Справа № 2-а-181/12/2412
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-181/12/2412
Головуючий у 1-й інстанції: Дячук О.О.
Суддя-доповідач: Драчук Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка
Ю.П.

при секретарі: Бондаренко С.А.

за участю представників сторін:

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Михальчанської сільської ради
Сторожинецького району Чернівецької
області на постанову Сторожинецького
районного суду Чернівецької області
від 06 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Михальчанської сільської ради
Сторожинецького району Чернівецької
області, третя особа без самостійних
вимог на стороні відповідача - ОСОБА_4
про визнання незаконним та скасування
рішень , -

В С Т А Н О В И В :

18.12.2012 року позивач - ОСОБА_3 звернувся
до Сторожинецького районного суду
Чернівецької області з
адміністративним позовом до
Михальчанської сільської ради
Сторожинецького району Чернівецької
області, третя особа без самостійних
вимог на стороні відповідача - ОСОБА_4
про визнання незаконним та сасування
рішень № 120-13/2012 ХІІ сесії VІ скликання
Михальчанської сільської ради від
19.07.2012 року та рішення № 157-14/2012 XIV сесії
VI скликання Михальчанської сільської
ради від 18.10.2012 року.

Постановою Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 06.02.2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 06.02.2014
року та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

05.03.2014 року на адресу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від позивача надійшли заяви із
запереченнями на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник
позивача заперечив проти доводів
апеляційної скарги та просив залишити
рішення суду першої інстанції без змін.

Решта сторін в судове засідання не
з'явились, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що в задоволенні апеляційної
скарги необхідно відмовити з наступних
підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач звертався до Михальчанської
сільської ради Сторожинецького
району Чернівецької області із
заявою про надання дозволу на
складання проекту відведення на
земельну ділянку орієнтовною площею
0.10га. для будівництва житлового
будинку та передачі зазначеної
земельної ділянки у приватну
власність безкоштовно. Позивач
протягом 2009-2010 років неодноразово
подавав заяви до Михальчанської
сільської ради про надання даного
дозволу. Рішенням № 120-13/2012 XIII сесії VI
скликання від 19 липня 2012 року
Михальчанської сільської ради
Сторожинецького району Чернівецької
області позивачу відмовлено в
задоволенні заяви від 26.06.2012 року вх. №
264, у зв'язку з тим, що дані землі за
цільовим призначенням є землями для
ведення особистого селянського
господарства.

18.10.2012 року ХIV сесією VI скликання
Михальчанської сільської ради було
прийнято рішення № 157-14/2012 щодо надання
дозволу ОСОБА_4 на складання проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність під будівництво та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та для
ведення особистого селянського
господарства орієнтованою площею 0,56
га, з яких - 0,25 га. під будівництво та
обслуговування жилого будинку та 0,31 га
- для ведення особистого селянського
господарства.

На думку позивача такі дії є
протиправними, що стало причиною
звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями ст.ст. 22, 116, 118, 141, 143, 152, 158
Земельного кодексу України, прийшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів враховує
наступне.

Статтею 12 Земельного кодексу України
встановлено, що до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить:
розпорядження землями територіальних
громад; передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; вилучення земельних
ділянок із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;
викуп земельних ділянок для суспільних
потреб відповідних територіальних
громад сіл, селищ, міст; організація
землеустрою; координація діяльності
місцевих органів земельних ресурсів;
здійснення контролю за використанням
та охороною земель комунальної
власності, додержанням земельного та
екологічного законодавства; обмеження,
тимчасова заборона (зупинення)
використання земель громадянами і
юридичними особами у разі порушення
ними вимог земельного законодавства;
підготовка висновків щодо вилучення
(викупу) та надання земельних ділянок
відповідно до цього Кодексу;
встановлення та зміна меж районів у
містах з районним поділом;
інформування населення щодо вилучення
(викупу), надання земельних ділянок;
внесення пропозицій до районної ради
щодо встановлення і зміни меж сіл,
селищ, міст; вирішення земельних
спорів; вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного
кодексу України громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри.

Пунктом г ч. 1 ст. 121 даного кодексу
встановлено, що громадяни України
мають право на безоплатну передачу їм
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності в таких
розмірах: для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у селах - не більше
0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15
гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Відмовляючи в задоволенні заяви
позивача від 26.06.2012 року Михальчанська
сільська рада зазначила, що дані землі
за цільовим призначенням є землями для
ведення особистого селянського
господарства.

При цьому, 18.10.2012 року сільрадою було
прийнято рішення що надання дозволу
сусідці ОСОБА_4 на складання проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність площею 0,56 га (до
якої входить спірна земельна ділянка),
яка складається із двох земельних
ділянок площею 0,25 га. для будівництва і
обслуговування житлового будинку та
площею 0,31 га. для ведення особистого
селянського господарства, при цьому,

Окрім цього, у зв'язку з набранням
чинності постановою Сторожинецького
районного суду Чернівецької області
від 17.01.2012 року у відповідності до
ухвали Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 10.05.2012 року
по справі ОСОБА_2 з Михальчанською
сільрадою та третьою особою ОСОБА_4 про
скасування рішень сесії
Михальчанської сільради, позивачу
відомо, що земельна ділянка, яка
розташована між господарствами ОСОБА_6
та ОСОБА_2 відноситься до земель запасу
Михальчанської сільської ради. Таким
чином, ці землі запасу Михальчанської
сільради станом на 19.07.2012 року були
вільними.

Відповідно до довідки від 23.01.2014 року №
Д-14 Сторожинецької районної державної
адміністрації Чернівецької області
вказана земельна ділянка згідно
генплану с. Михальча може
використовуватись для індивідуального
житлового будівництва.

Дані обставини спростовують доводи
апелянта щодо того, що спірна земельна
ділянка відноситься до земель для
ведення особистого селянського
господарства та не може бути надана
позивачу для будівництва та
обслуговування житлового будинку.

Таким чином, позивач правомірно
звертався до сільської ради про
надання дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, при цьому позивачем не було
порушено ні норм встановлених для
безоплатної передачі земель, ні
цільового призначення спірної
земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При цьому, Михальчанською сільською
радою не надано суду достатніх доказів,
які б підтверджували наявність причин
для відмови в задоволенні заяви
позивача.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
того, що відповідно до ст.. 155 КАС
України позовну вимогу про визнання
протиправного та скасування рішення
№ 157-14/2012 XIV сесії VI скликання
Михальчанської сільради від 18 жовтня
2012 р. - слід залишити без розгляду,
оскільки дана позовна вимога вже
вирішена судом та по ній винесено
рішення.

З урахуванням вищевикладених норм
чинного законодавства, що регулюють
спірні правовідносини сторін, та
встановлених обставин даної справи,
колегія суддів дійшла висновку про
правомірність заявлених позивачем
вимог, які обгрунтовано задоволені
судом першої інстанції.

Апелянтом не надано достатніх доказів
в підтвердження доводів апеляційної
скарги, у зв'язку з чим остання
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваного рішення
правильно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку, та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстави для задоволення вимог
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Михальчанської
сільської ради Сторожинецького району
Чернівецької області, - залишити без
задоволення, а постанову
Сторожинецького районного суду
Чернівецької області від 06 лютого 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Драчук Т. О.

Судді
Загороднюк А.Г.

Полотнянко Ю.П.