Справа № 805/1298/14
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2014 р.
Справа №805/1298/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 14:00

Донецький окружний адміністративний
суд в складі: головуючого судді -
Дмитрієва В.С., при секретарі судового
засідання Музиканті В.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_1 до Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговуванням
великих платників про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговуванням великих
платників про визнання дій щодо
звільнення ОСОБА_1 підпунктом «ж»
пункту 64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницькім складом
органів внутрішніх справ, затверджених
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 року №114, незаконними,
визнання ОСОБА_1 звільненим зі служби в
запас (з постановкою на військовий
облік) в зв'язку зі скороченням штатів -
при відсутності можливості подальшого
використання на службі, за підпунктом
«г» пункту 64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницькім складом
органів внутрішніх справ, затверджених
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 року №114, зобов'язання внести
зміни у наказ №374-о від 12.12.2013 року «Про
звільнення ОСОБА_1» за підпунктом «ж»
пункту 64 Положення №114 шляхом зміни
підстави, а саме: підпункту «ж» (власне
бажання) на підпункт «г» (скорочення
штату) пункту 64 Положення №114 та
зобов'язання внести доповнення по
змісту наказної частини наказу, де
посилання на ст. 9 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» доповнити посиланням на частину
першу статті 9 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» з відповідним корегуванням у
наказі розміру відсотків від місячного
забезпечення з 25% на 50%, зобов'язати
внести зміни у запис №3 трудової книжки
ОСОБА_1, а саме: змінити підпункт «ж»
(власне бажання) на підпункт «г»
(скорочення штату) пункту 64 Положення
№114.

В обґрунтування позову зазначено, що
позивач проходив службу на посаді
оперуповноваженого державної
податкової інспекції Міндоходів
України. На початку жовтня 2013 року
ОСОБА_1 виявив бажання звільнитися за
власним бажанням, про що склав
відповідний рапорт. 25.10.2013 позивача
попереджено про наступне вивільнення у
зв'язку з реорганізацією
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Донецьку
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів. В попереджені позивачу
надано пропозицію щодо наявних
вакансій, з якими ОСОБА_1 не погодився. У
той же день позивачем складено рапорт
про звільнення у в'язку з скороченням
штатів. 29.12.2013 отримав трудову книжку та
наказ про звільнення за власним
бажанням. Позивач вважає своє
звільнення на таких підставах
протиправним.

Позивача та його представник у
судовому засідання підтримали
заявлений позов та надали пояснення
аналогічні тим, що викладені в позовній
заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позову та
пояснив, що в матеріалах особової
справи наявний рапорт ОСОБА_1 про
звільнення за власним бажанням без
вказаної дати, тому звільнення за
підпунктом «ж» пункту 64 Положення №114
вважає правомірним. Просив у
задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що майор податкової
міліції ОСОБА_1 проходив службу на
посаді оперуповноваженого сектору
організації викриття економічних
злочинів головного оперативного
відділу Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Донецьку
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів.

Позивачем подано рапорт про звільнення
за власним бажанням без визначення
дату його складання та дати звільнення.

Наказом Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговуванням великих
платників №317 від 12.08.2013 року про
внесення змін до Тимчасової
організаційної структури
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговуванням великих платників.

25.10.2013 року адміністрація
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговуванням великих платників
ознайомила ОСОБА_1 про реорганізацію
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Донецьку
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів та наступне вивільнення
через два місяці з дати попередження.
На запропоновану посаду
оперуповноваженого сектору
оперативного супроводження
адміністрування ПДВ позивач не
погодився.

Наказом Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговуванням великих
платників №374-о від 12.12.2013 року ОСОБА_1
звільнено з 25.12.2013 року з посади згідно
з п. "ж" ст. 64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України, за
власним бажанням. Вислуга років у
календарному обчисленні - 18 років 01
місяць 28 днів.

Стаття 18 Закону України "Про міліцію"
встановлює, що порядок та умови
проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України.

Згідно п. 10 Положення про проходження
служби особовим складом органів
внутрішніх справ, затверджених
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 року №114 (далі - Положення про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ) особи
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ користуються
всіма соціально-економічними,
політичними та особистими правами і
свободами, виконують усі обов'язки
громадян, передбачені Конституцією
України та іншими законодавчими
актами, а їх права, обов'язки і
відповідальність, що випливають з умов
служби, визначаються законодавством,
Присягою, статутами органів внутрішніх
справ і цим Положенням.

Відповідно до ст. 68 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України особи
рядового та начальницького складу, які
виявили бажання звільнитися зі служби
за особистим проханням, попереджають
прямого начальника органу внутрішніх
справ про прийняте ними рішення не
пізніше, як за три місяці до дня
звільнення, про що подають рапорт за
командою.

Згідно з пп. "ж" п. 64 Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ особи середнього,
старшого і вищого начальницького
складу звільняються зі служби в запас
за власним бажанням - при наявності
поважних причин, що перешкоджають
виконанню службових обов'язків.

При цьому, як встановлено у судовому
засіданні, керівництвом
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговуванням великих платників
підстави написання позивачем рапорту
про звільнення не з'ясовувались, бесіда
щодо звільнення не проводилась,
поважність причин, що перешкоджають
виконанню ним своїх посадових
обов'язків, також не з'ясовувалась.

Також у своєму рапорті позивачем не
було зазначено точної дати, з якої він
бажає звільнитися, тобто свого бажання
про припинення його служби до спливу
строку попередження позивачем не
заявлялось.

Суд вважає, дії відповідача щодо
звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням
суперечить вимогам пункту 68 Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, оскільки за його
змістом, до закінчення трьохмісячного
строку попередження згадані особи
мають право відкликати поданий рапорт,
якщо сторони не домовилися про
звільнення у більш короткий строк.

Також як встановлено у судовому
засіданні, посада на якій перебував
позивач була скорочена, про що ОСОБА_1
письмово попередили 25.10.2013 року, від
запропонованих вакансій позивач
відмовився.

Позивач вказує на те, що 25.10.2013 року ним
складено рапорт про звільнення у
зв'язку із скороченням штату, який
погоджено з безпосереднім
керівництвом, та на підтвердження
цього позивачем надано копію вказаного
рапорту. Однак, представник відповідач
вказав на відсутність такого рапорту в
матеріалах особової справи позивача.

Суд критично ставить до пояснення
представника в цій частині з огляду на
пояснення позивача щодо відсутності з
його боку дійсного бажання звільнятись
зі служби за власним бажанням, оскільки
це формулювання звільнення для нього є
невигідним, з огляду на те, що розмір
одноразової грошової допомоги є меншим
згідно зі ст. 9 Закону "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених зі
служби та деяких інших осіб".

Згідно з пп. "г" п. 64 Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ особи середнього,
старшого і вищого начальницького
складу звільняються зі служби в запас
через скорочення штатів - при
відсутності можливості подальшого
використання на службі.

За умовами ст. 9 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» особам рядового, сержантського,
старшинського та офіцерського складу
та деяким іншим особам, які мають право
на пенсію за цим Законом та
звільняються зі служби за станом
здоров'я, виплачується одноразова
грошова допомога в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби. У
разі звільнення зі служби за віком, у
зв'язку із скороченням штатів або
проведенням організаційних заходів,
закінченням строку контракту, у зв'язку
з безпосереднім підпорядкуванням
близькій особі, систематичним
невиконанням умов контракту
командуванням одноразова грошова
допомога в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби
виплачується за наявності вислуги 10
років і більше.

За таких обставин, суд дійшов до
висновку, що ОСОБА_1 повинен бути
звільнений за підпунктом «г»
(скорочення штату) пункту 64 Положення
№114, тому вимоги про зобов'язання
внести зміни до наказу №374-о від 12.12.2013
року в частині зміни підстави для
звільнення, визначення розміру
одноразової допомоги щодо відсотків
від місячного забезпечення і внесення
змін до трудової книжки є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 2, 17, 18, 19, 94, 158-163, 167,
185-186 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дій Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговуванням
великих платників щодо звільнення
ОСОБА_1 за підпунктом «ж» пункту 64
Положення про проходження служби
особовим складом органів внутрішніх
справ незаконними.

Зобов'язати Міжрегіональне головне
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговуванням великих
платників внести зміни у наказ №374-о
від 12.12.2013 року «Про звільнення ОСОБА_1»
шляхом зміни підстави для звільнення, а
саме: підпункту «ж» (власне бажання) на
підпункт «г» (скорочення штату) пункту
64 Положення про проходження служби
особовим складом органів внутрішніх
справ.

Зобов'язати Міжрегіональне головне
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговуванням великих
платників внести зміни до наказу №374-о
від 12.12.2013 року «Про звільнення ОСОБА_1»
в частині визначення одноразової
грошової допомоги з 25% на 50% відсотків
місячного грошового забезпечення.

Зобов'язати Міжрегіональне головне
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговуванням великих
платників внести зміни у запис №3
трудової книжки ОСОБА_1, а саме: змінити
підставу для звільнення - замість
підпункт «ж» (власне бажання) замітини
на підпункт «г» (скорочення штату)
пункту 64 Положення про проходження
служби особовим складом органів
внутрішніх справ.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті,
вступна та резолютивна частини
проголошені у судовому засіданні 03
березня 2014 року у присутності
представників сторін. У повному обсязі
постанова виготовлена 07 березня 2014
року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Дмитрієв В.С.