Справа № 498/57/14-а
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 498/57/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1
інстанції: Пономаренко В.Д.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Романішина В.Л.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка
О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду в м.Одесі
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Великомихайлівському районі Одеської
області на постанову
Великомихайлівського районного суду
Одеської області від 30 січня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у Великомихайлівському районі
Одеської області про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язання провести перерахунок та
виплату грошового утримання,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Великомихайлівського районного суду
Одеської області з адміністративним
позовом до УПФУ у Великомихайлівському
районі Одеської області про: визнання
неправомірною відмови відповідача
щодо перерахунку та виплати позивачу
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці відповідно
до ч.3 ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»;
зобов'язання УПФУ у
Великомихайлівському районі Одеської
області здійснити перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання ОСОБА_1 відповідно
до ч.3 ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» починаючи
з 01.12.2013р. у розмірі 88% місячної
заробітної плати, працюючого на
відповідній посаді судді, на підставі
довідок Територіального управління
Державної судової адміністрації в
Одеській області.

Позов обґрунтовував тим, що на підставі
ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій
і статус суддів», він має право на
перерахунок пенсії у розмірі 88%
місячної заробітної плати, працюючого
на відповідній посаді судді, однак
відповідач безпідставно відмовляє
йому у здійсненні такого перерахунку.

УПФУ у Великомихайлівському районі
Одеської області проти позову
заперечило, посилаючись на те, що
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
відповідно до ч.4 ст.138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
здійснюється лише суддям
Конституційного суду України. В
задоволенні позову відповідач просив
відмовити.

Постановою Великомихайлівського
районного суду Одеської області від 30
січня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просить скасувати
оскаржуване судове рішення та прийняти
нову постанову про відмову у
задоволенні позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 є суддею Великомихайлівського
районного суду Одеської області у
відставці з 26 жовтня 2004 року, йому
призначено та виплачується щомісячне
довічне грошове утримання у розмірі 88%
щомісячного заробітку працюючого
судді.

В грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
УПФУ у Великомихайлівському районі
Одеської області із заявою щодо
перерахунку його щомісячного
грошового утримання на підставі
довідки про заробітну плату для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
виданої ТУ ДСА України в Одеській
області №5-4108/13 від 11.12.2013р.

За результатами розгляду заяви
позивача УПФУ у Великомихайлівському
районі Одеської області рішенням №230
від 25.12.2013р. відмовило ОСОБА_1 у
здійсненні перерахунку.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про суд
першої інстанції дійшов висновку про
неправомірність відмови УПФУ у
Великомихайлівському районі Одеської
області у здійсненні перерахунку
пенсії позивача та, у зв'язку з цим,
наявність підстав для задоволення
позову. Колегія суддів погоджується з
такими висновками
Великомихайлівського районного суду
Одеської області. При цьому, суд
виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.129 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
суддівська винагорода регулюється цим
Законом і не може визначатися іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.5 ст.138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» (у
редакції від 08 липня 2011 року) виплата
щомісячного довічного грошового
утримання, призначеного відповідно до
цієї статті, на період роботи на
посадах, які дають право на його
призначення або право на призначення
пенсії в порядку та на умовах,
передбачених Законами України «Про
прокуратуру», «Про наукову і
науково-технічну діяльність», «Про
статус народного депутата України»,
«Про державну службу», припиняється. На
цей період призначається і
виплачується пенсія відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Проте, рішенням Конституційного Суду
України №3-рп/2013 від 03.06.2013р.
встановлено, що підлягають
застосуванню частини 1, 2 статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» у редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» як такі, що не суперечать
Конституції України; частина 3 статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» у редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», яка суперечить Конституції
України‚ не підлягає застосуванню як
така, що втратила чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення. Натомість,
підлягає застосуванню частина 3 статті
138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» в редакції до змін,
внесених Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», а
саме: «Щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання». Перше, друге, третє речення
частини 5 статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» у редакції
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», що
суперечать Конституції України, не
підлягають застосуванню як такі, що
втратили чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Проте підлягають застосуванню
перше речення частини 5 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» в редакції до змін, внесених
Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», а
саме: «Пенсія або щомісячне довічне
грошове утримання судді виплачується
незалежно від заробітку (прибутку),
одержуваного суддею після виходу у
відставку»‚ та четверте речення
частини 5 статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» зі змінами,
внесеними Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», а
саме: «Довічне грошове утримання
суддям виплачується органами
Пенсійного фонду України за рахунок
коштів Державного бюджету України».
Дія статті 2 Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» не
поширюється на Закон України «Про
судоустрій і статус суддів». Дія абзацу
другого пункту 2 розділу II «Прикінцеві
та перехідні положення» Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» не поширюється на
правовідносини щодо виплати суддям
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання).

У рішенні Конституційного Суду України
№3-рп/2013 від 03.06.2013р., зокрема, зазначено,
що конституційний статус судді
передбачає достатнє матеріальне
забезпечення судді як під час
здійснення ним своїх повноважень
(суддівська винагорода), так і в
майбутньому у зв'язку з досягненням
пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок
припинення повноважень і набуття
статусу судді у відставці (щомісячне
довічне грошове утримання). Статус
судді та його елементи, зокрема
матеріальне забезпечення судді після
припинення його повноважень, є не
особистим привілеєм, а засобом
забезпечення незалежності працюючих
суддів і надається для гарантування
верховенства права та в інтересах осіб,
які звертаються до суду та очікують
неупередженого правосуддя.

Зміст ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в редакції,
яка діє внаслідок прийняття рішення
Конституційного Суду України №3-рп/2013
від 03.06.2013р., чітко та однозначно
встановлює співвідношення та
залежність розміру місячного
довічного грошового утримання судді у
відставці від розміру грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. Існуюче
формулювання змісту статті зазначеної
закону є цілком достатнім для того, щоб
зробити висновок, що зміна розміру
грошового утримання працюючого на
відповідній посаді судді, є достатньою
підставою для зміни розміру
відповідного місячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

На підставі викладеного, колегія
суддів не погоджується з доводами
апеляційної скарги УПФУ у
Великомихайлівському районі Одеської
області щодо того, що наявність прямо
передбаченого порядку перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці тільки для
суддів Конституційного Суду України,
вказує на неможливість здійснення
перерахунку суддям інших рівнів.

Частиною 1 статті 129 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» визначено,
що суддівська винагорода регулюється
цим Законом, Законом України «Про
Конституційний Суд України» та не може
визначатися іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.2 ст.129 вказаного Закону
суддівська винагорода складається з
посадового окладу та доплат за вислугу
років; перебування на адміністративній
посаді в суді; науковий ступінь; роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці.

Таким чином, поняття суддівської
винагороди, визначене ч.2 ст.129 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», є комплексним, а перелік
зазначених її складових є сталим та
вичерпним.

Враховуючи вищевикладене щодо
співвідношення та залежності розміру
місячного довічного грошового
утримання судді у відставці від
розміру грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді,
колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції щодо необхідності
проведення перерахунку довічного
грошового утримання судді у відставці
виходячи з усіх складових суддівської
винагороди, передбаченої ст.129 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» є обґрунтованими та
правильними.

Колегія суддів вважає, що при розгляді
справи судом першої інстанції
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана відповідна правова
оцінка. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують,
підстав для скасування рішення суду та
задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

В силу ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 197 ч.1, 198 ч.1 п.1, 200, 206, 254
ч.5 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Великомихайлівському районі Одеської
області залишити без задоволення, а
постанову Великомихайлівського
районного суду Одеської області від 30
січня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Романішин В.Л.

Судді
Димерлій О.О.

Єщенко О.В.