Справа № 610/145/14-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 р.Справа № 610/145/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Бегунца А.О. , Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Балаклійського районного суду
Харківської області від 05.02.2014р. по
справі № 610/145/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України у Балаклійському районі
Харківської області

про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Балаклійському районі Харківської
області, в якому просить:

- визнати дії відповідача щодо не
встановлення збільшення пенсії на 1 %
заробітку за кожен рік роботи понад 20
років незаконними;

- зобов'язати відповідача зробити
перерахунок щомісячної доплати до
пенсії у розмірі 1% заробітку за кожний
рік роботи понад 20 років починаючи з
01.08.2013 року та до законодавчої зміни, а
також провести виплату.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що оскільки позивач є учасником
ліквідації наслідків на ЧАЕС 2
категорії, то згідно із положеннями ч.2
ст.56 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має право на збільшення
пенсії на 1% заробітку за кожний рік
роботи понад 20 років.

За наслідками розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Балаклійського районного
суду Харківської області від 05.02.2014
року в задоволенні адміністративного
позову було відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Балаклійського районного суду
Харківської області від 05.02.2014 року та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального права,
зокрема на порушення вимог ст. 14, ч.2 ст.56
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Вказує, що відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
дійшов до неправомірного висновку про
відсутність у позивача права на
отримання встановленої ч.2 ст.56 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" щомісячної
доплати до пенсії у розмірі 1% заробітку
за кожний рік роботи понад 20 років в
зв'язку з тим, що останній отримує
пенсію на підставі Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Зазначив, що оскільки
позивач згідно із положеннями ст. 14
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" є
учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС
2 категорії, то він має право на
збільшення пенсії на 1% заробітку за
кожний рік роботи понад 20 років.

У відповідності до положень п.3 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), колегія
суддів дійшла висновку про можливість
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Балаклійському районі
Харківської області та з 06.01.2006 року
отримує пенсію за віком у
відповідності до вимог Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" з урахуванням
пільг зі зменшенням пенсійного віку
встановленого для одержання державних
пенсій, та з обчислення
середньомісячного заробітку для
обчислення розміру пенсії ( ст. ст. 55, 57
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Позивач є також учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії, що підтверджується наявною
в матеріалах справи копією посвідчення
НОМЕР_1 від 24.02.1993 року (а.с.4).

Вважаючи, що він має право на
збільшення пенсії на 1% заробітку за
кожний рік роботи понад 20 років на
підставі положень ч.2 ст.56 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", позивач
звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
позивач отримує пенсію відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" то правові підстави для
здійснення її перерахунку по стажу за
правилами статті 56 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" відсутні.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за кожний
повний рік страхового стажу понад 25
років чоловікам і 20 років жінкам,
пенсія за віком збільшується на 1%
розміру пенсії, обчисленої відповідно
до статті 27 цього Закону, але не більше
ніж на 1% мінімального розміру пенсії за
віком, зазначеного в абзаці першому
цієї частини.

Згідно пункту 13 «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», у разі, якщо
особа має право на отримання пенсії
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та цього
Закону, призначається одна пенсія за її
вибором.

Таким чином, враховуючи що позивач
отримує пенсію, призначену відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», то і її збільшення
повинно проводитися відповідно ж до
цього Закону.

Згідно ч.2 ст.56 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
встановлено, що право на пенсію в
повному розмірі мають громадяни,
віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови
стажу роботи не менш як: чоловіки - 20
років, жінки - 15 років, із збільшенням
пенсії на 1 відсоток заробітку за
кожний рік роботи понад встановлений
цим пунктом стаж, але не вище 75
відсотків заробітку.

Колегія суддів зазначає, що положення
даної правової норми розповсюджуються
на призначені пенсії на підставі
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та не можуть бути
застосована для перерахунку пенсії для
осіб, які одержують пенсію відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

З огляду на вищевикладене та беручі до
уваги, що позивачу призначена та
виплачується пенсія відповідно до
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відсутності правових
підстав для перерахунку позивачу
пенсії за стажем згідно ч.2 ст.56 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу,
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем,
як під час розгляду справи у суді
першої інстанції так і під час її
апеляційного перегляду, не було надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження наявності у нього
встановлено законом права для
перерахунку пенсії за стажем згідно ч.2
ст.56 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Натомість, відповідач, будучі суб'єктом
владних повноважень та заперечуючи
проти позову, довів відсутність
правових підстав для перерахунку
позивачу пенсії.

З огляду на встановлені під час
розгляду справи обставини, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо
необґрунтованості заявлених позовних
вимог.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Балаклійського районного суду
Харківської області від 05.02.2014 року по
справі №610/145/14-а відповідає вимогам ст.
159 КАС України, а тому відсутні підстави
для її скасування та задоволення
апеляційних вимог апелянта, позивача у
справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 197, 198, 200, п.
1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Балаклійського районного
суду Харківської області від 05.02.2014р. по
справі №610/145/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик
А.П.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Калиновський В.А.