Справа № 822/72/14
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/72/14
Головуючий у 1-й інстанції: Данилюк У.Т.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 17 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправною
бездіяльність відповідача, яка
виявилась у ненаданні відповіді на
звернення позивача від 30.08.2013 року, та
зобов'язати відповідача протягом 15-ти
днів надати обґрунтовану відповідь на
таке звернення.

Відповідно до постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від
17.01.2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач оскаржив постанову
суду першої інстанції, де посилаючись
на доводи апеляційної скарги, просив
скасувати зазначену постанову та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду в
іншому складі суду.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч.4
ст.196 КАС України, визнала можливим
проводити розгляд апеляційної скарги
за відсутності представників сторін в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 30.08.2013 року
позивачем було подано до відповідача
заяву, згідно якої вона вказала про
проведення незаконних будівельних
робіт ЖКГ ЖЕК №7 та просила провести
виїзну перевірку.

30.09.2013 року, відповідач листом №7/22-2270
повідомив позивача, що викладені факти
потребують додаткового розгляду, про
подальший хід перевірки буде
проінформовано додатково.

11.10.2013 року за №7/22-2410 на адресу позивача
був направлений лист "Про розгляд
звернення", в якому відповідач
повідомляв, що під час виїзду посадової
особи Інспекції на місце,
відповідальні особи були відсутні,
доступ до об'єкта був обмежений, що
унеможливило проведення перевірки.
Враховуючи зазначене, Інспекція листом
звернулась до МВ УМВС у м.Хмельницькому
щодо сприяння у проведенні перевірки.
Після реагування правоохоронних
органів Інспекція буде мати можливість
провести вичерпну перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудування за адресою: Пр. Миру,61/2 у
м. Хмельницькому.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову суд першої
інстанції дійшов висновку, що
відповідачем було виконано
передбачені його компетенцією дії щодо
звернення позивача, про що йому надано
відповідь, підстави для визнання
бездіяльності протиправною відсутні, а
тому відсутні й підстави для
зобов'язання відповідача надати
належну й обґрунтовану відповідь на
заяву від 30.08.2013 року.

За правилами ч.1 ст.15 Закону України "Про
звернення громадян" від 02.10.1996 року №
393/96-ВР органи державної влади,
місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань).

Статтею 18 вказаного Закону
передбачено, що громадянин, який
звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, має право,
зокрема, знайомитися з матеріалами
перевірки; подавати додаткові
матеріали або наполягати на їх запиті
органом, який розглядає заяву чи
скаргу; бути присутнім при розгляді
заяви чи скарги; одержати письмову
відповідь про результати розгляду
заяви чи скарги.

При цьому ст.19 Закону передбачає, що
органи державної влади в межах своїх
повноважень зобов'язані письмово
повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення.

За змістом ч.1 ст.20 Закону звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

Так як на звернення позивача позивачу
було надано відповідь з дотриманням
вищезазначених строків, то
відповідачем не було порушено
положення Закону на звернення
позивача.

Також, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що посилання
позивача відносно того, що лист від
11.10.2013 року за №7/22-2410 нею було отримано
лише 16.01.2014 року є необгрунтованими,
оскільки в долученому до матеріалів
справи копії журналу вихідної
кореспонденції за 2013 рік дійсно наявна
реєстрація такого листа 11.10.2013 року, при
цьому згідно вказаних норм Закону
позивач має право знайомитися з
матеріалами перевірки.

Отже, доводи апеляційної скарги не
дають підстав вважати, що судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваного
рішення допущені порушення норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно вимог ст.159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до вимог ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 17 січня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно ст. 212 КАС
України.

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.