Справа № 422/4762/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/52928/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Мороз В.Ф.

Донець О.Є.

Голяшкін О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області на постанову Перевальського
районного суду Луганської області від
05 вересня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 02 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Перевальському районі
Луганської області про визнання дій
незаконними, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернулась із позовом в якому
просила визнати дії Пенсійного фонду
щодо відмови в перерахунку пенсії з
урахуванням усіх складових заробітної
плати протиправними та скасувати
рішення Пенсійного фонду №28 від 15
серпня 2013 року та зобов'язати його
здійснити перерахунок та виплатити
пенсії з урахуванням усіх складових
заробітної плати, починаючи з 01 серпня
2013 року, у тому числі матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги для
вирішення соціально побутових питань,
сум виплаченої щомісячної індексації
заробітної плати за останні 24
календарних місяці роботи, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та
сплачувати її у подальшому в
перерахованому розмірі.

Постановою Перевальського районного
суду Луганської області від 05 вересня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02 жовтня 2013
року позов задоволений частково.
Визнано дії Пенсійного фонду, щодо
відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_4 з
урахуванням усіх складових заробітної
плати протиправними та скасовано
рішення Пенсійного фонду № 28 від 15
серпня 2013 року. Зобов'язано Пенсійний
фонд здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_4 пенсію з урахуванням
усіх складових заробітної плати,
починаючи з 01 серпня 2013 року. В іншій
частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі Пенсійний фонд,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
просить оскаржувані рішення судів
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, здійснивши
перевірку оскаржуваних рішень судів та
матеріалів справи в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням Пенсійного
фонду № 28 від 15 серпня 2013 року,
позивачці відмовлено в проведенні
перерахунку пенсії згідно ст.. 37 ЗУ «Про
державну службу», оскільки індексація
та матеріальна допомога не є
надбавками та не можуть бути враховані
для розрахунку пенсії. Відповідно до
довідки від 12 серпня 2013 року за № 9034/04-21
наданої Пенсійним Фондом про складові
заробітної плати, ОСОБА_4 виплачувались
починаючи з квітня 2010 року по березень
2012 року суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, суми
виплаченої щомісячної індексації
заробітної плати.

З індивідуальної відомості про
застраховану особу - ОСОБА_4 вбачається,
що нею сплачені суми на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування з усього розміру
заробітної плати, тобто і з виплачених
їй сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, щомісячної
індексації заробітної плати.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу» №3723-ХІІ пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Згідно ч.2 ст.33 Закону № 3723-ХІІ
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Частина 7 ст.33 Закону № 3723-ХІІ
встановлює, що умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно Постанови КМУ від 31 травня 2000
року №865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальне звання, вислугу років при
призначенні пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
враховується в розмірах, що
виплачуються на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії.

Згідно частини 2 ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

У частині 1 статті 1 Закону України від
24.03.1995 року «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Системний аналіз наведених положень
дає підстави для висновку, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових питань, входять до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього
Закону до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Для вирішення спірних правовідносин
слід застосовувати спеціальні норми,
що визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, зокрема, стаття 41
Закону України від 09 липня 2003 року «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
натомість положення Законів України
«Про державну службу» та «Про оплату
праці», норми яких є загальними.

Наведене відповідає рішенню
Верховного Суду України прийнятому у
справі № 21-430а11, яке відповідно до ст.
244-2 КАС України є обов'язковим для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Враховуючи викладене, суд
касаційної інстанції вважає, що
висновки судів попередніх інстанцій
про часткове задоволення позовних
вимог є правильними, тоді як підстави
для задоволення касаційної скарги та
відмови у задоволенні позову відсутні.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 222, 223, 224,
230 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області залишити без задоволення.

Постанову Перевальського районного
суду Луганської області від 05 вересня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 02 жовтня 2013 року залишити без
задоволення.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України в порядку ст.ст. 235-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

О.В. Голяшкін