Справа № 2а-2587/11/0123
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року м. Київ
К/9991/51567/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Головуючого судді: Мороза В.Ф.

Суддів: Голяшкіна О.В.

Донця О.Є

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою управління праці та
соціального захисту населення
Чорноморської районної державної
адміністрації на постанову
Чорноморського районного суду АР Крим
від 21 листопада 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного суду
від 16 липня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення в
Чорноморському районі АР Крим про
визнання дій посадових осіб
неправомірними, стягнення
недоотриманої суми,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся із позовом про
визнання дій посадових осіб
неправомірними, стягнення
недоотриманої суми.

Позов мотивовано тим, що відповідно до
ч.5 ст.13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова допомога в розмірі інвалідам 3-ї
групи 7- сім мінімальних пенсій за
віком, інвалідам другої групи - 8
мінімальних пенсій за віком. Розмір
мінімальної пенсії за віком в 2010 році
складав 839 грн., фактично відповідач
зобов'язаний був виплатити позивачу як
інваліду 3 -ї групи разову допомогу до 9
травня за 2010 рік у розмірі 5873 грн, однак
йому фактично виплатили 420 грн., сума
недоотриманої допомоги складає 5453 грн.
Розмір мінімальної пенсії за віком в 2011
році складає 911 грн., сума разової
допомоги складає 6112 грн., однак позивач
фактично отримав 580 грн., сума
недоотриманої допомоги склала 5532 грн. У
зв'язку з чим позивач просив стягнути
суму боргу за 2010 рік та 2011 роки у
розмірі 11 115 грн.

Постановою Чорноморського районного
суду Автономної Республіки Крим від 21
листопада 2011 року залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 16 липня 2012 року адміністративний
позов задоволено частково. Визнано
неправомірними дії Управління праці в
частині невиплати щомісячної допомоги
ОСОБА_2 за 2010-2011 рік у розмірі
визначеним ст.13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та зобов'язано
Управління праці здійснити
перерахунок щорічної до 5 травня
грошової допомоги відповідно до ст. 13
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
в розмірі семи мінімальних пенсій за
віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" за 2011 рік. Стягнено з
Управління праці на користь позивача
різницю між виплаченою та невиплаченою
суми допомоги за 2011 рік у розмірі 5532
грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовими
рішеннями управління праці та
соціального захисту населення
звернулось з касаційною скаргою, у якій
просить оскаржувані рішення скасувати,
як такі, що постановлені з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши правову оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, проаналізувавши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач відповідно до
вимог Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічно до 5
травня має право на одержання щорічної
разової грошової допомоги, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком.

ОСОБА_2 має статус громадянина, який
постраждав внаслідок Чорнобильської
катастрофи, інвалідом 2 групи, що
підтверджується копією посвідчення
НОМЕР_1 від 04 квітня 2011 року, у зв'язку з
чим має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - учасників війни, зокрема, на
отримання щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірі семи
мінімальних пенсій за віком.

Листом від 04 серпня 2011 року за вих. №789
на звернення позивача, Управління
повідомило, що позивачу на підставі
Закону України Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»,
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» відповідно до
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
виплата щорічної одноразової
допомоги здійснена для інвалідів ІІ
групи за 2010 рік -480,00 грн., за 2011 рік - в
розмірі 580,00 грн. за рахунок відповідної
субвенції Державного бюджету
місцевому бюджету.

Відповідно ст. 17-1 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених ст. 12 - 16 цього
Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення через
відділ зв'язку або через установи
банків.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 2 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено
права та пільги для ветеранів війни і
членів їх сімей, встановлені раніше
законодавством України і
законодавством колишнього Союзу РСР,
не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни. Нормативні акти
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, які
обмежують права і пільги ветеранів
війни, передбачені цим Законом, є
недійсними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоуправління, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

У 2011 році Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» не зупинявся та
не змінювався, тому позивач має право
на отримання щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, при вирішенні
даного спору необхідно керуватись
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», а не постановою КМУ

Керуючись вищевикладеним судами
попередніх інстанцій зроблено вірний
висновок про обґрунтованість позовних
вимог ОСОБА_2 за 2011 рік.

Стосовно вимог позивача за 2010 рік слід
зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 99
КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється 6-місячний строк, який
обчислюється з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Із позовом ОСОБА_2 звернувся
03 жовтня 2011 року, тобто з пропуском
строку, визначеного законом. Доказів
про поважність причин пропуску строку
суду позивач не надав.

На підставі зазначеного, колегія
суддів погоджується із висновками
судів попередніх інстанцій, що позовні
вимоги за 2010 рік підлягають залишенню
без розгляду, у зв'язку із пропуском
позивачем строку на звернення із
даними вимогам.

Враховуючи викладене, суди першої та
апеляційної інстанції дійшли вірного
висновку про неправомірність дій
відповідача щодо отримання позивачем
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня за 2011 рік у неналежному розмірі
та зобов'язання виплатити позивачу
зазначену допомогу, але суди
попередніх інстанцій прийшли до
помилкових висновків, щодо способу
захисту прав позивача, а саме стягнення
з Пенсійного фонду різниці між
виплаченою та невиплаченою сумою
допомоги за 2011 рік, тому рішення суду
першої інстанції в цій частині
підлягає зміні, в решті постанова суду
першої інстанції підлягає залишенню
без змін.

Відповідно до ст. 225 КАС України суд
касаційної інстанції має право змінити
судове рішення, якщо у справі немає
необхідності досліджувати нові докази
або встановлювати обставини, а судове
рішення, яке змінюється, є помилковим
тільки в частині.

Керуючись ст.ст.220,221,222,223,225,231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Чорноморської районної державної
адміністрації залишити без
задоволення.

Ухвалу Севастопольського апеляційного
суду від 16 липня 2012 року скасувати.

Резолютивну частину постанови
Чорноморського районного суду АР Крим
від 21 листопада 2011 року змінити,
виклавши її наступним чином:
"Адміністративний позов ОСОБА_2 до
управління праці та соціального
захисту населення Чорноморського
району АРК про визнання дій посадових
осіб неправомірними, стягнення
недоотриманої суми задовольнити
частково. Визнати неправомірними дії
управління праці та соціального
захисту населення Чорноморської РДА в
частині невиплати щомісячної допомоги
ОСОБА_2 за 2010-2011 рік у розмірі
визначеним ст.13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту". Зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення Чорноморської
районної державної адміністрації
України в АР Крим здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної
грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік
в розмірі семи мінімальних пенсій за
віком відповідно до ст. 13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", з
урахування раніше проведених виплат.".

В решті постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України в порядку ст.ст. 235-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

О.В. Голяшкін

О.Є Донець