Справа № 2а-52/10
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року м.
Львів Справа
№ 9104/31401/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Клюби В.В., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Трускавецького міського
суду Львівської області від 04 червня
2010 року по справі № 2-а-52/10 за
позовом ОСОБА_1 до начальника
управління Пенсійного фонду України в
м. Трускавець Львівської області
Головко Олени Михайлівни про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 січня 2010 року звернувся до
суду з адміністративним позовом до
начальника управління Пенсійного
фонду України в м. Трускавець
Львівської області Головко Олени
Михайлівни, в якому просив визнати
незаконним протокол управління
Пенсійного фонду України в м.
Трускавець Львівської області про
адміністративне правопорушення від 09
жовтня 2009 року серія ЛВ № 11447, визнати
нечинною та скасувати постанову
відповідача по справі про
адміністративне правопорушення від 20
листопада 2009 року серія ЛВ №11449.

Постановою Трускавецького міського
суду Львівської області від 04 червня 2010
року відмовлено в задоволенні
вказаного позову.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, у якій, з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на те, що Комунальне
підприємство «Наше місто» (далі - КП
«Наше місто») своєчасно сплачує
страхові внески в межах наявних коштів,
що виключає можливість притягнення
його, як генерального директора
вказаного підприємства, до
адміністративної відповідальності за
частиною 5 статті 165-1 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.
Крім цього, зазначає про порушення
відповідачем принципу заборони двічі
притягувати до відповідальності за
одне і те ж порушення.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому на підставі пункту 2 частини 1
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, КП «Наше
місто», генеральним директором якого є
позивач, порушено терміни сплати
страхових внесків, встановлені
частиною 6 статті 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

09 жовтня 2009 року заступником
начальника управління Пенсійного
фонду України в м. Трускавці Львівської
області - начальником відділу обліку
надходження платежів Галич Н.І.
складено протокол серії ЛВ № 11447 про
вчинення позивачем адміністративного
правопорушення, у зв'язку з
несвоєчасною сплатою страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
серпень 2009 року на суму 69927.81
грн., та начальником управління
Пенсійного фонду України в м. Трускавці
Львівської області 20 листопада 2009 року
винесено постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
ЛВ № 11449 про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
частиною 5 статті 165-1 Кодексу України
про адміністративні правопорушення та
накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
1700.00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією і законами України та
правомірно притягнув позивача до
адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 254
Кодексу України про адміністративні
правопорушення про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до статті 256 Кодексу України
про адміністративні правопорушення у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його
склала, і особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами.

Згідно зі статтею 251 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до статті 280 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до статті 14 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
посадові особи підлягають
адміністративній відповідальності за
адміністративні правопорушення,
зв'язані з недодержанням установлених
правил у сфері охорони порядку
управління, державного і громадського
порядку, природи, здоров'я населення та
інших правил, забезпечення виконання
яких входить до їх службових
обов'язків.

Частиною 5 статті 165-1 вказаного Кодексу
передбачено, що несплата або
несвоєчасна сплата страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, у тому числі
авансових платежів, у сумі, що не
перевищує трьохсот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, вчинені
особою, яку протягом року було піддано
адміністративному стягненню за такі ж
порушення, тягне за собою накладення
штрафу на посадових осіб від ста до
трьохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Згідно з частиною 10 статті 20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» якщо
страхувальники несвоєчасно або не в
повному обсязі сплачують страхові
внески, до них застосовуються
фінансові санкції, передбачені цим
Законом, а посадові особи, винні в
порушенні законодавства про сплату
страхових внесків, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

Підставою для прийняття оскаржуваної
постанови по справі про
адміністративне правопорушення був
складений уповноваженою на те
посадовою особою протокол про
адміністративне правопорушення, який
відповідає вимогам статті 256 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, та є доказом вчинення
позивачем адміністративного
правопорушення.

Крім цього, факт несвоєчасної сплати КП
«Наше місто» страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування позивачем не
заперечується, оскільки він вказує на
своєчасність їх сплати лише в межах
наявних коштів.

Посилання позивача на неодноразове
притягнення його до адміністративної
відповідальності за одне і те ж
порушення є безпідставним, оскільки
він притягався до такої
відповідальності за порушення строків
сплати страхових внесків за різні
періоди, несплата яких за кожен з них
утворює самостійний склад
адміністративного правопорушення.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про доведеність факту
скоєння позивачем адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною 5 статті 165-1 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують і не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального або процесуального
права, що відповідно до частини 1 статті
200 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду - без
змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Трускавецького міського суду
Львівської області від 04 червня 2010 року
по справі № 2-а-52/10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.В. Клюба

І.О.
Яворський