Справа № 821/490/14
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2014 р. Справа № 821/490/14
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Осташевському Е.Є.,

за участю: представника позивача
Жигалова А.С., відповідача Татаровської
Н.С., представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південенерго" до
Нотаріуса Новокаховської державної
нотаріальної контори Татаровської
Наталії Степанівни третя особа без
самостійних вимог на стороні
відповідача ОСОБА_4 про визнання
неправомірними дій, скасування
державної реєстрації права власності
та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Південенерго"
(далі-позивач, ТОВ «Південенерго»)
звернулося до суду з позовом до
Нотаріуса Новокаховської державної
нотаріальної контори Татаровської
Наталії Степанівни (далі-відповідач,
нотаріус Татаровська), третя особа без
самостійних вимог на стороні
відповідача ОСОБА_4 (далі-третя особа),
яким просить визнати дії відповідача
по проведенню державної реєстрації
права власності на нежитлову будівлю
спортивного залу за ОСОБА_4
неправомірними, скасувати державну
реєстрацію права власності на
нежитлову будівлю спортивного залу,
відновити запис в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно право
власності на нежитлову будівлю
спортивного залу, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Південенерго».

Позов мотивований тим, що 22.01.2014 року до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію
обтяження внесено обтяження: заборона
на нерухоме майно - нежитлову будівлю
спортивного я розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, відповідно до
постанови слідчого управління УМВС
України в Херсонській області від
21.01.2014 р. Згодом, 04.02.2014 р. нотаріусом
Новокаховської державної нотаріальної
контори Татаровською Н.С. на підставі
свідоцтва про придбання майна з
прилюдних торгів №1-85 від 04.02.2014 р.
проведено державну реєстрацію права
власності на нежитлову будівлю
спортивного залу, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4

Позивач вважає, дії нотаріуса
Татаровської Н.С. по видачі свідоцтва
про придбання майна з прилюдних торгів
№1-85 від 04.02.2014 р. та проведення
державної реєстрації права власності
на вказану нежитлову будівлю
спортивного залу за ОСОБА_4
неправомірними, оскільки відповідно до
ч. 1 ст. 46-1 Закону України «Про
нотаріат», нотаріус під час вчинення
нотаріальних дій з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва має
доступ та користується Державним
реєстром речових прав на нерухоме
майно. Нотаріус є спеціальним
суб'єктом, на якого покладаються
функції державного реєстратора прав на
нерухоме майно відповідно до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» і який має печатку такого
реєстратора. Частиною 3 ст. ст. 46-1 Закону
України «Про нотаріат» передбачено, що
нотаріус під час вчинення нотаріальних
дій з нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва здійснює
пошук у Державному реєстрі речових
прав па нерухоме майно відомостей про
зареєстровані речові права на нерухоме
майно, об'єкт незавершеного
будівництва, обтяження таких прав та за
його результатами формує витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, який залишається у
справі державної нотаріальної контори
чи приватного нотаріуса.

Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про нотаріат», нотаріус або
посадова особа, яка вчиняє нотаріальні
дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної
дії, якщо вчинення такої дії суперечить
законодавству України.

Відповідно до п.5 ч.1 та ч.2 ст.24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав та їх обтяжень», у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: заяву про державну реєстрацію
прав, пов'язаних з відчуженням
нерухомого майна, подано після
державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону. За
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив задовольнити їх
з викладених в позові підстав,
додатково пояснивши, що відповідач,
будучі нотаріусом, не повинна була
приймати рішення про державну
реєстрацію права власності спірного
майна за третьою особою, оскільки було
наявне обтяження, відповідно до
постанови слідчого управління УМВС
України в Херсонській області від
21.01.2014 р., а протиправність дій
відповідача полягає саме у факті
неврахування наявного обтяження при
видачі свідоцтва про придбання майна
та при проведенні державної реєстрації
права власності.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечувала, пояснивши, що
свідоцтво видається на підставі акту
про публічні торги, затвердженого в
установленому порядку. Однак,
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів підтверджує право
власності на таке майно, тобто воно є
правовстановлюючим документом. Видача
свідоцтва про придбання майна з
прилюдних торгів має на меті
засвідчити безспірний факт виникнення
права власності на майно, а також
підтвердити, що виникнення цього права
є наслідком саме придбання з прилюдних
торгів. Особливості цієї нотаріальної
дії визначаються характером придбання
майна - внаслідок проведення прилюдних
торгів. Враховуючи викладене, видача
свідоцтва про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів є
нотаріальною дією, що посвідчує
відповідний безспірний факт, який має
юридичне значення. Відповідно до
пункту 7.1 Порядку реалізації
арештованого нерухомого майна «право
власності на майно переходить до
переможця аукціону після повного
розрахунку за придбане майно». Тобто в
момент видачі нотаріусом свідоцтва про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів (аукціону) не вчиняється
правочин. а лише констатується факт
підтвердження права власності, яке вже
виникло. Крім того, нотаріус не вимагає
й не отримує жодних витягів з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, не перевіряє наявності
обтяжень майна. Якщо такі обтяження
існують, то вони не є підставою для
відмови у видачі свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів. В
разі наявності записів про обтяження
речових прав на нерухоме майно в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, Державному
реєстрі іпотек та/або Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна
державний реєстратор переносить
відповідні записи до розділу
Державного реєстру прав, відкритого на
об'єкт нерухомого майна.

Таким чином, відповідач наполягає на
тому, що діяла в межах наданих їй
приписами Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав та їх
обтяжень» та Закону України «Про
нотаріат» повноважень.

Представник третьої особи проти
адміністративного позову
заперечувала, пояснивши, що відчуження
спірного майна відбулося під час
проведення прилюдних торгів ще 23.09.2013
р., а постанова слідчого управління
УМВС України в Херсонській області,
відповідно до якого було внесено запис
про обтяження нерухомого майна
прийнята 21.01.2014 р., тобто вже після
фактичного відчуження. Крім того,
представник третьої особи
наголошувала на тому, що постанова
слідчого управління УМВС України в
Херсонській області від 21.01.2014 р. є
незаконною. На підставі викладеного
просила відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення учасників процесу,
дослідивши обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги та
заперечення, судом встановлено
наступне.

Як видно з матеріалів справи, право
власності на спортивний зал, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 набуто
ТОВ «Південенерго» на підставі ухвали
Господарського суду Херсонської
області від 28.08.2007 р. про затвердження
мирової угоди від 11.12.2006 р. у справі
№5/23-Б.

Наказом Господарського суду
Херсонської області від 24.09.2009 р.
стягнуто з ТОВ «Південенерго» на
користь ТОВ «Камбіо» 115573,70 грн.

На виконання вказаного наказу ВДВС
Новокаховського МУЮ Херсонської
області 19.10.2009 р. прийнята постанова про
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до акту про затвердження
протоколу №2213202 про проведення
прилюдних торгів по реалізації
арештованого нерухомого майна, яке
належить ТОВ «Південенерго» від
26.09.2013р., набувачем (переможцем
прилюдних торгів) спортивного залу,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
став ОСОБА_4.

З матеріалів справи та з пояснень
представника позивача вбачається, що
постановою слідчого управління УМВС
України в Херсонській області від
21.01.2014 р. вищевказаний спортивний зал
визнано речовим доказом у
кримінальному провадженні №0000024
та передано на відповідальне
зберігання ТОВ «Південенерго» із
забороною проводити будь-які дії по
відчуженню речового доказу.

На підставі вказаної постанови від
21.01.2014 р. до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
обтяження 22.01.2014 р. внесено запис про
заборону на нерухоме майно.

04.02.2014 року за реєстровим № 1-85
державним нотаріусом Новокаховської
державної нотаріальної контори
Херсонської області Татаровською
Наталією Степанівною видано свідоцтво
про придбання майна з прилюдних торгів
на нежитлову будівлю спортивного залу,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі акту про затвердження
протоколу №2213202 про проведення
прилюдних торгів по реалізації
арештованого нерухомого майна та,
відповідно проведено державну
реєстрацію прав власності
навищевказаний об'єкт нерухомого майна
за ОСОБА_4

Дослідивши юридичну та фактичну
обґрунтованість оскаржуваних дій та
рішень індивідуальної дії, суд
встановив наступне.

Спірним питанням у даній справі є
правомірність прийняття відповідачем,
як спеціальним суб'єктом, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно -
нотаріусом, рішення про державну
реєстрацію права власності на спірне
майно (спортивний зал), одночасно із
вчиненням нотаріальної дії, за
наявності заборон відчуження, що були
зареєстровані щодо спірного майна
раніше, ніж відповідачем видане
свідоцтво та проведено відповідну
реєстрацію права.

Частиною першою статті 182 ЦК України
встановлено, що право власності та інші
речові права на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Закон України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» (далі - Закон №1952) визначає
правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації за цим Законом,
та їх обтяжень і спрямований на
забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна.

Процедура проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедура взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна
визначена, окрім зазначеного Закону,
також «Порядком державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень»
і «Порядку надання інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно», затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 року №703 (далі - Порядок
№703).

Згідно ст.2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»,
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно; Державний
реєстр речових прав на нерухоме майно
(далі - Державний реєстр прав) - єдина
державна інформаційна система, що
містить відомості про права на
нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав (ст.3 вказаного Закону).

Статтею 6 Закону №1952 визначена система
органів державної реєстрації прав, яку
становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку.

Проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень або відмова у їх
реєстрації відноситься до повноважень
органів державної реєстрації прав, що
утворені Міністерством юстиції
України (стаття 8 Закону №1952).

Частина 1 ст. 9 Закону № 1952 містить
норму, відповідно до якої, державним
реєстратором може бути громадянин
України, який має вищу юридичну освіту,
стаж юридичної роботи не менш як два
роки. У випадку, передбаченому цим
Законом, державним реєстратором є
нотаріус як спеціальний суб'єкт, на
якого покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно.

Абзац 2 пункту 9 частини 2 статті 9 Закону
№ 1952 встановлює, що нотаріус як
спеціальний суб'єкт здійснює функції
державного реєстратора, крім
передбачених пунктами 4 і 6 частини
другої статті 9 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 46-1 Закону України
«Про нотаріат», нотаріус під час
вчинення нотаріальних дій з нерухомим
майном, об'єктом незавершеного
будівництва має доступ та користується
Державним реєстром речових прав на
нерухоме майно. Нотаріус є спеціальним
суб'єктом, на якого покладаються
функції державного реєстратора прав на
нерухоме майно відповідно до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» і який має печатку такого
реєстратора.

Згідно з абз.3 ч. 5 ст. 3 Закону № 1952,
державна реєстрація прав у результаті
вчинення нотаріальної дії з нерухомим
майном, об'єктом незавершеного
будівництва проводиться нотаріусом,
яким вчинено таку дію.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 34 Закону
України «Про нотаріат», нотаріуси
вчиняють такі нотаріальні дії, як,
видають свідоцтва про придбання майна
з прилюдних торгів (аукціонів).

Пункт 2 ч.2 ст. 9 Закону № 1952 встановлює,
що державний реєстратор приймає
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 9 Закону № 1952,
серед іншого, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема
наявність обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
вимог цього Закону та наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Відповідно до Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 р. № 703 (далі - Порядок),
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
виключно за наявності підстав для
відмови в державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Вичерпний перелік підстави для відмови
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень встановлено у ст. 24 Закону №
1952.

Серед підстав для відмови в реєстрації
п. 5 ст. 24 Закону № 1952 встановлено, що
державний реєстратор відмовляє у
державній реєстрації права власності
на нерухоме майно, якщо заяву про
державну реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону.

Частиною 9 ст. 15 Закону № 1952
встановлено, що державна реєстрація
прав, їх обтяжень у результаті вчинення
нотаріальної дії (надання відмови в
ній) проводиться одночасно з вчиненням
такої дії.

Аналізуючи ці правові норми, суд
приходить до висновку, що із загального
правила, яке встановлює підстави для
відмови у державній реєстрації
речового права - наявності державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, встановлено виняток,
передбачений спеціальною правовою
нормою, якою є ч.9 ст. 15 Закону № 1952 і
відповідно до неї у державній
реєстрації речового права на майно не
може бути відмовлено з підстав
нявності зареєстрованого обтяження
щодо цього майна, якщо таку реєстрацію
права проводить нотаріус одночасно із
вчиненням нотаріальної дії.

Відповідно до п. 3.1 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
свідоцтво про придбання арештованого
нерухомого майна з прилюдних торгів
видається нотаріусом на підставі
складеного державним виконавцем акта
про проведені публічні торги,
затвердженого начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Пунктом 5 вказано
Порядку встановлено, що якщо право
власності на майно підлягає
обов'язковій державній реєстрації,
нотаріус зазначає про це в тексті
свідоцтва із зазначенням органу, який
здійснює таку реєстрацію.

Крім того, відповідно до абзацу 2 пункту
94 Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень орган
державної реєстрації прав, нотаріус у
день прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
надсилають рекомендованим листом
органу або посадовій особі, якими
встановлено обтяження речових прав на
нерухоме майно, особі, в інтересах якої
встановлено обтяження, письмове
повідомлення про прийняте державним
реєстратором рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень у
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно та перенесення ним
відомостей про обтяження речових прав
на таке нерухоме майно до даного
Реєстру (за наявності у зазначених
реєстрах відомостей про
місцезнаходження (адресу) органу
(особи).

Відповідачем в судовому засіданні
надано відповідні докази, а саме: лист
від 04.02.2014 року № 216/02-27 до СУ УМВС
України в Херсонській області та
Відділу державної виконавчої служби
Новокаховського міського управління
юстиції, яким повідомлено про
перенесення запису про обтяження до
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Таким чином, відповідачем, як
нотаріусом, що виконував функції
державного реєстратора, в межах
чинного законодавства, одночасно з
вчинення нотаріальної дії з видачею
третій особі свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів),
правомірно було прийнято рішення про
державну реєстрацію права власності на
спірне майно за третьою особою.

Крім того, відповідно до ст. 62 Закону
України "Про виконавче провадження",
реалізація арештованого майна, крім
майна, вилученого з обігу згідно із
законом, та майна, зазначеного в
частині восьмій статті 57 цього Закону,
здійснюється шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах.

До того ж, суд звертає увагу на те, що
результати прилюдних торгів, в ході
яких було реалізоване арештоване майно
(нежилова будівля спортивного залу),
були оскаржені ТОВ "Південенерго" в
судовому порядку, однак Рішенням
Господарського суду Херсонської
області від 21.11.2013р. у справі №923/1370/13,
залишеним без змін Постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 21.01.2014р., відмовлено в
задоволенні позову про визнання
недійсним прилюдних торгів.

Таким чином, обставини переходу права
власності від позивача до третьої
особи та правомірність набуття цією
особою права власності на майно, щодо
державної реєстрації якого виник даний
спір, на час вчинення відповідачем
оскаржених дій були встановлені
судовим рішенням у справі №923/1370/13, а
тому відповідно до ст.72 КАС України не
підлягають доказуванню.

Отже, враховуючи викладене і те, що
чинне законодавство не містить підстав
для відмови в державній реєстрації
права власності нотаріусом через
наявність зареєстрованих на таке майно
обтяжень, якщо вона проводиться
нотаріусом як державним реєстратором у
разі вчинення ним нотаріальної дії з
цим майном, суд дійшов висновку, що
відповідачем при їх вчиненні
оскаржених дій правильно застосовано
норми чинного законодавства при
вірному встановленні всіх дійсних
обставин справи.

Таким чином, позовні вимоги є
безпідставними, необгрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167, 254 КАС України
суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 11 березня 2014 р.

Суддя
Пекний А.С.

кат. 14