Справа № 366/2275/13-а
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"05" березня 2014 р.
Справа № 366/2275/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні у
м.Житомирі апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Іванківському районі Київської
області на постанову Іванківського
районного суду Київської області від
"12" серпня 2013 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Іванківському районі
Київської області про визнання дій
неправомірними і зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася з адміністративним
позовом, в якому просить визнати дії
Управління Пенсійного фонду України в
Іванківському районі Київської
області неправомірними та зобов'язати
його здійснити перерахунок пенсії
згідно зі ст. 37-1 Закону України «Про
державну службу» на підставі поданої
заяви від 17.06.2013р. та довідки про
заробітну плату № 02.7-06/201 від 14.06.2013року
, мотивовуючи тим, що вона є працюючим
суддею Київського апеляційного
адміністративного суду, отримує пенсію
за віком згідно Закону України «Про
державну службу». 17.06.2013 року
звернулась до відповідача з заявою про
перерахунок пенсії у зв'язку з
підвищенням заробітної плати з
підстав, передбачених ст.37-1 Закону
України «Про державну службу» та
надала відповідні довідки про
заробітну плату. Відповідач своїм
листом від 16.07.2013 року відмовив у
задоволені заяви з тих підстав, що у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям
перерахунок пенсії здійснюється
відповідно до рішень Кабінету
Міністрів України.

Постановою Іванківського районного
суду Київської області від 12.08.2013 року
адміністративний позов ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України у
Іванківському районі Київської
області про визнання неправомірною
відмови у перерахунку пенсії та
зобов'язання здійснити перерахунок -
задоволено повністю.

Визнано неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України у
Іванківському районі Київської
області у перерахунку та виплаті
пенсії ОСОБА_3

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Іванківському районі
Київської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3
згідно зі ст. 37-1 Закону України «Про
державну службу» - з 17.06.2013р. на підставі
наданої довідки про заробітну плату №
02.7-06/201 від 14.06.2013р, виданої Київським
апеляційним адміністративним судом
без застосування обмежень щодо її
граничного розміру з урахуванням вже
виплачених сум.

Не погоджуючись з даною постановою УПФ
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою у позові відмовити .

Представники сторін в засідання суду
не з'явились, хоча про дату, час та місце
проведення судового засідання були
повідомлені належним чином, про що
свідчать повідомлення про вручення
сторонам рекомендованою
кореспонденцією судових повісток та
копій ухвал суду.

З врахуванням приписів статей 196,197 КАС
України, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією в
порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

ОСОБА_3 є працюючим суддею Київського
апеляційного адміністративного суду,
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Іванківському районі Київської
області і отримує пенсію за віком
згідно Закону України «Про державну
службу».

17.06.2013р. позивач звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
Іванківському районі Київської
області з заявою про здійснення
перерахунку її пенсії на підставі ст.
37-1 Закону України «Про державну
службу», надавши відповідачу довідку №
02.7-06/201 від 14.06.2013 року на підтвердження
підвищення розміру заробітної плати
працюючих суддів, проте, їй було
відмовлено у здійсненні перерахунку з
підстав відсутності рішення Кабінету
Міністрів України про підвищення
розміру заробітної плати працюючих
державних службовців.

Задовольняючи позовні вимоги суду
першої інстанції виходив з того , що
оскільки розмір заробітної плати
підвищився, то позивач, як працююча
суддя, на яку поширюються положення
Закону України «Про державну службу»,
набула право на перерахунок пенсії
відповідно до ст. 37-1 Закону України
«Про державну службу» - з дня звернення
до відповідача з відповідною заявою
(17.06.2013р.).

Також, відповідно до ст.2 Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» максимальний розмір пенсії
був обмежений десятьма прожитковими
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність.

Однак, дана стаття втратила чинність в
частині поширення її дії на Закон
України «Про судоустрій і статус
суддів», як така, що є неконституційною,
на підставі Рішення Конституційного
Суду №3-рп/2013 від 03.06.2013 року.

За таких обставин, пенсія позивача
підлягає перерахунку та виплаті без
застосування обмежень щодо її
граничного розміру, а відмова
відповідача у цьому є не законною та
порушує конституційне право позивача
на належний соціальний захист.

Оцінюючи таку позицію суду першої
інстанції колегія суддів виходить з
наступного.

Правовий статус суддів та гарантії їх
незалежності визначені Конституцією
України та Законом України «Про
судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від
07 липня 2010 року (у редакції закону № 3668
), що відповідає ч. 1 ст. 126 Конституції
України, згідно з якою незалежність і
недоторканність суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Конституційним судом України
викладені правові позиції стосовно
гарантій незалежності суддів в
рішеннях від 20 березня 2002 року №5-рп/2002,
від 01 грудня 2004 року №19-рп/2004, від 11
жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 22 травня 2008
року №10-рп/2008 та від 03.06.2013 року №3-рп/2013.

Згідно вказаних рішень, визначені
Конституцією та законами України
гарантії незалежності суддів є
невід'ємним елементом їх статусу,
поширюються на всіх суддів України та є
необхідною умовою здійснення
правосуддя неупередженим,
безстороннім і справедливим судом.

Такими гарантіями є надання їм за
рахунок держави матеріального
забезпечення (суддівська винагорода,
пенсія, щомісячне довічне грошове
утримання тощо).

Розмір заробітної плати суддів
регулюється Законом України «Про
судоустрій і статус суддів», зі змінами
та доповненнями, внесеними до нього, в
тому числі і Бюджетним кодексом
України.

На суддів поширюється положення ст. ст.
37, 37-1 Закону України «Про державну
службу».

Діяльність суддів, встановлення їм
розміру заробітної плати регулюється
Законом України «Про судоустрій і
статус суддів», прийнятий 08 липня 2010
року, зі змінами та доповненнями,
внесеними в тому числі і Бюджетним
кодексом України.

Відповідно до ст. 129 Бюджетного Кодексу
України - відмінна від попередньої
суддівська винагорода, що за змістом
відповідає заробітній платі судді,
регулюється Законом України «Про
судоустрій і статус суддів», Законом
України «Про Конституційний Суд
України» і не може визначатися іншими
нормативними актами.

Отже, до повноважень Кабінету
Міністрів України не належать питання
встановлення або підвищення
заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 Закону України
«Про судоустрій у статус суддів» -
винагорода суддів складається з окладу
та доплат за: 1) вислугу; 2) перебування
на посаді в суді; 3) науковий ступень; 4)
робота, яка передбачає доступ до
державної таємниці.

Частиною 3 ст. 129 вказаного Закону
визначений посадовий оклад судді
місцевого суду у розмірі 15 мінімальних
заробітних плат, що проваджується
поетапно: з 01 січня 2011 року - 6
мінімальних заробітних плат, з 01 січня
2012 року - 8 мінімальних заробітних плат
і так далі - до 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що з 01
січня 2013 року заробітна плата позивачу
була перерахована у відповідності з
прийнятим 08 липня 2010 року Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів», на підставі чого ТУ ДСА
позивачу була видана довідка №02.7-06/201
від 14.06.2013 року.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України
«Про державну службу», - у разі
підвищення заробітної плати працюючим
державним службовцям здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Враховуючи, що розмір заробітної плати
підвищився, а тому позивач, як
працюючий суддя, на якого поширюються
положення Закону України «Про державну
службу», набув право на перерахунок
пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону
України «Про державну службу» - з дня
звернення до відповідача з відповідною
заявою.

Правильно визнавши за позивачем право
на перерахунок пенсії державного
службовця у зв"язку із підвищенням
заробітної плати працюючого судді
(голови суду), суд першої інстанції
залиши поза увагою наступне.

Чинна редакція наведених статей Закону
№ 3723-XII [текст статті 37 у редакції
Закону України від 8 липня 2011 року №
3668-VI «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» (далі - Закон № 3668-VI)]
передбачає, що пенсійний вік державних
службовців та граничний вік
перебування на державній службі, який
на сьогодні становить 65 років, не
збігаються. Крім того, статтею 37 цього
Закону встановлено, що особі, якій
призначена пенсія відповідно до цієї
статті та яка продовжує працювати на
державній службі, виплачується пенсія
у розмірі, обчисленому відповідно до
Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-IV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон №
1058-IV), а після звільнення - у розмірі,
обчисленому відповідно до Закону №
3723-XII.

Згідно із ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення відповідного віку та
наявності відповідного страхового
стажу.

Пенсія, призначена відповідно до
зазначеної статті, в період роботи на
посадах, які дають право на призначення
пенсії в порядку і на умовах,
передбачених Законом України "Про
державну службу", виплачується у
розмірі, обчисленому відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а після звільнення з
таких посад - у розмірі, обчисленому
відповідно до Закону України "Про
державну службу", з урахуванням ст. 26
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Згідно зі статтею 37 Закону № 3723-XII
пенсія державному службовцю
виплачується незалежно від його
заробітку (прибутку), одержуваного
після виходу на пенсію.

Зазначеною статтею в редакції Закону №
3668-VI встановлено, що особі, якій
призначена пенсія відповідно до цієї
статті та яка продовжує працювати на
державній службі, виплачується пенсія
у розмірі, обчисленому відповідно до
Закону № 1058-IV, а після звільнення - у
розмірі, обчисленому відповідно до
Закону № 3723-XII.

Саме таку правову позицію виклав
Верховний Суд України в постанові від 02
липня 2013 року.

Таким чином, суддя ОСОБА_3 має право на
призначення та отримання пенсії
державного службовця починаючи з 1.06.2011
року в розмірі, визначеному статтею 37
Закону №3723-ХІІ, а після набрання
чинності Законом №3668-VІ 01 жовтня 2011
року, яким внесено зміни до вказаної
статті, - на отримання пенсії у розмірі,
обчисленому відповідно до Закону
№1058-IV.

Відтак, рішення суду в частині
визначення розміру пенсії підлягає
зміні з зазначенням проведення ОСОБА_3
перерахунку та виплати пенсії
державного службовця відповідно до
Закону України "Про державну службу" в
розмірі, обчисленому відповідно до
Закону України №1058-IV "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування."

Відповідно до ст. 201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є зокрема,
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Іванківському районі Київської
області задовольнити частково.

Постанову Іванківського районного
суду Київської області від "12" серпня 2013
р. в частині задоволення позовних
вимог ОСОБА_3 про визнання
протиправною відмови у проведенні
перерахунку пенсії державного
службовця та зобов'язання провести
перерахунок пенсії з 17.06.2013 року
змінити, виклавши резолютивну частину
постанови в такій редакції:

"Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Іванківському районі Київської
області у проведенні перерахунку
ОСОБА_3 пенсії державного службовця.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в в Іванківському районі
Київської області провести
перерахунок отримуваної ОСОБА_3 пенсії
державного службовця з 17.06.2013 року
відповідно до Закону України "Про
державну службу" в розмірі обчисленому
відповідно до Закону України №1058-IV "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування".

В решті постанову суду залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,07200

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Іванківському районі Київської
області вул.
Щербакова,10-А,смт.Іванків,Київська
область,07200