Справа № 415/5646/13-а
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Фастовець В.М.
Суддя-доповідач - Чумак С.Ю.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
справа №415/5646/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду в
складі:

судді-доповідача Чумака С.Ю,

суддів Ляшенка Д.В. та Ястребової Л.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
місті Лисичанську Луганської області
на постанову Лисичанського міського
суду Луганської області від 14 жовтня 2013
року у справі № 415/5646/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду
України в місті Лисичанську Луганської
області (відповідач-1), Управління
Пенсійного Фонду України у м. Н.Каховка
Херсонської області (відповідач-2) про
визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду першої інстанції від 14
жовтня 2013 року задоволено частково
позов ОСОБА_2, визнано дії відповідача-1
протиправними та зобов'язано
останнього здійснити позивачу
перерахунок пенсії з 1 вересня 2013 року
згідно довідки про розмір заробітної
плати за час роботи в зоні відчуження
ЧАЕС, наданої Лисичанським заводом
«Гумово-технічних виробів» б/н і дати
за підписом Коноваленка С.А. та
виплатити недоотримані суми пенсії. В
іншій частині позову відмовлено.

Відповідач з таким судовим рішення не
погодився та подав апеляційну скаргу, в
якій просив постанову суду першої
інстанції скасувати у зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволені
позовних вимог, оскільки підстав для
перерахунку пенсії позивачу з
урахуванням наданої нею довідки немає.

Згідно частини 1 ст. 197 КАС України
справу розглянуто в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вивчивши доводи апеляційної скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів, здійснюючи апеляційний
перегляд справи в межах апеляційної
скарги, вважає, що остання підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач отримує
державну пенсію згідно Постанови КМУ №
1210 від 23.10.2011 року по інвалідності,
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
як інвалід 2 групи згідно розпорядження
відповідача з 14 липня 2004 року.

Розмір пенсії позивачу був
обрахований згідно довідки ВАТ
«Лисичанський завод гумових технічних
виробів» про заробітну плату за
підписом директора Коноваленка С.А. (
а.с. 7).

Вказана довідка врахована
відповідачем при призначенні позивачу
пенсії з 14.07.2004 року відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», що підтверджується листом
відповідача від 30.08.2013 року а.с. 10.

Разом з тим же листом відповідач
повідомив позивача, що згідно акту
зустрічної перевірки пенсія
останнього перерахована, оскільки на
підприємстві відсутні документи, які
підтверджують донарахування та
виплату заробітної плати в період
перебування позивача на
Чорнобильській АЕС у зв'язку з чим
проводити виплату пенсії на підставі
наданої довідки немає підстав. Розмір
пенсії станом на 01.09.2013 року склав 5162,78
грн. а.с. 10.

Згідно ч. 1 порядку обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210
цей Порядок визначає механізм
обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи відповідно
до статей 54 і 57 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Позивач по справі приймав участь у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 20
липня по 18 серпня 1986 року. Згідно ч. 3 п. 4
Порядку у разі коли особа пропрацювала
у зоні відчуження менше календарного
місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням
пенсія може обчислюватися виходячи із
заробітної плати, одержаної за роботу у
зоні відчуження, за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років, без додавання суми
заробітної плати за період роботи за
межами зони відчуження. У такому разі
заробітна плата за весь фактично
відпрацьований час ділиться на число
відпрацьованих днів, а одержана сума
множиться на 25,4. Якщо дні роботи
припали на вихідні і святкові дні,
розрахунок заробітної плати
проводиться у такому ж порядку, як і за
роботу у робочі дні, а доплата за
вихідні і святкові дні, нарахована за
фактично відпрацьований час, з
урахуванням установленої кратності
додається до суми обчисленої
заробітної плати.

Відповідно доданого розрахунку
заробітної плати позивачу за період
праці як ліквідатору наслідків аварії
на ЧАЕС за період з 20 липня 1986 року по 18
серпня 1996 розрахунок здійснювався за 7
днів праці липня 1986 року та за 4 дні
праці серпня 1986 року, оскільки саме в ці
дні позивач безпосередньо знаходився в
зоні 3 відчуження.

Відповідно до ч. 7 Порядку пенсії
призваних на військові збори
військовозобов'язаних,

які брали участь в ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
та працювали у зоні відчуження в 1986-1990
роках, призначаються виходячи із
заробітної плати, яку вони одержували
за основним місцем роботи, з
урахуванням фактично відпрацьованого
часу у зоні відчуження, характеру
виконуваної роботи, місця і тривалості
робочого дня (незалежно від періоду
проведення розрахунку оплати

праці за умови, якщо такий розрахунок
проведено на підставі первинних
документів про місце роботи і
тривалість робочого дня згідно із
сумарною кратністю оплати праці,
встановленою у відповідні періоди за
зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3).
При цьому в усіх випадках заробітна
плата для розрахунку пенсії не повинна
бути нижчою від фактично одержаної
суми у зазначений період.

Згідно ч. 7 Порядку призначення
пенсії із заробітної плати, одержаної
за роботу за межами зони відчуження,
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зі місту спірної довідки вбачається, що
розрахунок заробітної плати
проводився на підставі постанов Ради
Міністрів УРСР від 8 травня та 10 червня
1986 року № 207-7.

Колегія суддів також зазначає, що
відповідачем не надано суду жодних
доказів, що дані, які містяться в
довідці про заробіток позивача,
виданій Лисичанським заводом
«Гумово-технічних виробів» в червні
2004 року, містять неправдиві або
недостовірні дані.

Всі доводи відповідача носять характер
припущень і не підтверджені жодними
доказами, хоча за вимогами частини 2
статті 71 КАС України саме відповідач як
суб'єкт владних повноважень повинен
довести суду правомірність свого
рішення про відмову у перерахунку
пенсії позивачу на підставі наданих
ним документів про заробітну плату,
одержану в зоні відчуження.

Право позивача на призначення пенсії
виходячи із заробітної плати,
одержаної за роботу в зоні відчуження в
1986-1990 роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, а не виходячи з
мінімальної заробітної плати в
Україні, передбачено пунктом 1 Порядку
№ 1210 і не може відповідачем
тлумачитись та застосовуватись на
власний розсуд.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції зазначає про відсутність у
відповідача підстав не приймати
вказану довідку для перерахунку пенсії
позивачу відповідно до Порядку
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210.

Колегія суддів також зазначає, що
відсутність на час проведення
зустрічної перевірки у 2012 році у
Лисичанського заводу
«Гумово-технічних виробів» певних
первинних документів, на підставі яких
у 2004 році позивачу видавалась довідка
про заробіток, не може бути підставою
для відмови у врахуванні вказаної
довідки при обчисленні пенсії
позивачу. Крім того, колегія суддів
зазначає, що довідка про заробіток
позивача знаходилась у відповідача та
використовувалась для обчислення
пенсії з 2004 року і за весь цей період
часу жодних доказів недостовірності
зазначених в ній даних відповідачем не
виявлено.

Враховуючи зазначене, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для її
скасування чи зміни не вбачається, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія судів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в місті
Лисичанську Луганської області -
залишити без задоволення.

Постанову Лисичанського міського суду
Луганської області від 14 жовтня 2013 року
у справі № 415/5646/13-а залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Колегія суддів С.Ю.Чумак

Д.В.Ляшенко

Л.В.Ястребова