Справа № 872/11675/13
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2014 рокусправа № 808/1522/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Баранник
Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового
засідання:Фірсік Д.Ю розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Ленінському району на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 травня
2013року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Ленінському району про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Ленінському району про
визнання дій Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Ленінському району щодо відмови
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у встановленні
статусу інваліда війни 3 групи та
видачі «Посвідчення інваліда війни»,
протиправними та зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Ленінському району встановити
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, статус інваліда
війни 3 групи та видати «Посвідчення
інваліда війни».

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 травня
2013року позов задоволено частково.

Суд постановив визнати протиправними
дії Управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Ленінському району щодо
відмови ОСОБА_2, у встановленні статусу
інваліда війни 3 групи та видачі
«Посвідчення інваліда війни».

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Ленінському району повторно
розглянути питання щодо надання
статусу інваліда війни та видачі
«Посвідчення інваліда війни» ОСОБА_2.

Судові витрати у розмірі 34,41 грн.
присудити на користь ОСОБА_2 з
Державного бюджету України.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова в частині задоволення позову
обґрунтована тим, що відповідачем не
надано суду беззаперечних доказів
правомірності відмови позивачу у
задоволенні заяви про встановлення
статусу інваліда війни.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
просить оскаржену постанову скасувати,
в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
висновки суду обставинам справи не
відповідають.

Представник відповідача не з'явився,
повістку отримав 14 серпня 2013р.

Позивач та представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечували.

Колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Згідно з довідкою МСЕК №496039 від
13.12.2012р. ОСОБА_2 встановлена третя група
інвалідності внаслідок захворювання,
отриманого в період проходження
військової служби (а.с.25).

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» до інвалідів
війни належать особи з числа
військовослужбовців діючої армії та
флоту, партизанів, підпільників,
працівників, які стали інвалідами
внаслідок поранення, контузії,
каліцтва, захворювання, одержаних під
час захисту Батьківщини, виконання
обов'язків військової служби
(службових обов'язків) чи пов'язаних з
перебуванням на фронті, у
партизанських загонах і з'єднаннях,
підпільних організаціях і групах та
інших формуваннях, визнаних такими
законодавством України, в районі
воєнних дій, на прифронтових дільницях
залізниць, на спорудженні оборонних
рубежів, військово-морських баз та
аеродромів у період громадянської та
Великої Вітчизняної воєн або з участю в
бойових діях у мирний час.

До інвалідів війни належать також
інваліди з числа:

1) військовослужбовців, осіб
вільнонайманого складу, які стали
інвалідами внаслідок поранення,
контузії, каліцтва або захворювання,
одержаних під час захисту Батьківщини,
виконання інших обов'язків військової
служби, пов'язаних з перебуванням на
фронті в інші періоди, з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи,
ядерних аварій, ядерних випробувань, з
участю у військових навчаннях із
застосуванням ядерної зброї, іншим
ураженням ядерними матеріалами;

2) осіб начальницького і рядового
складу органів Міністерства
внутрішніх справ і органів Комітету
державної безпеки колишнього Союзу
РСР, Міністерства внутрішніх справ
України, Служби безпеки України, Служби
зовнішньої розвідки України та інших
військових формувань, які стали
інвалідами внаслідок поранення,
контузії, каліцтва або захворювання,
одержаних під час виконання службових
обов'язків, ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи, ядерних
аварій, ядерних випробувань, участі у
військових навчаннях із застосуванням
ядерної зброї, інших уражень ядерними
матеріалами;

4) осіб, які стали інвалідами внаслідок
поранень чи інших ушкоджень здоров'я,
одержаних у районах бойових дій у
період Великої Вітчизняної війни та
від вибухових речовин, боєприпасів і
військового озброєння у повоєнний
період, а також під час виконання робіт,
пов'язаних з розмінуванням боєприпасів
часів Великої Вітчизняної війни
незалежно від часу їх виконання;

5) осіб, які стали інвалідами внаслідок
воєнних дій громадянської та Великої
Вітчизняної воєн або стали інвалідами
із зазначених причин у неповнолітньому
віці у воєнні та повоєнні роки;

6) військовослужбовців, осіб
вільнонайманого складу, а також
колишніх бійців винищувальних
батальйонів, взводів і загонів захисту
народу та інших осіб, які брали
безпосередню участь у бойових
операціях по ліквідації
диверсійно-терористичних груп та інших
незаконних формувань на території
колишнього Союзу РСР і стали
інвалідами внаслідок поранення,
контузії або каліцтва, одержаних під
час виконання службових обов'язків у
цих батальйонах, взводах і загонах у
період з 22 червня 1941 року по 31 грудня 1954
року;

7) учасників бойових дій на території
інших держав, які стали інвалідами
внаслідок поранення, контузії,
каліцтва або захворювання, пов'язаних з
перебуванням у цих державах;

8) осіб, які брали безпосередню участь у
бойових діях під час Великої
Вітчизняної війни та війни з Японією,
та осіб, які у неповнолітньому віці
були призвані чи добровільно вступили
до лав Радянської Армії і
Військово-Морського Флоту під час
військових призовів 1941-1945 років і стали
інвалідами внаслідок загального
захворювання або захворювання,
отриманого під час проходження
військової служби чи служби в органах
внутрішніх справ, державної безпеки,
інших військових формуваннях;

9) осіб, залучених до складу формувань
Цивільної оборони, які стали
інвалідами внаслідок захворювань,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи.

Частиною 5 ст. 2 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» передбачено, що строкову
військову службу громадяни України
проходять відповідно до законів
України у Збройних Силах України та
інших військових формуваннях з метою
здобуття військово-облікової
спеціальності, набуття практичних
навичок і умінь для збройного захисту
Вітчизни.

Отже, за правилами цієї норми
проходження строкової служби з метою
здобуття військово-облікової
спеціальності, набуття практичних
навичок і умінь, не є тотожним участі в
бойових діях та захисту Батьківщини в
розумінні статті 7 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Матеріалами справи підтверджено, що
захворювання позивач отримав не в
зв'язку з захистом Батьківщини, або
внаслідок інших бойових дій у складі
діючої армії, а отримав в мирний час в
державі, яка не входить до переліку
країн, визначених у постанові Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1994 року
№ 63 «Про організаційні заходи щодо
застосування Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», де велися бойові
дії.

Також слід зазначити, що віднесення
особи до інваліда війни відповідно до
статті 7 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» безпосередньо
пов'язано з визначенням самого поняття
«ветеран війни», яке міститься у статті
4 цього Закону. Так, відповідно до
частини першої статті 4 вказаного
Закону ветеранами війни є особи, які
брали участь у захисті Батьківщини чи в
бойових діях на території інших держав.

Аналіз наведених законодавчих
положень дає підстави для висновку про
те, що інвалідність позивача не
пов'язана з виконанням обов'язків
військової служби в контексті статті 7
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» (під час воєнних дій), а
одержана внаслідок проходження
військової служби, тому позивач не може
вважатися інвалідом війни.

Зазначена правова позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 06 листопада 2013року , справа №21-377а13.

Таким чином, оскаржена постанова
підлягає скасуванню в частині
задоволення позову, в задоволенні
позовних вимог в цій частині слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 206 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Ленінському району задовольнити
частково.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 травня
2013року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Ленінському району про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії скасувати в
частині задоволення позову.

В задоволенні позову в цій частині
відмовити.

В іншій частині постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
20 травня 2013року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Ленінському району про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії залишити без змін

Постанова суду набирає законної сили у
відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в порядку і
строки, передбачені ст. 212 КАС України
до Вищого адміністративного суду
України.

В повному обсязі постанова
виготовлена 11 лютого 2014 року.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш