Справа № П/811/32/14
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку письмового провадження)

24 лютого 2014 року
Справа № П/811/32/14

Суддя Кіровоградського окружного
адміністративного суду Л.І. Хилько,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Новомиргородському районі до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по сплаті
єдиного соціального внеску, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Новомиргородському районі (далі -
позивач) звернулось до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
- відповідач), в якому просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
по сплаті єдиного соціального внеску
за період 01.01.11 по 31.12.11 р. в суму 2704,18
грн., за період 01.01.12 по 31.12.12 р. в сумі
4572,42 грн., за період 01.01.13 по 31.03.13 р. в
сумі 1194, 03 грн. (разом 8470,63 грн.).

Ухвалою суду від 10 січня 2014 року
відкрито скорочене провадження у
справі /а.с.1/.

Відповідачем подано заперечення проти
позову, відповідно до змісту якого
зазначено, що згідно до норм Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" територіальні
органи Пенсійного фонду України
позбавлено права звертатись до суду з
позовом про стягнення недоїмки зі
сплати єдиного соціального внеску.
Таке права належить органам доходів і
зборів.

Також відповідач вказує на те, що в
даному випадку відбувається подвійне
стягнення суми єдиного соціального
внеску, оскільки вимоги по сплаті
недоїмки перебувають на виконанні в
органах ДВС, що вказує на
протиправність заявлених позивачем
вимог.

На підставі вказаного відповідач
просила суд розглянути справу за
загальними правилами, передбаченими
КАС України /а.с.29-34/.

Ухвалою суду від 06 лютого 2014 р. справу
призначено до розгляду в судовому
засіданні на 24 лютого 2014 року о 10:00 год.
з повідомленням осіб, які беруть участь
у справі /а.с.35/.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, про дату, час та місце
розгляду справи була повідомлена
вчасно та належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення /а.с.41/.
Водночас, відповідачем не надано суду
ні заяви про відкладення (перенесення)
розгляду справи, ні заяви про розгляд
справи за її відсутності.

Представником позивача до початку
судового розгляду заявлено письмове
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.
Водночас, представник підтримав
заявлені вимоги та просив їх
задовольнити /а.с.42/.

Відтак, згідно ст.128 КАС України, справа
розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши наявні в справі докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позов, суд приходить до
таких висновків.

Відповідно до п.п.1 п.2.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого постановою Правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2
(у редакції постанови правління
Пенсійного фонду України від 25 лютого
2008 р. N 5-5), Управління відповідно до
покладених на нього завдань забезпечує
додержання підприємствами, установами,
організаціями та громадянами актів
законодавства про пенсійне
забезпечення.

Частина 1 ст.12 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 р. №
2464-VI, в редакції станом на день
виникнення спірних правовідносин,
(Закон №2464-VI) вказує, що завданнями
Пенсійного фонду є забезпечення збору
єдиного внеску, ведення обліку
надходжень від його сплати та
здійснення контролю за сплатою єдиного
внеску.

Відповідачка зареєстрована як фізична
особа-підприємець та є платником
єдиного внеску /а.с.8-12/.

Відповідно п.2 ч.1 ст.1 Закону № 2464-VI,
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок) - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно абз.1 пункту першого ч.1 ст.4
Закону №2464-VI платниками єдиного внеску
є роботодавці: підприємства, установи
та організації, інші юридичні особи,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у свідоцтві про
державну реєстрацію її як підприємця),
у тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Згідно до п.4 роз. УІІІ "Прикінцеві та
Перехідні положення Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (в редакції,
чинній на день розгляду справи), у
період до перетворення Пенсійного
фонду на неприбуткову самоврядну
організацію відповідно до пункту 12
розділу XV "Прикінцеві положення" Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
завдання та функції Пенсійного фонду
та його територіальних органів щодо
збору та ведення обліку єдиного внеску
виконують відповідно Пенсійний фонд та
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах, районах у містах.

Відповідно до розрахунку, наявного в
матеріалах справи, за відповідачем
рахується борг зі сплати єдиного
соціального внеску в загальній сумі 8
470,63 грн., в т.ч.:

- за період 01.01.11 по 31.12.11 р. в суму 2 704,18
грн.,

- за період 01.01.12 по 31.12.12 р. в сумі 4 572,42
грн.,

- за період 01.01.13 по 31.03.13 р. в сумі 1 194, 03
грн. /а.с.6-7/.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI,
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

Пунктом 7 частини першої ст.13 Закону №
2464-VI передбачено право Пенсійного
фонду України та його територіальних
органів стягувати з платників
несплачені суми єдиного внеску.

У зв'язку з несплатою відповідачем
заборгованості, позивачем направлено:

- вимогу №Ф - 14 від 05.03.2012 р. на суму 2704,18
грн. (отримано-22.03.2012 р.) /а.с.14/;

- вимогу №Ф 2 від 12.02.2013 р. на суму 3455,43
грн. (отримано-19.03.2013 р.) /а.с.15-16/;

- вимогу №Ф133 від 20.05.2013 р. на суму 1194,03
грн. (отримано-08.08.2013 р.) /а.с.17-18/.

Доказів оскарження вказаних вимог або
сплати недоїмки відповідачем до суду
не надано.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що факт існування недоїмки
знайшов своє підтвердження в ході
судового розгляду, а тому позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Що ж стосується доводів відповідача,
описаних в поданому запереченні проти
позову, то суд вважає їх
необґрунтованими та такими, що
спростовані наявними в справі
матеріалами.

Згідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Слід звернути увагу, що відповідачем в
поданих запереченнях не спростовано
сам факт існування заборгованості по
ЄСВ. Окрім цього, в матеріалах справи
наявна інформація ВДВС
Новомиргородського РУЮ від 19.02.2014 року,
згідно до якої станом на 17.02.2014 р.
виконавчих документів про стягнення з
ФОП ОСОБА_1 ЄСВ, стягувачами яких є ОДПІ
ГУ в Кіровоградській області та УПФ
України в Новомиргородському районі не
перебуває /а.с.46-49/, а тому доводи
відповідача в частині подвійного
стягнення ЄСВ також не заслуговують на
увагу.

На підставі сказаного та керуючись
ст.ст.71, 86, 158-163, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позовну заяву задовольнити повністю.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Новомиргородському районі
заборгованість по єдиному соціальному
внеску в сумі 8470 (вісім тисяч чотириста
сімдесят) грн. 63 коп..

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку апеляційного
оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в 10-
денний строк з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі, відповідно до ст. 160 КАС України
- з дня отримання копії постанови у
повному обсязі, апеляційної скарги

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Л.І. Хилько