Справа № 820/11520/13-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 р.Справа № 820/11520/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представника позивача : Жук Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Вовчанської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 23.01.2014р.
по справі № 820/11520/13-а

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Вовчанський агрегатний
завод"

до Вовчанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області , Головного управління
Державного казначейства України в
Харківській області

про визнання дій протиправними та
стягнення суми,-

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
"Вовчанський агрегатний завод" (далі за
текстом - позивач, ПАТ "ВАЗ") звернувся
до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Вовчанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів України, (далі по
тексту - Вовчанська ОДПІ, перший
відповідач), Головного управління
Державного казначейства України в
Харківській області (далі по тексту -
ГУДКУ в Харківській області, другий
відповідач), в якому просив суд визнати
противоправною бездіяльність
Вовчанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів України за
ненадання висновку до узагальненої
інформації Держказначейству в сумі 90898,
00 грн. бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість; стягнути з
Державного бюджету України на користь
Публічного акціонерного товариства
"Вовчанський агрегатний завод"
відшкодування податку на додану
вартість у сумі 90698,00 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 23.01.2014р. по
справі № 820/11520/13-а адміністративний
позов Публічного акціонерного
товариства "Вовчанський агрегатний
завод" до Головного управління
Державного казначейства України в
Харківській області, Вовчанської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
визнання дій протиправними та
стягнення суми - задоволено.

Визнано противоправною бездіяльність
Вовчанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів України за
ненадання висновку до узагальненої
інформації Держказначейству в сумі 90898,
00 грн. бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість.

Стягнуто з Державного бюджету України
в особі ГУДКСУ у Харківській області
(платник УДКСУ у м. Харкові, р/р 0002
банку ГУДКСУ у Харківській області, МФО
851011, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Вовчанський агрегатний завод» (62504,
Харківська обл., м. Вовчанськ, вул.
Пушкіна, 2, р/р №5638 в ПАТКБ
«ПРАВЕКС-БАНК» м. Київ, МФО 380838, ; св. 100284966, ІПН 85) 90698,00
(дев'яносто тисяч вісімсот дев'яносто
вісім гривень 00 копійок) бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість.

Стягнуто з Державного бюджету
України на користь Публічного
акціонерного товариства «Вовчанський
агрегатний завод» 62504, Харківська обл.,
м. Вовчанськ, вул. Пушкіна, 2, р/р
№5638 в ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК» м.
Київ, МФО 380838, )
сплачений судовий збір у розмірі 908,88
грн. (дев'ятсот вісім грн. 88 коп.).

Перший відповідач, не погодившись із
вищевказаною постановою суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної постанови норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить суд апеляційної
інстанції постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
23.01.2014р. по справі № 820/11520/13-а скасувати;
прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні позовних вимог ПАТ
"Вовчанський агрегатний завод".

Апеляційна скарга мотивована
неврахуванням судом першої інстанції
при прийнятті оскаржуваної постанови
норм спільного наказу Державного
казначейства України та Державної
податкової адміністрації України від
27.04.2004 року № 82/245 про затвердження
Порядку взаємодії між органами
державної податкової служби України та
Державного казначейства в процесі
судового розгляду та виконання рішень
суду щодо безспірного списання коштів
з рахунків, на яких обліковуються
надходження Державного бюджету
України з податку на додану вартість,
яким передбачено певну послідовність
дій податкового органу та казначейства
при проведенні відшкодування податку
на додану вартість за рішенням суду.
Отже, для відшкодування податку на
додану вартість за рішенням суду
органу Державного казначейства
потрібен наказ суду та оригінал
судового рішення про зобов'язання
відповідного органу ДПС та
казначейства відшкодувати з бюджету
зазначену суму коштів. Крім того,
перший відповідач зазначив, що для
позивача для звернення за порушеним
правом до суду у квітні 2011 року минув
строк для звернення із зазначеним
позовом, встановлений ст.99 КАС України.

Представники першого та другого
відповідача в судове засідання не
прибули, дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, про
причини неприбуття суду не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Представник позивача в судовому
засіданні просив суд апеляційної
інстанції залишити апеляційну скаргу
відповідача без задоволення, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 23.01.2014р. по
справі № 820/11520/13-а - без змін, як законну
та обґрунтовану.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції, доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Публічне акціонерне товариство
"Вовчанський агрегатний завод" пройшло
встановлену процедуру державної
реєстрації. Перебуває на податковому
обліку в Вовчанській ОДПІ з 01.07.1998 року
та має індивідуальний податковий номер
85, згідно свідоцтва №277452747 від
01.07.1998 року є платником податку на
додану вартість.

Судом встановлено, що 17.07.2009 року
ПАТ "ВАЗ", відповідно до пп.7.7.4 п.7.7 ст.7
Закону України "Про податок на додану
вартість", прийняло рішення про
повернення повної суми бюджетного
відшкодування за червень місяць 2009
року у розмірі 293600,00 грн., про що було
зазначено у податковій декларації з
податку на додану вартість, та подало
до Вовчанської МДПІ заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яку було зареєстровано
за вх. № 10811. До декларації були додані:
довідка щодо залишку суми від'ємного
значення попередніх податкових
періодів, що залишається непогашеним
після бюджетного відшкодування,
отриманого у звітному податковому
періоді, та підлягає включенню до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду; розрахунок суми
бюджетного відшкодування; заява про
повернення суми бюджетного
відшкодування; розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів; реєстр платіжних
доручень за травень 2009 року по ВАТ
«Вовчанський агрегатний завод.

У зв'язку з поданням ПАТ "ВАЗ" заяви про
повернення суми бюджетного
відшкодування, Вовчанською
міжрайонною державною податковою
інспекцією у Харківській області була
проведена документальна невиїзна
(камеральна) перевірка з питання
достовірності заявленої суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість, за результатами якої
складено акт №702/16-14309847 від 14 серпня 2009
року.

Відповідно до висновків акту
перевірки, позивачем порушено пп.7.7.2 п.
7.7 ст.7 Закону України "Про податок на
додану вартість", а саме: завищено суму
бюджетного відшкодування за червень 2009
року на 125772,00 грн. за рахунок включення
до складу податкового кредиту сум
податку на додану вартість не
підтверджених документами,
визначеними згідно пп.7.2.6 п.7.2 ст.
Закону, чим порушено вимоги пп.7.4.5 п.7.4
ст.7 вищевказаного Закону; в порушення
Порядку заповнення та подання
декларацій з ПДВ, затвердженого
Наказом ДПА України від 17 березня 2008
року №159, підприємство позивача
зменшило значення рядку 26 декларації з
ПДВ за червень 2009 року в сумі 290257,00 грн.,
тобто значення р.26 декларації з ПДВ за
червень 2009 року складає 1367837,00 грн.; за
травень 2009 року на 257888,00 грн. за рахунок
включення до складу податкового
кредиту сум податку на додану вартість
не підтверджених документами,
визначеними згідно пп.7.2.6 п.7.2 ст.
Закону, чим порушено вимоги пп.7.4.5 п.7.4
ст.7 Закону, а також порушено Порядок
заповнення та подання декларацій з ПДВ,
затвердженого Наказом ДПА України від
17 березня 2008 року №159, в результаті чого
зменшено значення р.26 декларації з ПДВ
за травень 2009 року в сумі 69649,00 грн.,
тобто значення р.26 декларації з ПДВ за
травень 2009 року складає 1582100,00 грн.

На підставі акту перевірки №702/16-14309847
від 14 серпня 2009 року начальником
Вовчанської МДПІ 19 серпня 2009 року було
прийняте податкове
повідомлення-рішення № /0, за яким
ПАТ "ВАЗ" зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 125772,00 грн.

Позивач не погодився з винесеним
податковим повідомленням-рішенням та
оскаржив його в судовому порядку.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 13 січня 2010
року, залишеною без змін ухвалами
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 вересня
2010 року та Вищого адміністративного
суду України від 22 жовтня 2012 року позов
Публічного акціонерного товариства
"Вовчанський агрегатний завод" до
Вовчанської міжрайонної державної
податкової інспекції у Харківській
області задоволено в повному обсязі.
Податкове повідомлення-рішення №
/0 від 19 серпня 2009 скасовано.

З матеріалів справи вбачається, що
05.10.2012 року ПАТ "ВАЗ" за вих. №836/305-юр.
(а.с. 15) звернулося до Вовчанської МДПІ з
проханням надати висновок органу
Державної казначейської служби із
зазначенням сум податків, що
підлягають бюджетному відшкодуванню,
посилаючись на спільний наказ ДПА
України та Державного казначейства
України № 68/23 від 03.02.2011 року у зв'язку
із тим, що податкове
повідомлення-рішення №/0 було
скасоване.

Судом також встановлено, що 06.11.2012 року
за вих. № 836/322-юр (а.с. 16) позивач
звернувся до ДПС у Харківській області
з вимогою вжити заходи по внесенню до
узагальненої інформації сум податку,
що підлягають бюджетному
відшкодуванню у розмірі 257888,00 грн. та
90898,00 грн., надавши при цьому копію
ухвали ВАСУ від 22.10.2012 р. по справі
№2а-41247/10/2070 та просив зобов'язати
Вовчанську МДПІ вчинити дії, а саме
надати органу Державного казначейства
України висновки з зазначенням сум
податків на додану вартість. що
підлягають бюджетному відшкодуванню
відповідно у розмірах - 257888 грн. та 125772
грн.

Державна податкова служба у
Харківській області 05.12.2012 року листом
за №6016/10/15.4-24 повідомила про
продовження терміну розгляду
вищевказаного звернення.

Листом від 20.12.2012 р. за №6024/10/15.4-24 ДПС у
Харківській області повідомила та
підтвердила, що за результатами
розгляду судового спору по справах №2а-
40500/09/2070 та №2а-41247/09/2070 скасовані
податкові повідомлення-рішення,
винесені за результатами перевірок по
заявлених сумах податку на додану
вартість по деклараціях за травень 2009
року на суму 257,9 тис. грн. та по
декларації за червень 2009 року на 125,7
тис. грн.

Матеріалами справи також підтверджено,
що зверненню до Вовчанської МДПІ
передувало звернення ПАТ "ВАЗ" до
начальника управління Державної
казначейської служби України у
Вовчанському районі Харківської
області із проханням повідомити про
надання податковим органом висновків
щодо відшкодування сум податку у
розмірі 257888,0 грн. та 125772,0 грн. (а.с. 13).

Держказначейство у Вовчанському
районі повідомило позивача, що станом
на 10.09.2012 року висновки із зазначенням
сум податків на додану вартість, що
підлягають бюджетному відшкодуванню у
розмірі 257888 грн. та 125772 грн. від
Вовчанської МДПІ не надходили (а.с. 14).

Не погодившись з такою
бездіяльністю податкового органу,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з їх
обґрунтованості та правомірності,
оскільки позивач на час звернення до
суду мав підтверджену в судовому
порядку суму бюджетного відшкодування
ПДВ у розмірі 90898 грн., яка не була йому
відшкодована відповідачами в
установлений законом строк.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що спір між сторонами виник
з приводу відшкодування сум податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок позивача.

Відповідно до п.14.1.18 ст.14 Податкового
кодексу України бюджетне
відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

З урахуванням дати звернення ПАТ "ВАЗ"
(05.11.2012 року) до Вовчанської МДПІ з
проханням надати висновок органу
Державної казначейської служби із
зазначенням сум податків, що
підлягають бюджетному відшкодуванню,
колегія суддів зазначає, що порядок
визначення суми податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або відшкодуванню з
Державного бюджету України (бюджетному
відшкодуванню), та строки проведення
розрахунків визначений ст. 200 ПК
України.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового
кодексу України сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно з п. 200.3 ст. 200 Податкового
кодексу України при від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то
відповідно до п. 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України: а) бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Відповідно до п. 200.7, п. 200.8 ст. 200
Податкового кодексу України платник
податку, який має право на отримання
бюджетного відшкодування та прийняв
рішення про повернення суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
органу державної податкової служби
податкову декларацію та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації. До декларації
згідно з п. 200.8 ст. 200 Податкового
кодексу України додаються розрахунок
суми бюджетного відшкодування, а також
оригінали митних декларацій
(примірників декларанта), що
підтверджують вивезення товарів
(супутніх послуг) за межі митної
території України.

Пунктом 200.15 ст. 200 ПК України
передбачено, що у разі якщо за
результатами перевірки сум податку,
заявлених до відшкодування, платник
податку або орган державної податкової
служби розпочинає процедуру
адміністративного або судового
оскарження, орган державної податкової
служби не пізніше наступного робочого
дня після отримання відповідного
повідомлення від платника або ухвали
суду про порушення провадження у
справі зобов'язаний повідомити про це
орган Державного казначейства України.
Орган Державного казначейства України
тимчасово припиняє процедуру
відшкодування в частині оскаржуваної
суми до набрання законної сили судовим
рішенням.

Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження орган державної податкової
служби протягом п'яти робочих днів, що
настали за днем отримання відповідного
рішення, зобов'язаний подати органу
Державного казначейства України
висновок із зазначенням суми податку,
що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Отже, обов'язок подання органу
Державного казначейства України
висновку із зазначенням суми податку,
що підлягає відшкодуванню з бюджету у
органу податкової служби виникає після
закінчення процедури судового
оскарження заявлених до відшкодування
сум ПДВ та набранням судовим рішенням
законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звертався до суду про
скасування податкового
повідомлення-рішення № /0 від 19
серпня 2009 р., яким ПАТ "ВАЗ" зменшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість у розмірі
125772,00 грн. по декларації за червень 2009
року, стягнення частини якої є
предметом позову у даній справі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 22.10.2012р. залишено без змін
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13 січня 2010
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 28 вересня 2010 року по справі №
2а-41247/09/2070, якою позов Публічного
акціонерного товариства "Вовчанський
агрегатний завод" до Вовчанської
міжрайонної державної податкової
інспекції у Харківській області
задоволено в повному обсязі, скасовано
податкове повідомлення-рішення №
/0 від 19 серпня 2009 р.

Таким чином. обставини щодо
правильності формування позивачем
від'ємного значення ПДВ в оспорюваній
сумі, яку було заявлено до
відшкодування у декларації за червень
2009 року. були предметом дослідження
судами під час розгляду справи №
2а-41247/09/2070; при цьому судами було
встановлено дотримання позивачем
вимог податкового законодавства та
умов реалізації платником права на
отримання бюджетного відшкодування у
формуванні та декларуванні вказаної
суми від'ємного значення ПДВ.

Колегією суддів встановлено, що
вказана ухвала суду касаційної
інстанції була отримана першим
відповідачем не пізніше грудня 2012 року,
оскільки як вбачається зі змісту листа
ДПС у Харківській області від 20.12.2012
року, Вовчанської МДПІ на вказану
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 22.10.2012р. по справі №
2а-41247/09/2070 було подано касаційну скаргу
до Верховного Суду України.

За приписами ч. 3 ст. 254 КАС України у
разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що
постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що Кодекс адміністративного
судочинства України, не пов'язує
набрання законної сили судовим
рішенням Вищого адміністративного
суду України із закінченням строку на
оскарження такого рішення до
Верховного суду України, а тому
твердження, що у відповідача немає
обов'язку надати висновок щодо
відшкодування позивачу суми ПДВ,
заявленої у податкових деклараціях з
ПДВ, не відповідає діючому
законодавству.

Отже, постанови Харківського окружного
адміністративного суду від 13 січня 2010
року набрала законної сили і є такою, що
підлягає виконанню.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що першим відповідачем не
вжито заходів щодо відшкодування
позивачу сум податку на додану
вартість, хоча таке зобов'язання
виникло з моменту набрання законної
сили постанови Харківського окружного
адміністративного суду від 13 січня 2010
року, а саме 28 вересня 2010 року.

Таким чином, у зв'язку з набранням
законної сили судовими рішеннями,
прийнятими за результатами оскарження
податкового повідомлення-рішення, яким
було зменшено позивачу суму бюджетного
відшкодування з ПДВ, орган податкової
служби зобов'язаний був подати до
органу ДКС України висновок про
здійснення бюджетного відшкодування з
ПДВ, а тому колегія суддів погоджується
з висновками суду першої інстанції
щодо задоволення позовних вимог про
стягнення з Державного бюджету
бюджетної заборгованості з
відшкодування ПДВ у сумі 90 898 грн.

Колегія суддів відхиляє посилання
відповідача на 3.2 розділу 3 Порядку
взаємодії між органами державної
податкової служби України та
Державного казначейства України в
процесі судового розгляду та виконання
рішень суду щодо безспірного списання
коштів з рахунків, на яких
обліковуються надходження Державного
бюджету України з податку на додану
вартість, затвердженого Наказом
Державного казначейства України,
Державної податкової адміністрації
України від 27 квітня 2004 року N 82/245, та те,
що у податковому органі відсутні
виконавчі документи, направлені із
УДКСУ щодо відшкодування із бюджету
суми податку на додану вартість,
виходячи із наступного.

Зазначений Порядок розроблено
відповідно до статті 25 Бюджетного
кодексу України, Закону України "Про
державну податкову службу в Україні", з
метою забезпечення взаємодії органів
державної податкової служби України та
Державного казначейства України в
процесі судового розгляду позовних
заяв платників податку на додану
вартість, оскарження прийнятих
господарськими судами рішень та
виконання рішень суду щодо безспірного
списання коштів з рахунків, на яких
обліковуються надходження Державного
бюджету України з податку на додану
вартість.

Порядок обчислення, сплати та
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника
податку визначається виключно
Податковим кодексом України.

Відповідно до п.п.200.12 ст. 200 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби зобов'язаний у
п'ятиденний строк після закінчення
перевірки подати органу, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, висновок із зазначенням суми,
що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно п.п.200.13 ст. 200 Податкового
кодексу України на підставі отриманого
висновку відповідного органу
державної податкової служби орган, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів, видає платнику
податку зазначену в ньому суму
бюджетного відшкодування або шляхом
перерахування коштів з бюджетного
рахунка на поточний банківський
рахунок платника податку в
обслуговуючому банку, або шляхом
оформлення (випуску) казначейського
фінансового векселя (за згодою
платника податків) протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку органу державної податкової
служби.

З огляду на вищенаведені норми права,
та беручи до уваги встановлені у справі
фактичні обставини, колегія суддів
вважає, що податковий орган у спірних
відносинах зобов'язаний був направити
до державного казначейства
відповідний висновок, на підставі
якого орган Державного казначейства
України видає платнику податку
зазначену в ньому суму бюджетного
відшкодування шляхом перерахування
коштів з бюджетного рахунка на
поточний банківський рахунок платника
податку в обслуговуючому банку
протягом п'яти операційних днів після
отримання висновку органу державної
податкової служби, що в даному випадку
Вовчанською ОДПІ виконано не було, чим
допущено протиправну бездіяльність.

Відповідно до частини 3 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, які визнаються
сторонами, можуть не доказуватися
перед судом, якщо проти цього не
заперечують сторони і в суду не виникає
сумніву щодо достовірності цих
обставин та добровільності їх
визнання.

Першим відповідача не заперечується,
що висновок про повернення надміру
сплачених сум грошових зобов'язань за
заявою позивача податковим органом не
складався та не передавався до
територіального органу Державного
казначейства України.

З відповідей податкового органу на
заяви позивача вбачається, що ПАТ "ВАЗ"
фактично було відмовлено у поверненні
надміру сплачених сум грошового
зобов'язання з посиланням на
відсутність повноважень без
відповідного погодження з ДПС України.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вмотивованого висновку щодо
законності позовних вимог, що зумовило
правомірне задоволення позову.

Твердження першого відповідача, що для
позивача для звернення за порушеним
правом до суду у квітні 2011 року минув
строк для звернення із зазначеним
позовом, колегія суддів вважає хибними
з наступних підстав.

Згідно з п. 102.5 ст.102 Податкового кодексу
України передбачено, що заяви про
повернення надміру сплачених грошових
зобов'язань або про їх відшкодування у
випадках, передбачених цим Кодексом,
можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що
настає за днем здійснення такої
переплати або отримання права на таке
відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся з даним позовом 21
листопада 2013 року, при цьому ухвала
Вищого адміністративного суду України,
якою підтверджено рішення суду першої
та апеляційної інстанцій про
скасування податкового
повідомлення-рішення № /0 від 19
серпня 2009 р., яким ПАТ "ВАЗ" зменшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість у розмірі
125772,00 грн., була прийнята 22.10.2012 року

Крім того, за наслідками попереднього
звернення до суду з даним позовом про
стягнення коштів з Державного бюджету
України за рішеннями суддів відмовлено
в задоволенні позову з огляду на
передчасність такого звернення до
розгляду справи № 2а-41247/09/2070 судом
апеляційної інстанції (а.с.59-67).

Отже, строк звернення позивача до суду
з даними позовом не пропущено.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Вовчанської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 23.01.2014р. по
справі № 820/11520/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П. Повний текст ухвали
виготовлений та підписаний 11.03.2014 р.