Справа № 2а-3/10/1770
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/53985/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Островича С.Е.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Дубровицької міжрайонної державної
податкової інспекції Рівненської
області

на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 04 березня
2010 року

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 липня 2011
року

у справі № 2а-3/10/1770

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_3

до Дубровицької міжрайонної державної
податкової інспекції Рівненської
області

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського
окружного адміністративного суду від 04
березня 2010 року, залишеною
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 липня 2011 року, позов Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_3 (позивач) до Дубровицької
міжрайонної державної податкової
інспекції Рівненської області
(відповідач) задоволено повністю.
Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення №
/0 від 20 серпня 2009 року, №
/1 від 14 вересня 2009 року, № /2
від 25 листопада 2009 року та № /3 від
24 грудня 2009 року. Присуджено на користь
СПД-ФО ОСОБА_3 з Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 3,40 грн.

Не погоджуючись з прийнятими
судовими рішеннями у справі,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України.

В поданій касаційній скарзі,
Дубровицька МДПІ Рівненської області,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 04 березня
2010 року, ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 липня 2011 року та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити.

В запереченні на касаційну скаргу
позивач просить залишити її без
задоволення, а постановлені у справі
судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
планову документальну перевірку СПД-ФО
ОСОБА_3 з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків, зборів (обов'язкових
платежів) за період з 22 вересня 2008 року
по 31 березня 2009 року, за результатами
якої складено акт № 00425-1700/НОМЕР_1 від 12
серпня 2009 року.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0 від 20
серпня 2009 року, яким позивачу визначено
суму податкового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб в
розмірі 54 698,82 грн. (54 698,82 грн.
- основний платіж, 0,00 грн. - штрафні
(фінансові) санкції).

За результатами адміністративного
оскарження, скарги позивача залишено
без задоволення, а також прийнято
податкові повідомлення-рішення №
/1 від 14 вересня 2009 року, № /2
від 25 листопада 2009 року та № /3 від
24 грудня 2009 року.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пункту 9.12 статті 9,
пункту 22.10 статті 22 Закону України від 22
травня 2003 року № 889-IV «Про податок з
доходів фізичних осіб» (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин; далі - Закон № 889-IV),
статей 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів
України від 26 грудня 1992 року № 13-92 «Про
прибутковий податок з громадян» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) у зв'язку із
заниженням суми податкового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності.

Зазначений висновок податковим
органом зроблено з огляду на
непов'язаність отриманого позивачем
доходу від оптової торгівлі насінням
соняшника із видами підприємницької
діяльності СПД-ФО ОСОБА_3, вказаними у
Свідоцтві про сплату єдиного податку, а
тому, на думку відповідача, такий доход
необхідно оподатковувати за
загальними правилами, встановленими
Законом № 889-IV.

Задовольняючи позов повністю, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Підпунктом 9.12.1 пункту 9.12 статті 9
Закону № 889-IV передбачено, що
оподаткування доходів, отриманих
фізичною особою від продажу нею
товарів (надання послуг, виконання
робіт) у межах її підприємницької
діяльності без створення юридичної
особи, а також фізичною особою, яка
сплачує ринковий збір, здійснюється за
правилами, встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, з
урахуванням норм цього пункту.

Так, відповідно до абзаців 1, 3, 8
статті 2 Указу Президента України від
03 липня 1998 року № 727/98 «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин;
далі - Указ № 727/98) суб'єкти малого
підприємництва-фізичні особи мають
право самостійно обрати спосіб
оподаткування доходів за єдиним
податком шляхом отримання свідоцтва
про сплату єдиного податку.

У разі коли фізична особа-суб'єкт
малого підприємництва здійснює кілька
видів підприємницької діяльності, для
яких установлено різні ставки єдиного
податку, нею придбавається одне
свідоцтво і сплачується єдиний
податок, що не перевищує встановленої
максимальної ставки.

Доходи, отримані від здійснення
підприємницької діяльності, що
обкладається єдиним податком, не
включаються до складу сукупного
оподатковуваного доходу за підсумками
звітного року такого платника та осіб,
що перебувають з ним у трудових
відносинах, а сплачена сума єдиного
податку є остаточною і не включається
до перерахунку загальних податкових
зобов'язань як самого платника податку,
так і осіб, які перебувають з ним у
трудових відносинах, включаючи членів
його сім'ї, які беруть участь у
підприємницькій діяльності.

Як встановлено судами, в
охоплений перевіркою період позивач
сплачував єдиний податок за
максимальною ставкою.

Згідно із статтею 4 Указу № 727/98
форма та порядок видачі Свідоцтва про
право сплати єдиного податку
встановлюються Державною податковою
адміністрацією України і є єдиними на
всій території України.

Для переходу на спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єкт малого підприємництва подає
письмову заяву до органу державної
податкової служби за місцем державної
реєстрації.

При цьому положеннями Указу № 727/98
не передбачено обов'язку суб'єкта
малого підприємництва, який бажає
перейти на спрощену систему
оподаткування, обирати вичерпний
перелік видів підприємницької
діяльності, якими він планує займатись.

Преамбулою Указу № 727/98 в редакції
Закону України від 25 березня
2005 року № 2505-IV «Про Державний
бюджет України на 2005 рік» та деякі інші
законодавчі акти України» установлено,
що з 01 липня 2005 року до прийняття Закону
України «Про спрощену систему
оподаткування» даний Указ
застосовується з урахуванням того, що
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва не поширюється на:
суб'єктів підприємницької діяльності,
які провадять діяльність у сфері
грального бізнесу (в тому числі
діяльність, пов'язану із влаштуванням
казино, інших гральних місць (домів),
гральних автоматів з грошовим або
майновим виграшем, проведенням лотерей
(у тому числі державних) та розіграшів з
видачею грошових виграшів у готівковій
або майновій формі), здійснюють обмін
іноземної валюти; суб'єктів
підприємницької діяльності, які є
виробниками підакцизних товарів,
здійснюють господарську діяльність,
пов'язану з експортом, імпортом та
оптовим продажем підакцизних товарів,
оптовим та роздрібним продажем
підакцизних пально-мастильних
матеріалів; суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють: видобуток
та виробництво дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння, дорогоцінного
каміння органогенного утворення;
оптову, роздрібну торгівлю
промисловими виробами з дорогоцінних
металів, що підлягають ліцензуванню
відповідно до Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності».

Інших обмежень щодо видів
підприємницької діяльності, під час
здійснення яких не може
застосовуватись спрощена система
оподаткування, обліку та звітності,
чинним на час виникнення спірних
правовідносин законодавством не
передбачено.

А відтак, суб'єкт малого
підприємництва має право займатись
будь-якими видами підприємницької
діяльності, за винятком тих, що не
можуть здійснюватись з використанням
спрощеної системи оподаткування в силу
прямої законодавчої заборони, а
встановлення додаткових обмежень,
зокрема Порядком видачі Свідоцтва про
сплату єдиного податку, затвердженим
наказом Державної податкової
адміністрації України від 29 жовтня 1999
року № 599 (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин), є
неправомірним.

За наведених обставин та з
урахуванням викладеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 04
березня 2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 липня 2011 року такими, що прийняті
з правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
а тому суд касаційної інстанції не
знаходить підстав, які могли б
призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Дубровицької
міжрайонної державної податкової
інспекції Рівненської області
відхилити, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 04
березня 2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3
розділу IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Острович С.Е.