Справа № 2а-85/11/0970
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 р.
Справа № 9104/11175/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима В.Я., Святецького В.В.

з участю секретаря судового засідання
Малетич М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного Фонду
України в Косівському районі
Івано-Франківської області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 17
лютого 2011 року у справі за позовом
Управління Пенсійного Фонду України в
Косівському районі Івано-Франківської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Косівському
районі Івано-Франківської області про
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного Фонду України в
Косівському районі Івано-Франківської
області звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Косівському
районі Івано-Франківської області,
яким просило зобов'язати відповідача
вчинити дії по стягненню відшкодування
витрат по виплаті пенсій по
інвалідності від трудокаліцтва
(профзахворювання), державній адресній
допомозі та поштовому збору за період з
01 липня 2010 року по 30 листопада 2010 року
на загальну суму 101176,11 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 17
лютого 2010 року в позові відмовлено
повністю. Постанова мотивована тим, що
позивачем не враховано вимог Порядку
відшкодування витрат, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України, правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків від
04.03.2003 року № 5-4/4 щодо здійснення
відповідних розрахунків на
централізованому рівні. Щодо відмови в
позові в частині стягнення
відшкодування витрат по державній
адресній допомозі суд зазначає, що
жодним нормативним актом такого
обов'язку відповідача відшкодовувати
адресну допомогу не передбачено.
Відповідно поштовий збір входить до
витрат по доставці пенсій та не може
стягуватися окремо.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив позивач, вважає, що суд
порушив норми матеріального та
процесуального права. Просить
постанову скасувати та прийняти нову,
якою позов задовольнити повністю. На
обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що оскільки право
управління Пенсійного фонду на
відшкодування витрат виникає після
призначення та виплати Пенсійним
фондом пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та профзахворювання, а
також пенсій по втраті годувальника,
який помер внаслідок нещасного випадку
на виробництві та професійного
захворювання, які в силу ст. 25 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
повинні здійснюватися відповідачем, а
тому відшкодування понесених витрат
Управлінням Пенсійного Фонду України в
Косівському районі Івано-Франківської
області має здійснюватися за рахунок
відповідача.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
заперечення на апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі Основи) встановлено,
що загальнообов'язкове державне
соціальне страхування це система прав,
обов'язків і гарантій, яка передбачає
надання соціального захисту, що
включає матеріальне забезпечення
громадян у разі хвороби, повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом, за
рахунок грошових фондів, що формуються
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також бюджетних
та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ залежно
від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Види соціальних послуг та
матеріального забезпечення за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням визначені у
статті 25 Основ. Усі види страхування,
крім медичного, включають в себе
допомогу на поховання. Так, зокрема, до
пенсійного страхування входить
допомога на поховання пенсіонерів; до
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими похованням, допомога на
поховання (крім поховання пенсіонерів,
безробітних та осіб, які померли від
нещасного випадку на виробництві); до
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
передбачений статтею 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний в установленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, у тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Пунктом 5 частини 1 статті 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
Фонд зобов'язано співпрацювати з
фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів.

Зі змісту частини 4 статті 26 Основ,
частини другої статті 24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» вбачається, якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика та відшкодувати понесені
ним витрати.

Спільною постановою правління
Пенсійного фонду України та Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України №5-4/4 від 04.03.2003
року затверджено Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному Фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій із
втрати годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Даний порядок встановлює
механізм відшкодування виплачених
пенсій.

Пункт 5 Порядку передбачає, що органи
Пенсійного фонду щомісячно до 10 числа
місяця, наступного за звітним на
підставі Списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та Списку померлих осіб,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводить з відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань звірку витрат по особових
справах потерпілих, складають акт
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідним Головним управлінням
Пенсійного фонду України та
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

На підставі акту щомісячної звірки
Головні управління Пенсійного фонду
України та управління виконавчої
дирекції Фонду узагальнюють і
узгоджують Довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат
пов'язаних з виплатою пенсій та до 20
числа місяця, наступного за звітним,
подають її відповідно до Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків відповідно до пункту
7 Порядку на централізованому рівні
перераховує витрати пов'язані з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання Пенсійному фонду України.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем виконано дії, передбачені
цим порядком, а саме складено таблиці
розбіжностей та підписано акти звірок
за період з 01 липня 2010 року по 01 грудня
2010 року (а.с. 13-17, а.с. 20-24), а тому відсутні
підстави для задоволення позовних
вимог у цій частині.

Аналіз положень постанови Кабінету
Міністрів України від 26 березня 2008 року
№ 265 «Про деякі питання пенсійного
забезпечення громадян», якою
передбачено надання щомісячної
державної адресної допомоги, дає
підстави вважати, що така допомога як
окремий вид соціальної допомоги не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 4 цієї постанови встановлено,
що виплата щомісячної державної
адресної допомоги здійснюється за
рахунок коштів, з яких виплачується
пенсія або державна соціальна
допомога.

Вирішуючи питання, чи здійснюються ці
виплати за рахунок коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, необхідно
враховувати те, що страхування від
нещасного випадку є самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Одним із основних принципів
страхування від нещасного випадку є
цільове використання коштів, які
відповідно до статті 46 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та враховуючи те, що адресна
допомога як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України не може нести
витрати з виплати щомісячної державної
адресної допомоги як і витрат на
виплату та доставку адресної допомоги,
в тому числі виплат на поштовий збір.

Аналогічна правова позиція була
висловлена Верховним Судом України,
зокрема, у постановах від 06 червня 2011
року (справа № 21-57а11), 20 червня 2011 року
(справа № 21-59а11), 14 листопада 2011 року
(справа № 21-343а11), 30 січня 2012 року (справа
№ 21-428а11), а відповідно до ч. 1 ст. 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України суди зобов'язані привести свою
судову практику у відповідність з
рішенням Верховного Суду України.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в Косівському
районі Івано-Франківської області
залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
17 лютого 2011 року у справі № 2а-85/11/0970
за позовом Управління Пенсійного
Фонду України в Косівському районі
Івано-Франківської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Косівському
районі Івано-Франківської області про
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
В.Я. Гудим

В. В. Святецький