Справа № 2а-53/12
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-53/12
Головуючий у 1-й інстанції: Коробенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Києві апеляційну
скаргу Головного Управління
Пенсійного Фонду України в м. Києві на
постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 24 квітня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного Управління
Пенсійного Фонду України в м. Києві про
зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

16 листопада 2011 року позивач звернувся
до Солом'янського районного суду м.
Києва з позовом до Головного
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Києві про визнання діяння
відповідача щодо нарахування та
виплати несплаченої як дитині війни
підвищеної на 30% надбавки з 01 січня 2011
року по теперішній час протиправними, а
невиплачену підвищену пенсію
заборгованістю; зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії, підвищивши її на 30% надбавку як
дитині війни, що передбачена ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» починаючи з 01 січня 2011
року по 31 грудня 2011 року, нарахувати та
виплатити у повному обсязі заборговані
кошти з урахуванням проведених виплат,
а також нараховувати та виплачувати
підвищену на 30% надбавку пенсію як
дитині війни у повному розмірі в
подальшому.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 14 грудня 2011 року позовну
заяву позивача за період до 16 травня 2011
року залишено без розгляду.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 24 квітня 2012 року
позовні вимоги позивача до Головного
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Києві про зобов'язання вчинити певні
дії задоволено частково, а саме:
визнано протиправною відмову
відповідача щодо нарахування та
виплати державної соціальної допомоги
як дитині війни за період з 16 травня 2011
року по 22 липня 2011 року; зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу надбавку передбачену ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розрахунку
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
Законом України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» з 16 травня 2011 року по 22
липня 2011 року, за виключенням виплат
здійснених відповідачем у 2011 році. У
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Головне Управління
Пенсійного Фонду України в м. Києві
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нове рішення яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є особою, що належить до
соціальної категорії громадян «діти
війни» в розумінні ст. 1 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», а
відтак, на неї повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом України.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» особам,
що належать до соціальної категорії
громадян «діти війни», з 01 січня 2006 року
відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює прожитковому
мінімуму, встановленому для осіб, що
втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється Законом
України «Про Державний бюджет України»
на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду,
нарахування підвищення до його пенсії
в розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст. 6
Закону відповідачем не здійснено, у
зв'язку з чим він звернувся до суду за
захистом своїх прав.

Всупереч ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалось відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України
«Про соціальний захист дітей війни»
має вищу юридичну силу в порівнянні з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530. Отже,
відповідач не правомірно виплачував
щомісячне підвищення до пенсії в
меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6
зазначеного Закону.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 24 квітня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

В.П.Мельничук

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Мельничук В.П.

Грищенко Т.М.