Справа № 823/6095/13-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/6095/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна
Суддя-доповідач: Саприкіна
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Аліменка В.О., Федотова І.В.,

при секретарі:
Погорілій К.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Київського
окружного адміністративного суду від
20.11.2013 року у справі за її позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Макарівському районі Київської
області про визнання протиправними та
скасування вимог,-

В С Т А Н О В И Л А :

08.11.2013 року ФОП ОСОБА_2 звернулася
до Київського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до УПФУ у
Макарівському районі Київської
області про визнання протиправними та
скасування вимог від 21.05.2013 року № Ф456
щодо сплати недоїмки у розмірі 4572,42
грн. та № Ф457 щодо сплати недоїмки у
розмірі 1194,03 грн.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 20.11.2013 року
адміністративний позов залишено без
розгляду, в зв'язку з пропуском строку
звернення до суду.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, ФОП ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій просять скасувати
незаконну, на її думку, ухвалу суду
першої інстанції та направити справу
до того ж суду для продовження
розгляду. При цьому апелянтка
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
оскаржуваного рішення, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, що є підставою
для скасування оскаржуваної ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про пропуск позивачами строку
звернення до суду, з чим апеляційна
інстанція повністю погоджується, з
огляду на слідуюче:

За ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод, чи
інтересів (ч. 2 ст. 99 КАС України).

В своїй апеляційній скарзі
апелянтка зазначає, що про існування
оскаржуваних вимог дізналася 04.11.2013
року від працівників державної
виконавчої служби, а отримала їх лише
06.11.2013 року, тому строк звернення до
суду зданим позовом повинен, на її
думку, обчислюватися саме з цієї дати.

За п. 8.3. Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України від
9.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663 (зі змінами та
доповненнями), вимога вважається
надісланою (врученою) фізичній особі,
якщо її вручено особисто такій
фізичній особі або її законному
представникові чи надіслано листом
на її адресу за місцем проживання
або останнього відомого місця її
знаходження з повідомленням про
вручення за порядком оформлення
зазначених поштових відправлень,
установленим Кабінетом Міністрів
України.

Якщо страхувальник на день надсилання
йому органом Пенсійного фонду вимоги
не повідомив в установленому порядку
про зміну місцезнаходження (місця
проживання), вимога вважається
належним чином врученою навіть у разі
її повернення як такої, що не знайшла
адресата.

У разі коли неможливо вручити
страхувальнику вимогу поштою у зв'язку
з його відсутністю за
місцезнаходженням …, вимога
вважається врученою страхувальнику у
день, зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону
України №1382-IV громадянин України, …,
зобов'язаний протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання. Реєстрація місця
проживання особи здійснюється в день
подання особою відповідних документів.
Реєстрація місця проживання за заявою
особи може бути здійснена з одночасним
зняттям з реєстрації з попереднього
місця проживання.

Крім того, наказом Міністерства
фінансів України від 06.11.2012 року № 1147,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 29.11.2012 року за НОМЕР_1
було затверджено Положення про
реєстрацію фізичних осіб у Державному
реєстрі фізичних осіб - платників
податків.

Відповідно до п. 1 розділу II
Положення усі фізичні особи - платники
податків та зборів реєструються в
органах державної податкової служби
шляхом включення відомостей про них до
Державного реєстру у порядку,
визначеному цим Положенням.

Пунктом 1 розділу IX Положення
передбачено обов'язок фізичної особи
подавати органам державної податкової
служби відомості про зміну даних, які
вносяться до Облікової картки протягом
місяця з дня виникнення таких змін
шляхом подання Заяви за формою № 5ДР.

Колегія суддів погоджується з
доводами суду першої інстанції, що акт
депутата Макарівської селищної ради
жодним чином не відноситься до
переліку документів, в які вносяться
відомості про місце проживання та
місце перебування особи (наприклад,
паспорт громадянина України; тимчасове
посвідчення громадянина України;
посвідка на постійне проживання;
посвідка на тимчасове проживання та
інші), а тому позивачка після прибуття
до нового місця проживання повинна
була зареєструвати факт зміну місця
проживання у встановленому законом
порядку.

В свою чергу, колегія суддів
зауважує, що матеріали справи не
містять жодних доказів направлення
вимог позивачці не лише за адресою
фактичного місця проживання, а й за
адресою реєстрації (наприклад,
зворотного поштового повідомлення про
невручення вимоги адресату в зв'язку з
відсутністю за місцем проживання чи
закінченням терміну зберігання, тощо).

Таким чином, судова колегія
приходить до однозначного висновку, що
про існування спірних вимог позивачці
стало відомо саме 06.11.2013 року, що не було
спростовано УПФУ у Макарівському
районі Київської області. Слід
зауважити, що факт отримання вимог
06.11.2013 року відповідачем не
заперечується.

Адміністративний позов було
подано до суду 08.11.2012 року, а не 12.11.2012
року, як стверджує суд першої
інстанції, оскільки на адресу суду
позов було направлено через поштове
відділення зв'язку.

За таких обставин неправомірними
є висновок суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для поновлення
позивачці строку звернення до суду з
даним позовом.

Згідно зі ст. 199 КАС України за
наслідками апеляційної скарги на
ухвалу суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду і постановити
нову з направленням справи до суду
першої інстанції для продовження
розгляду справи.

За таких підстав колегія суддів
знаходить, що ухвала суду першої
інстанції, за змістом якої
адміністративний позов залишено без
розгляду, підлягає скасуванню. Дану
справу належить повернути до суду
першої інстанції для продовження
судового розгляду.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 196, 199, 202, 205 та 206 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного
адміністративного суду від 20.11.2013 року -
скасувати, справу направити до суду
першої інстанції для продовження
судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і не може бути
оскаржена, оскільки не перешкоджає
подальшому руху справи.

Повний текст ухвали виготовлено 27.02.2014
року.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Федотов І.В.