Законом України «Про виконавче
провадження», заходів примусового
виконання заочного рішення на підставі
виконавчого листа від 23.07.2013 року,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчинити виконавчі дії
примусового виконання даного рішення.

У судове засідання позивач не з'явився,
надав до суду клопотання про розгляд
справи за його відсутністю.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився, надав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутністю.

У зв'язку із чим, справа була розглянута
в порядку письмового провадження
згідно ч. 6 ст. 128 КАС України.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність наданих сторонами
доказів, а також достатність та
взаємний зв'язок у їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги не
обґрунтованими, у зв'язку із чим
зазначає наступне.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що на примусовому
виконанні у Другому Приморському
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
знаходиться виконавчий лист №333/1912/13-ц
від 23.07.2013 року, виданий Комунарським
районним судом м. Запоріжжя про
стягнення боргу у сумі 25005,48 грн. з КС
«Перше кредитне товариство» на користь
ОСОБА_1

На підставі вищезазначеного
виконавчого листа 06.08.2013 року було
відкрито зведене виконавче
провадження №В-13/2918 (постанова №В-13/2918
про приєднання виконавчого
провадження).

06.06.2011 року до відповідача надійшла
ухвала Господарського суду Одеської
області по справі №7/17-2087-2011 від 31.05.2011
року про порушення про порушення
провадження у справі про банкрутство
стосовно КС «Перше кредитне
товариство», відповідно до якої
введений мораторій на стягнення на
підставі виконавчих документів та
інших документів., за якими
здійснюється стягнення відповідно до
законодавства.

У зв'язку з чим 29.06.2011 року відповідно до
положень п. 8 ст. 37, ст. 39 Закону зведене
виконавче провадження було зупинено
про що винесена відповідна постанова.

01.10.2013 до відділу надійшов лист
господарського суду Одеської області
відповідно до якого розгляд справи
триває по теперішній час.

18.10.2013 року ОСОБА_1 відповідачем було
направлено лист №40791, в якому
зазначено, що виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа №33/1912/13-ц, виданий 23.07.2013 року
Комунарським районним судом м.
Запоріжжя про стягнення боргу у сумі
25005,48 грн. з КС «Перше кредитне
товариство» на користь ОСОБА_1
зупинено.

Вирішуючи, спір по суті суд
керувався наступним.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України "Про
виконавче провадження" від 21.04.99 р. N 606-XIV
із внесеними змінами.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України від 21.04.99 р. N 606-XIV примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Статтею 1 Закону Українивід 21.04.99 р. N
606-XIV визначено, що виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до статті 11 названого
Закону державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі статтею 17 Закону України від
21.04.99 р. N 606-XIV примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом.

Частиною першою статті 25 вказаного
Закону встановлений обов'язок
державного виконавця прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п. 8 ст. 37 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає обов'язковому
зупиненню зокрема у разі: порушення
господарським судом провадження у
справі про банкрутство боржника, якщо
відповідно до закону на вимогу
стягувача поширюється дія мораторію,
запровадженого господарським судом,
крім випадків перебування виконавчого
провадження на стадії розподілу
стягнутих з боржника грошових сум (у
тому числі одержаних від реалізації
майна боржника) та виконання рішень у
немайнових спорах.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
виконавче провадження» Державний
виконавець виносить вмотивовану
постанову про зупинення виконавчого
провадження з підстав, передбачених
статтями 37 і 38 цього Закону, яка
затверджується начальником або
заступником начальника відділу, якому
підпорядкований державний виконавець.

Постанову про зупинення виконавчого
провадження з підстав, передбачених
пунктами 1 - 17 частини першої статті 37
цього Закону, державний виконавець
виносить не пізніше наступного
робочого дня, коли йому стало відомо
про такі обставини, а з підстави,
передбаченої пунктом 18 частини першої
статті 37 цього Закону, - у день
надіслання виконавчого документа до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів. Копія постанови
надсилається сторонам у триденний
строк.

Виконавче провадження зупиняється у
випадках, передбачених: пунктами 1 і 2
частини першої статті 37 цього Закону, -
до визначення правонаступників
боржника або призначення опікуна
недієздатному боржникові; пунктами 3, 4,
6 - 10 і 12 - 14 частини першої статті 37 цього
Закону, пунктами 2 - 5 частини першої
статті 38 цього Закону, - до закінчення
строку дії зазначених обставин;
пунктами 5 і 11 частини першої статті 37
цього Закону, пункту 1 частини першої
статті 38 цього Закону, - до розгляду
питання по суті; пунктом 15 статті 37
цього Закону, - до закінчення строку дії
процедури погашення заборгованості
підприємствами паливно-енергетичного
комплексу, визначеного Законом України
"Про заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу";
пунктом 17 статті 37 цього Закону, - на
строк три роки з моменту завершення
приватизації вугледобувних
підприємств відповідно до Закону
України "Про особливості приватизації
вугледобувних підприємств"; пунктом 18
частини першої статті 37 цього Закону, -
до надходження повідомлення від
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, про перерахування
коштів на відповідний рахунок органу
державної виконавчої служби або
стягувачу.

Постанова про зупинення виконавчого
провадження може бути оскаржена у
десятиденний строк в порядку,
встановленому цим Законом. Строки
зупинення виконавчого провадження
можуть бути скорочені судом.

Протягом строку, на який виконавче
провадження зупинено, виконавчі дії не
провадяться. Накладений державним
виконавцем арешт на майно боржника, у
тому числі на кошти на рахунках і
вкладах боржника у банках та інших
фінансових установах, не знімається. У
період зупинення виконавчого
провадження державний виконавець має
право звертатися до суду в порядку,
встановленому цим Законом, а також
вживати заходів щодо розшуку боржника
(його майна) або перевірки його
майнового стану.

Після усунення обставин, які стали
підставою для зупинення виконавчого
провадження, державний виконавець
протягом трьох днів з моменту, коли
йому стало про це відомо, зобов'язаний
своєю постановою поновити виконавче
провадження за власною ініціативою або
за заявою стягувача. Копії постанови
надсилаються сторонам у триденний
строк.

Якщо арештоване майно боржника
передано для реалізації, копії
постанов про зупинення та поновлення
виконавчого провадження надсилаються
підприємству, установі, організації,
які здійснюють таку реалізацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

За таких обставин та беруче до уваги те,
що виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа №33/1912/13-ц, виданий
23.07.2013 року Комунарським районним судом
м. Запоріжжя про стягнення боргу у сумі
25005,48 грн. з КС «Перше кредитне
товариство» на користь ОСОБА_1
зупинено, суд вважає, що відповідач
діяв на підставі Закону та у межах
своїх повноважень, а тому позовні
вимоги ОСОБА_1 до Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про визнання бездіяльності щодо не
проведення виконавчих дій
неправомірною та зобов'язання вчинити
певні дії, є безпідставними і
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94 159 - 163, 167,
254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про визнання бездіяльності щодо не
проведення виконавчих дій
неправомірною та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254 КАС
України.

Суддя
О.В. Колесниченко

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про визнання бездіяльності щодо не
проведення виконавчих дій
неправомірною та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.