Справа № 813/70/14
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2014 року
м.Львів № 813/70/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Сподарик Н.І., за участі секретаря
судового засідання Гуменюк В.М.,
позивача ОСОБА_1, розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
державної податкової інспекції у
Франківському районі міста Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про скасування
рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- ФОП ОСОБА_1) звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовом до державної податкової
інспекції у Франківському районі міста
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області (ДПІ у
Франківському районі м. Львова). З
урахуванням уточнених позовних вимог
просить суд скасувати рішення від
02.12.2013 року про відмову у видачі
свідоцтва платника єдиного податку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем неправомірно прийнято
рішення про відмову в застосуванні
спрощеної системи оподаткування та
видачу свідоцтва платника єдиного
податку. Позивач зазначає, що заяву про
застосування спрощеної системи
оподаткування подав до ДПІ у
Франківському районі м. Львова 25.11.2013
року як особисто так і поштою з
повідомленням про вручення та з описом
вкладення, що відповідає способам
подання заяви передбаченим п.298.1.1. ст.298
ПК України. При цьому реєстрацію його
як суб'єкта господарювання здійснено
06.11.2013 року, тобто заява про
застосування спрощеної системи
оподаткування подана до закінчення
місяця в якому відбулася державна
реєстрація ОСОБА_1 фізичною особою
підприємцем відповідно до п.7 Порядку
подання заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування,
затвердженого наказом Мінфіну № 1675.
Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просить суд задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач не забезпечив явку
уповноваженого представника у судове
засідання, проте належним чином
повідомлений про розгляд справи. В
матеріалах справи наявні письмові
заперечення подані в судовому
засіданні 22.01.2014 року. Спростовуючи
твердження позивача відповідач
зазначає, що ОСОБА_1 подано заяву щодо
обрання спрощеної системи
оподаткування з порушенням норм ст. 298
ПК України, а саме з пропущенням
10-денного терміну з дня реєстрації
ОСОБА_1 як юридичної особи підприємця.
Зважаючи на наведені обставини
відповідач вважає, що підстав для
задоволення позову немає.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
зачитавши заперечення відповідача,
дослідивши долучені до матеріалів
справи докази, оцінивши їх в сукупності
та встановив наступні фактичні
обставини справи.

06.11.2013 року за № 2 059469 ОСОБА_1
зареєстрований як юридична
особа-підприємець, про що свідчить
виписка з єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 08.11.2013 року (а.с.10).

Позивачем особисто, а також за
допомогою засобу поштового зв'язку
25.11.2013 року подано до ДПІ у
Франківському районі м. Львова заяву
від 25.11.2013 року № 003 про реєстрацію ФОП
ОСОБА_1 платником єдиного податку
третьої групи та видачу свідоцтва
платника єдиного податку. До цієї заяви
додано оригінал заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування за
формою, затвердженою наказом
Міністерства фінансів України від
20.12.2011 року № 16756 та книгу обліку
доходів для платників єдиного податку
першої і другої груп та платників
податку третьої групи, , які не є
платниками ПДВ.

Орган податкової служби 02.12.2013 року за
№ 8038/1017-115 відмовив ФОП ОСОБА_1 у видачі
свідоцтва.

Позивач не погоджуючись з рішенням
посадової особи державної податкової
служби, оскаржив останнє в судовому
порядку.

Оцінюючи встановлені обставини та
доводи сторін, суд керується
наступними положеннями чинного
законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до пункту 3.1. статті 3
Податкового кодексу України податкове
законодавство України складається,
зокрема, з Конституції України; цього
Кодексу; нормативно-правових актів
прийнятих на підставі та на виконання
цього Кодексу та законів з питань
митної справи.

Так, відповідно до вимог пп. 298.1.1 п. 298.1
ст. 298 Податкового кодексу України для
обрання або переходу на спрощену
систему оподаткування суб'єкт
господарювання подає до органу
державної податкової служби заяву.

Податковим кодексом України у редакції
від 14.12.2011 року у п. 298.7 ст. 297
встановлено, що форма та порядок
подання заяви встановлюється
Міністерством фінансів України.

Відповідний нормативно-правовий акт
Міністерство фінансів України
прийняло у формі наказу №1675 «Про
затвердження форми свідоцтва платника
єдиного податку та порядку видачі
свідоцтва, форми та порядку подання
заяви про застосування спрощеної
системи оподаткування та форми
розрахунку доходу за попередній
календарний рік», який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 27 грудня
2011 року за №1536/20274 (далі - наказ №1675 )

Цим наказом затверджено, зокрема,
Порядок подання заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування, де
відповідно до п.7 зареєстровані в
установленому законом порядку суб'єкти
господарювання (новостворені), які до
закінчення місяця, в якому відбулася
державна реєстрація, подали заяву щодо
обрання спрощеної системи
оподаткування та ставки єдиного
податку, встановленої для третьої або
четвертої групи, вважаються платниками
єдиного податку з дня їх державної
реєстрації. Таку ж норму передбачено
абзацом другим підпункту 298.1.2 статті 298
ПК України у редакції від 14.12.2011 року
(зареєстровані в установленому законом
порядку суб'єкти господарювання
(новостворені), які до закінчення
місяця, в якому відбулася державна
реєстрація, подали заяву щодо обрання
спрощеної системи оподаткування та
ставки єдиного податку, встановленої
для третьої або четвертої групи,
вважаються платниками єдиного податку
з дня їх державної реєстрації).

Зміни до п.п. 298.1.2 ст. 298 Податкового
кодексу України були внесені на
підставі Закону України від 05.07.2012 №
5083-VІ «Про внесення змін до Податкового
кодексу України щодо державної
податкової служби та у зв'язку з
проведенням адміністративної реформи
в Україні», підпунктом 1 пункту 83
розділу І якого визначено, що у пункті
298.1 статті 298 Податкового кодексу
України абзац другий підпункту 298.1.2
викласти в такій редакції:
«Зареєстровані в установленому
законом порядку суб'єкти
господарювання (новостворені), які
протягом 10 днів з дня державної
реєстрації подали заяву щодо обрання
спрощеної системи оподаткування та
ставки єдиного податку, встановленої
для третьої - шостої груп, вважаються
платниками єдиного податку з дня їх
державної реєстрації. При цьому
пунктом 4 розділу II «Прикінцеві
положення» зазначеного закону від №
5083-VІ зобов'язано Кабінет Міністрів
України протягом трьох місяців з дня
набрання чинності цим Законом привести
свої нормативно-правові акти у
відповідність із цим Законом та
забезпечити перегляд та приведення
відповідними центральними органами
виконавчої влади їх
нормативно-правових актів у
відповідність із цим Законом.

Як вбачається змін до Наказу
Міністерства фінансів України від
20.12.2011 №1675 не вносилося, відповідно не
вносилося жодних змін до порядку
подання заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування,
затвердженого цим наказом.

Відповідно до підпункт 4.1.4. пункту 4.1.
ст. 4 ПК України податкове
законодавство України ґрунтується на
принципі, зокрема, презумпції
правомірності рішень платника податку
в разі, якщо норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу.

Крім того, відповідно до вимог п. 299.9 ст.
299 Податкового кодексу України
підставами для прийняття органом
державної податкової служби рішення
про відмову у видачі суб'єкту
господарювання свідоцтва платника
єдиного податку є виключно: 1)
невідповідність такого суб'єкта
господарювання вимогам статті 291 цієї
глави; 2) наявність у суб'єкта
господарювання, який утворюється в
результаті реорганізації (крім
перетворення) будь-якого платника
податку, непогашених податкових
зобов'язань чи податкового боргу, що
виникли до такої реорганізації; 3)
недотримання вимог підпункту 298.1.4
пункту 298.1 статті 298.

Отже, дана стаття не передбачає
підставу для прийняття рішення органом
державної податкової служби про
відмову у видачі суб'єкту
господарювання свідоцтва платника
єдиного податку недотримання вимог
п.п. 298.1.2 п.298.1 ст. 298 Податкового кодексу.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що позивач звертаючись із
заявою від 25.11.2013 року щодо обрання
спрощеної системи оподаткування до
органу податкової служби до закінчення
місяця у якому відбулася державна
реєстрація (06.11.2013 року) ОСОБА_1 фізичною
особою підприємцем керувався чинними
нормами податкового законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, який заперечував проти
адміністративного позову, не виконано
обов'язок щодо доведення правомірності
оскаржуваного рішення та не надано
доказів в обґрунтування такої
правомірності.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
підлягають відшкодуванню з державного
бюджету України понесені позивачем
судові витрати у виді судового збору.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення державної податкової
інспекції у Франківському районі міста
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області від
02.12.2013 року за №8038/10/17-115 про відмову у
видачі свідоцтва платника єдиного
податку.

Стягнути з державного бюджету на
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) 68,82 грн. сплаченого судового
збору.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
повного тексту постанови. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 07
березня 2014 року.

Суддя
Сподарик Н.І.