Справа № 806/2099/13-а
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року
м.
Житомир

справа № 806/2099/13-a

час прийняття: 11 год. 01 хв.

категорія 6.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Липи В.А.,

за участі секретаря судового засідання
Костарчука О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Житомирської міської ради,
Реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції, за участю
третіх осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Інспекції
Державного архітектурно - будівельного
контролю у Житомирській області,
Комунального підприємства
"Житомирське міжобласне бюро технічної
інвентаризації" про визнання
незаконним та скасування рішення від
22.04.2010 року № 296, скасування державної
реєстрації права власності,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом, в якому з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просила визнати незаконним та
скасувати рішення Виконавчого
комітету Житомирської міської ради від
22 квітня 2010 року № 296 "Про оформлення
права власності на об'єкти нерухомого
майна" в частині пункту 20 додатку № 1,
згідно з яким вирішено оформити право
власності на житловий будинок площею
303, 40 кв.м. АДРЕСА_1 з видачею свідоцтва
про право власності на ім'я ОСОБА_2 та
скасувати державну реєстрацію права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
зареєстровану на підставі свідоцтва
про право власності від 23.04.2010 року та
згідно рішення Виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 22 квітня
2010 року № 296.

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали та
просили позов задовольнити у повному
обсязі, з підстав викладених у позовній
заяві з урахуванням уточнених позовних
вимог та письмових доказів долучених
до неї.

Представник Виконавчого комітету
Житомирської міської ради в судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання повідомлений
вчасно та належним чином. Про причини
неявки до суду не повідомив. На
попередньому судовому засіданні надав
письмові заперечення, посилаючись на
які просив відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Представник Реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції в судове засідання не з'явився,
про час та місце судового засідання
повідомлений вчасно та належним чином.
Про причини неявки до суду не
повідомив.

Представник ОСОБА_2 в судовому
засіданні просив суд відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Представник ОСОБА_3 в судовому
засіданні просив суд відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Представник Інспекції Державного
архітектурно - будівельного контролю у
Житомирській області в судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання повідомлений
вчасно та належним чином. Про причини
неявки до суду не повідомив.

Представник Комунального підприємства
"Житомирське міжобласне бюро технічної
інвентаризації" в судове засідання не
з'явився, про ас та місце судового
засідання повідомлений вчасно та
належним чином. Надав до суду
клопотання, в якому просив розгляд
справи проводити без його участі.

Частиною 2 статті 49 КАС України
визначено, що особи, які беруть участь у
справі, зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

Отже, суд вважає що вжив всі залежні від
нього заходи для повідомлення сторін
належним чином про час, дату і місце
розгляду судової справи з їх участю та
реалізації ними права судового захисту
своїх прав та інтересів, яким останні
не скористались.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Встановлено, що на праві спільної
часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 належить будинковолодіння
АДРЕСА_1, за яким закріплено земельну
ділянку площею 0, 1907 га.

Згідно рішення 27 сесії Житомирської
міської ради 5 скликання від 06.11.2008 року
№ 777, ОСОБА_2 передано у власність для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд земельну ділянку площею 0,0759 га
АДРЕСА_1 та надано в довгострокову
оренду, терміном на 5 років, земельну
ділянку площею 0,0070 га за зазначеною
адресою. На підставі вищевказаного
рішення ОСОБА_2 Виконавчим комітетом
Житомирської міської ради видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку від 28.11.2008 року за №
55.

22 квітня 2010 року рішенням Виконавчого
комітету Житомирської міської ради №
296, ОСОБА_2 оформлено право власності з
видачею свідоцтва встановленого
зразка на будинок площею 303,40 кв.м.
АДРЕСА_1.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень є орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (пункт 7 частини першої
статті 3 КАС України).

Так, відповідно до ст. 5 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі - Закон
280/97-ВР), система місцевого
самоврядування включає: територіальну
громаду; сільську, селищну, міську раду;
сільського, селищного, міського голову;
виконавчі органи сільської, селищної,
міської ради; районні та обласні ради,
що представляють спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ, міст;
органи самоорганізації населення.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" від
01.07.2004 р. №1952 (далі - Закону №1952), в
Україні державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав. Державна реєстрація прав
є публічною, проводиться органом
державної реєстрації прав, який
зобов'язаний надавати інформацію про
зареєстровані права та їх обтяження в
порядку, встановленому цим Законом.
Державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в порядку
черговості надходження заяв.

Відповідно до п. 7 ст. 3 Закону № 1952,
державна реєстрація прав проводиться
за місцем розташування об'єкта
нерухомого майна в межах території, на
якій діє відповідний орган державної
реєстрації прав.

До повноважень органу державної
реєстрації прав, згідно зі ст. 8 Закону
№1952 входить проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень або
відмова у їх реєстрації; забезпечення
ведення Державного реєстру прав;
надання інформації про зареєстровані
права та їх обтяження в порядку,
встановленому цим Законом;
забезпечення обліку безхазяйного
нерухомого майна; здійснення інших
повноважень, передбачених цим Законом
та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" та інших
законодавчих актів України" № 1878 від
11.02.2010 р., до 1 січня 2013 року державна
реєстрація права власності та права
користування (сервітут) на об'єкти
нерухомого майна, розташовані на
земельних ділянках; права користування
(найму, оренди) будівлею або іншими
капітальними спорудами, їх окремими
частинами; права власності на об'єкти
незавершеного будівництва, а також
облік безхазяйного нерухомого майна,
довірче управління нерухомим майном
проводиться реєстраторами бюро
технічної інвентаризації, створеними
до набрання чинності цим Законом та
підключеними до Реєстру прав власності
на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 Наказу Міністерства
юстиції України від 7 лютого 2002 року 7/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 18 лютого 2002 р. за N 157/6445,
"Про затвердження Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно",
державна реєстрація права власності та
права користування (сервітут) на
об'єкти нерухомого майна, розташовані
на земельних ділянках; права
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; права власності на
об'єкти незавершеного будівництва, а
також облік безхазяйного нерухомого
майна, довірче управління нерухомим
майном проводиться реєстраторами бюро
технічної інвентаризації, створеними
до набрання чинності Законом України
від 11.02.2010 N 1878-VI "Про внесення змін до
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" та інших
законодавчих актів України" та
підключеними до Реєстру прав власності
на нерухоме майно.

Повноваження бюро технічної
інвентаризації щодо реєстрації прав
власності на нерухоме майно щодо
здійснення реєстрації прав також
визначені п. 1.3 Тимчасового положення
про порядок реєстрації прав власності
на нерухоме майно, що затверджено
наказом Міністерства юстиції України
від 7 лютого 2002 року N 7/5.

Отже, виходячи з системного аналізу
приписів норм чинного законодавства,
спір про визнання протиправними рішень
органів місцевого самоврядування, в
тому числі про оформлення свідоцтв про
право власності на об'єкти нерухомості
є публічно-правовим, та підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, про що також вказано в
Постанові ВАС України від 17.01.2012р. по
справі № К/9991/46565/11р., Постанові ВАС
України від 22.06.2011р. по справі №К-31447/10.

Згідно ст. 21 КАС України, якщо справа
щодо однієї вимоги підсудна окружному
суду, а щодо іншої вимоги - місцевому
загальному суду як адміністративному,
таку справу розглядає окружний
адміністративний суд.

Позивач звернувся до
адміністративного суду з позовними
вимогами про визнання незаконним та
скасування рішення Виконавчого
комітету Житомирської міської ради №
296 від 22.04.2010 року "Про оформлення права
власності на об'єкт нерухомого майна".

Вказане рішення прийнято відповідачем
на підставі ст.ст. 30, 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні".

Главою 2 розділу 2 Закон 280/97-ВР,
визначено повноваження виконавчих
комітетів сільських селищних та
міських рад.

Згідно з підпунктом 10 пункту "б" статті
30 даного Закону, до відання виконавчих
органів сільських, селищних та міських
рад належать делеговані повноваження,
зокрема: облік та реєстрація об'єктів
нерухомого майна незалежно від форм
власності,

Облік об'єктів нерухомого майна
здійснюється у відповідності до вимог
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" з урахуванням
вимог Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України N 7/5 від
07.02.2002 року (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1.4 Положення,
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна провадиться у зв'язку
з виникненням, існуванням або
припиненням права власності на
нерухоме майно, що здійснюється БТІ за
місцезнаходженням об'єктів нерухомого
майна на підставі
правовстановлювальних документів
коштом особи, що звернулася до БТІ.

Так, згідно з пунктом 2.1 цього
Положення, для реєстрації виникнення,
існування, припинення прав власності
на нерухоме майно та оформлення прав
власності на нерухоме майно до БТІ
разом із заявою про реєстрацію прав
власності подаються
правовстановлювальні документи
(додаток 1 до Тимчасового положення), їх
копії (нотаріально засвідчені), а також
інші документи, що визначені цим
Положенням.

Пунктом 8.1 вищевказаного Положення,
передбачено, що оформлення права
власності на нерухоме майно
проводиться з видачею свідоцтва про
право власності за заявою про
оформлення права власності на нерухоме
майно органами місцевого
самоврядування фізичним та юридичним
особам на підставі документів,
установлених законодавством, які
підтверджують право власності на
об'єкти нерухомого майна та не
віднесені до правовстановлювальних
документів, передбачених у додатку 2 до
Положення.

Як вбачається з рішення виконавчого
комітету Житомирської міської ради №
296 від 22.04.2010 року, заслухавши
інформацію начальника комунального
підприємства БТІ про оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна,
які розташовані в м. Житомирі,
відповідачем прийнято оскаржуване
рішення, яким вирішено оформити право
власності на об'єкти нерухомого майна,
що належать юридичним та фізичним
особам з видачею свідоцтва про право
власності, зокрема ОСОБА_2 на житловий
будинок площею 303,40 кв. м. АДРЕСА_1.

Таким чином, дії Виконавчого комітету
Житомирської міської ради в частині
прийняття оскаржуваного рішення, а
також в частині видачі свідоцтва про
право власності ОСОБА_2 відповідають
вимогам чинного законодавства, тому
підстав для визнання їх
неправомірними, скасування прийнятих
рішень та свідоцтва про право
власності судом не встановлено.

Також, суд зазначає, що оскаржуване
рішення прийнято відповідачем в межах
та на виконання делегованих йому
повноважень. Встановлено, що рішення №
296 від 22.04.2010 року прийнято на підставі
рішення 27 сесії Житомирської міської
ради 5 скликання від 06.11.2008 року № 777, яке
на день розгляду справи в суді, не
скасоване та є чинним.

Щодо стосується позовних вимог, про
скасування державної реєстрації права
власності на житловий будинок,
зареєстрованого на підставі свідоцтва
про право власності від 23.10.2010 року, то
вони є похідними від вимог про визнання
незаконним та скасування рішення
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради від 22.04.2010 року № 296, а тому
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
юридичних осіб та фізичних осіб, прав
та інтересі юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вище викладене, суд
приходить до висновку, що позивач не
довів факт порушення своїх прав та
законних інтересів, наведені
представником позивача доводи,
спростовуються матеріалами справи, з
цих підстав позов не підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.А. Липа

Повний текст постанови виготовлено: 17
лютого 2014 р.