Справа № 488/5836/13-а
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 488/5836/13-а

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1
інстанції: Селіщева Л.І.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Романішина В.Л.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка
О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду в місті
Одесі апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Корабельному районі м.Миколаєва на
постанову Корабельного районного суду
м.Миколаєва від 27 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Корабельному районі
м.Миколаєва про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2008р. ОСОБА_2 звернулася до
Корабельного районного суду
м.Миколаєва з позовом до УПФУ в
Корабельному районі м.Миколаєва про
поновлення строку звернення до суду,
зобов'язання провести нарахування та
виплату недоплаченої державної
соціальної допомоги як дитині війни за
2006- 2007 роки в сумі 2733,30 грн.

Постановою Корабельного районного
суду м.Миколаєва від 27.11.2013р. позов
задоволено частково. Визнано
неправомірною бездіяльність
відповідача щодо проведення
нарахування та виплати на користь
позивача щомісячної державної
соціальної допомоги; зобов'язано УПФУ в
Корабельному районі м.Миколаєва
здійснити нарахування та виплату
ОСОБА_2 надбавки до пенсії,
передбаченої ст.6 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни» у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком за період
часу з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. з урахуванням
проведених виплат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просить скасувати
оскаржуване судове рішення та прийняти
нову постанову про відмову у
задоволенні позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є
пенсіонером та має статус дитини війни,
що підтверджується відповідним
посвідченням.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», в
редакції від 19.12.2006р., дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30% мінімальної
пенсії за віком.

Статтею 111 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
встановлено, що підвищення до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» виплачується особам, які є
інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»), у розмірі 50% від
розміру надбавки, встановленої для
учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України
№6-рп/2007 від 09.07.2007р. ст.111 вказаного
Закону визнано такою, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційною).

Частиною 2 ст. 152 Конституції України
передбачено, що закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.
позивач мала право на перерахунок
підвищення у розмірі 30% надбавки до
мінімальної пенсії за віком.

Відсутність бюджетного фінансування
передбачених Законом України «Про
соціальний захист дітей війни» доплат
до пенсії не може бути причиною
невиконання покладених на УПФУ
зобов'язань, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується, на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Апеляційний суд вважає, що положення ч.3
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якого мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений
абзацом першим частини першої цієї
статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, не
може бути підставою для відмови в
реалізації позивачем конституційної
гарантії та права на отримання
щомісячного підвищення пенсії
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, як це встановлено ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», оскільки чинним законодавством
іншого визначення розміру мінімальної
пенсії за віком не передбачено.

Колегія суддів приходить до висновку,
що при розгляді справи судом першої
інстанції правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
що відповідно до ч.1 ст.200 КАС України є
підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а судового
рішення - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 197 ч.1, 198 ч.1 п.1, 200, 206, 254
ч.5 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Корабельному районі м.Миколаєва
залишити без задоволення, а постанову
Корабельного районного суду
м.Миколаєва від 27 листопада 2013 року -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Романішин В.Л.

Судді
Димерлій О.О.

Єщенко О.В.