Справа № 421/150/14-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Овчаренко О.Л.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року справа №
421/150/14-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Первомайську Луганської області на
постанову Первомайського міського
суду Луганської області від 03 лютого 2014
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Первомайську Луганської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним
позовом, в якому просила визнати
протиправною відмову УПФУ в м.
Первомайську Луганської області щодо
перерахунку її пенсії з урахуванням
усіх складових заробітної плати
(отриманих виплат), що повинні входити у
розрахунок пенсій, у тому числі
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, та сум нарахованої індексації,
на які були нараховані та фактично
сплачені страхові внески у повному
обсязі; зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплачувати їй
пенсію починаючи з 26.12.2013 р., виходячи з
усіх складових заробітної плати
(отриманих виплат), у тому числі
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, сум виплаченої їй щомісячної
індексації заробітної плати, на які
були нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, та
сплачувати пенсію в подальшому в
перерахованому розмірі.

Постановою Первомайського міського
суду Луганської області від 03 лютого 2014
року позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з цим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, просить постанову суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог у повному обсязі. На
обґрунтування апеляційної скарги
наголошує на правомірності своїх дій і
зазначає, що матеріальну допомогу не
можна віднести до надбавок,
передбачених ст. 33 Закону України «Про
державну службу», оскільки дані
виплати носять нерегулярний, а
одноразовий характер та не є складовою
частиною заробітної плати державного
службовця. Крім того, апелянт,
посилаючись на ст. 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» наголошує на
тому, що суд неправомірно зобов'язує
управління провести перерахунок
пенсії з 26.12.2013 р.

Відповідно до ч.8 ст.183-2 КАС України,
справу розглянуто в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до наступного.

Судом установлено і підтверджується
матеріалами справи, що позивачка
ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ в
Первомайську Луганської області та
отримує пенсію відповідно до Закону
України «Про державну службу».

26.12.2013 року вона звернулась до УПФУ в
Первомайську Луганської області із
заявою про перерахунок пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з урахуванням довідки
про складові заробітної плати від
26.12.2013 р. № 9/04-3151, однак, відповідач
листом № 302/К-11 від 10.01.2014 р. відмовив їй
в цьому, посилаючись на те, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та вирішення соціально побутових
питань, суми індексації заробітної
плати не є складовими заробітної плати
державного службовця.

Відмова УПФУ є предметом даного позову,
оскільки позивачка вважає її
неправомірною.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
обґрунтованості позовних вимог з
огляду на наступне.

Так, статтею 37 Закону України «Про
державну службу» (Закон №3723)
установлено, що пенсія державним
службовцям призначається від суми їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» (Закон №108) встановлено,
що заробітна плата - це винагорода ,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Відповідно до ст. 2 цього Закону, в
структуру заробітної плати входять:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Згідно з ч.2 ст. 33 Закону №3723, заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (Закон №1788) врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій, відповідно до якої,
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці, на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподаткованого доходу (прибутку),
сукупного оподаткованого доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори)до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (Закон №1058) визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема, до такого доходу (заробітної
плати) враховується: сума витрат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності зазначеним
Законом, з яких згідно цього Закону
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше
нараховуються внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Тобто, за змістом наведених норм,
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування враховуються в заробіток
(доход) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного суду
України, яка викладена в постанові від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11.

Частиною першою статті 244-2 КАС України
встановлено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Колегія суддів вважає, що відповідач не
довів суду правомірності своїх дій, як
передбачено ч.2 ст.71 КАС України, і
погоджує висновок суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог, оскільки з наданої
позивачкою довідки вбачається, що на
суми виплаченої матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, суми
індексації заробітної плати
відбувались відрахування на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому ці суми мають бути
враховані при обчисленні пенсії.

Разом з тим, заслуговують на увагу
доводи апелянта щодо часу, з якого
належить зробити такий перерахунок.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
перерахунок призначеної пенсії, крім
випадків, передбачених частиною першою
статті 35, частиною другою статті 38,
частиною третьою статті 42 і частиною
п'ятою статті 48 цього Закону,
провадиться в такі строки: у разі
виникнення права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15 числа.

Таким чином, оскільки позивачка із
заявою про перерахунок пенсії
звернулась до УПФУ в Первомайську
Луганської області 26.12.2013 р., його
здійснити з 01.01.2014 року, тому постанова
суду в цій частині підлягає зміні.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
за правилами ст.2 КАС України в рамках
адміністративного судочинства
здійснюється захист порушених прав чи
інтересів осіб внаслідок протиправних
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень під час реалізації
ними владних управлінських функцій.
При цьому суд не повноважний
здійснювати захист прав чи інтересів
особи на майбутнє від їх ймовірного
порушення.

Такий висновок кореспондується з
положеннями абз.2 п.10.3 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 20 травня 2013 року № 7 "Про
судове рішення в адміністративній
справі", яким передбачено, що
резолютивна частина рішення не повинна
містити приписів, що прогнозують
можливі порушення з боку відповідача
та зобов'язання його до вчинення чи
утримання від вчинення дій на майбутнє.

Таким чином, позовні вимоги про
зобов'язання сплачувати пенсію в
подальшому в перерахованому розмірі
задоволенню не підлягають, а постанова
суду в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.183-2,195,197,205,206,207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Первомайську Луганської області -
задовольнити частково.

Постанову Первомайського міського
суду Луганської області від 03 лютого 2014
року в адміністративній справі №
421/150/14-а - скасувати в частині
зобов'язання сплачувати пенсію в
подальшому у перерахованому розмірі,
позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині -
залишити без задоволення.

В абзаці третьому резолютивної частини
постанови дату «26.12.2013 року» замінити
датою «01 січня 2014 року».

В решті постанову суду - залишити без
змін.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною і
подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
Т.Г. Арабей

І.В.
Геращенко