Справа № 2а-17632/10/2670
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/66040/12

К/9991/80017/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього
А.Ф.,

та секретаря Бруя
О.Д.

за участі представника Південної
регіональної митниці Приймака І.В. та
Державної виконавчої служби України
Шевченка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційні скарги Державної
виконавчої служби України та
Головного управління Державного
казначейства України у м.Києві на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 лютого 2012
року у справі за позовом Південної
регіональної митниці до Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України,
Головного управління Державного
казначейства України у м. Києві про
визнання дій протиправними,

встановила:

У січні 2010 року Південна регіональна
митниця звернулась до суду з позовом до
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
Головного управління Державного
казначейства України у м. Києві про
визнання дій протиправними та
зобов'язання повернути виконавчий
збір.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 квітня 2011 року позовні вимоги
Південної регіональної митниці
залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 лютого 2012
року постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 квітня 2011 року скасовано та прийнято
нове рішення про задоволення позовних
вимог Південної регіональної митниці.
Визнано неправомірними дії
Департаменту виконавчої служби
Міністерства юстиції України в особі
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
щодо відмови в поверненні виконавчого
збору в сумі 1252645,23 грн. Стягнуто з
Державного бюджету України через
Головне управління Державного
казначейства України у місті Києві на
користь Південної регіональної
митниці виконавчий збір у розмірі
1252645,23 грн. та судовий збір у розмірі 3,40
грн.

Державна виконавча служба України та
Головне управління Державного
казначейства України у м. Києві подали
касаційні скарги, в яких, посилаючись
на порушення судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просять
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 лютого 2012
року скасувати, та залишити в силі
постанову суду першої інстанції.

Перевіривши наведені доводи в
касаційних скаргах, рішення судів щодо
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
29.04.2005 у справі № 15/40-05-1117 задоволено
позовні вимоги ТОВ «Атрон» та
постановлено стягнути з Чорноморської
регіональної митниці збитки в сумі 12 523
784,29 грн. 10 травня 2005 року Департаментом
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України відкрито
виконавче провадження № 234/14 по
примусовому виконанню вказаного
рішення суду.

Постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
від 06.10.2005 за № 234/14 стягнуто з позивача
виконавчий збір в розмірі 10% від
фактично стягнутої суми по виконанню
наказу Господарського суду Одеської
області по справі № 15/40-05-1117, що склало 1
252 645,23 грн.

Постановою Вищого господарського суду
України від 02.11.2006 скасовано рішення
першої та апеляційної інстанції по
справі № 15/40-05-1117 та направлено дану
справу на новий розгляд, в результаті
якого 24.01.2007 Господарський суд Одеської
області виніс рішення, яким відмовив у
задоволенні позову ТОВ «Атрон»у
повному обсязі. Вказана постанова суду
набрала законної сили.

Судом встановлено, що стягнуту раніше
за постановою суду по справі № 15/40-05-1117
шкоду на користь ТОВ «Атрон» Південній
регіональній митниці, що є
правонаступником Чорноморської
регіональної митниці, повернуто, однак
виконавчий збір в розмірі 1 252 645,23 грн.
позивачу не відшкодовано.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог Південної регіональної митниці
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач для вирішення питання щодо
повернення йому помилково стягнутого
виконавчого збору в сумі 1252645,23 грн. не
подав до Головного управління
Державного казначейства України у м.
Києві необхідний перелік документів, а
саме: заяви про повернення вказаної
суми грошових кошів та подання
відповідного органу, який контролював
справляння виконавчого документу.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та приймаючи нове рішення
про задоволення позовних вимог суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що Південною регіональною митницею
були здійснені усі передбачені
законодавством дії для повернення
виконавчого збору.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 6 статті 46 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції з 07.05.2009 чинній на час
виникнення спірних правовідносин) у
разі закриття виконавчого провадження
у зв'язку з скасуванням рішення, що
підлягало виконанню на основі
виконавчого документа, виконавчий збір
повертається боржникові.

Відповідно до пункту 5 розділу 1 Порядку
повернення коштів, помилково або
надміру зарахованих до державного та
місцевих бюджеті, затвердженого
наказом Наказ Державного казначейства
України № 226 від 10.12.2002, який
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 25.12.2002 за № 1000/7288, повернення
помилково або надміру зарахованих до
бюджету податків, зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів бюджетів
здійснюється за поданням органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету. Подання надається до органу
Державного казначейства України за
формою, передбаченою відповідними
спільними нормативно-правовими актами
Державного казначейства України та
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету, з питань
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету коштів, або в
довільній формі на офіційному бланку
установи, за підписом керівника
установи або його заступників
відповідно до їх компетенції з
обов'язковим зазначенням такої
інформації: обґрунтування
необхідності повернення коштів з
бюджету, найменування (П. І. Б.) платника,
ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або
реєстраційного номера облікової
картки платника податків з ДРФО, або
серії та номера паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
офіційно повідомили про це відповідний
орган державної податкової служби і
мають відмітку у паспорті), суми
платежу, що підлягає поверненню, дати
та номера розрахункового документа,
який підтверджує перерахування коштів
до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі надається
платником до органу Державного
казначейства України разом із його
заявою про повернення коштів з бюджету
та оригіналом або копією
розрахункового документа (квитанції,
платіжного доручення тощо), який
підтверджує перерахування коштів до
бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету,
яка подається до відповідного органу
Державного казначейства України,
складається платником у довільній
формі з обов'язковим зазначенням такої
інформації: причини повернення коштів
з бюджету, найменування (П. І. Б.)
платника, ідентифікаційного коду за
ЄДРПОУ, реєстраційного номера
облікової картки платника податків з
ДРФО, або серії та номера паспорта (для
фізичних осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
офіційно повідомили про це відповідний
орган державної податкової служби і
мають відмітку у паспорті), адреси та
номера контактного телефону, суми
платежу, що підлягає поверненню,
способу перерахування коштів з бюджету
- у безготівковій формі із зазначенням
реквізитів рахунку одержувача коштів
або готівкою шляхом оформлення чека чи
поштовим переказом на адресу,
визначену в цій заяві.

Судами встановлено, що 17.03.2008 та 05.02.2009
Південна регіональна митниця
зверталась до відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України з заявою
про повернення виконавчого збору у
розмірі 1252645,23 грн. з зазначенням
обґрунтування необхідності повернення
коштів з бюджету, найменування (П. І. Б.)
платника, ідентифікаційного коду за
ЄДРПОУ або реєстраційного номера
облікової картки платника податків з
ДРФО, суми платежу, що підлягає
поверненню, дати та номера
розрахункового документа, який
підтверджує перерахування коштів до
відповідного бюджету.

Проте, відділ примусового виконання
рішень Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України як орган, що
контролював справляння надходжень
виконавчого збору до бюджету не склав
відповідне подання.

23 вересня 2009 року Південна регіональна
митниця звернулась до Управління
Державного казначейства України у м.
Києві з заявою про повернення
виконавчого збору у розмірі 1252645,23 грн.
з зазначенням найменування (П. І. Б.)
платника, ідентифікаційного коду за
ЄДРПОУ або реєстраційного номера
облікової картки платника податків з
ДРФО, суми платежу, що підлягає
поверненню, дати та номера
розрахункового документа, який
підтверджує перерахування коштів до
відповідного бюджету.

За відсутності відповідного подання
державної виконавчої служби Головне
управління Державного казначейства
України у місті Києві відмовило
позивачу у поверненні суми збору у
розмірі 1252645,23 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної
інстанції про правомірність вимог
позивача щодо повернення виконавчого
збору, оскільки Південна регіональна
митниця зверталась до відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
про можливість надання дозволу на
повернення виконавчого збору у розмірі
125264,23 грн., проте всупереч Порядку
повернення коштів, помилково або
надміру зарахованих до державного та
місцевих бюджеті відділу примусового
виконання рішень, Департамент
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України, як орган
що контролював справляння надходжень
виконавчого збору до бюджету не надав
відповідне подання.

Таким чином, Південна регіональна
митниця вчинила необхідні дії
визначені вказаним законодавством
України, а бездіяльність відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
щодо ненадання Південній регіональній
митниці відповідного подання є
протиправним та неогрунтованим.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційні
скарги Державної виконавчої служби
України та Головного управління
Державного казначейства України
задоволенню не підлягають, а постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 лютого 2012
року необхідно залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційні скарги Державної виконавчої
служби України та Головного
управління Державного казначейства
України у м. Києві залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22 лютого 2012 року у справі за
позовом Південної регіональної
митниці до Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України, Головного управління
Державного казначейства України у м.
Києві про визнання дій протиправними -
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній