Справа № 9101/117392/2012
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2013-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2013 р. справа № 1170/2а-1040/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Мельника
В.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового
засідання: Шелепова Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності

Фізичної особи
ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду

від 02 липня 2012 року

у справі № 1170/2а-1040/12

за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності

Фізичної особи
ОСОБА_1,

АДРЕСА_1;

до відповідача Кіровоградської
об'єднаної Державної податкової
інспекції

Кіровоградської
області Державної податкової служби,

вул. Глінки, 2, м.
Кіровоград, 25009;

про визнання
протиправними дій та скасування актів,
-

встановили: Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 подано позов до
Кіровоградської об'єднаної Державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
про

скасування наказу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції № 2221 від 21 липня 2011 року «Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки»;

визнання неправомірними дій старшого
державного податкового
ревізора-інспектора Кіровоградської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Дєдової О.В. по проведенню
документальної позапланової виїзної
перевірки Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1; та по складанню акта
№ 143/1710/НОМЕР_1 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки дотримання вимог
податкового та іншого законодавства за
період з 01.01.2009р. по 30.06.2011р.»;

скасування податкових
повідомлень-рішень

№№ та від 10.08.2011 року;

№ від 20.10.2011р.;

№ від 15.02.2012р.

Кіровоградський окружний
адміністративний суд (суддя Чубара Н.В.)
своєю постановою від 02 липня 2012 року у
позові відмовив.

Постанова суду мотивована тим, що
позивач, з огляду на приписи Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 3 липня 1998 року N
727/98, після перевищення обсягу виручки
від реалізації товарів (робіт, послуг) в
ІV кварталі 2009 року (з 19.12.2009р.), що
дозволяє перебувати на спрощеній
системі оподаткування, повинен був
самостійно перейти на загальну систему
оподаткування з наступного
податкового періоду з 1 кварталу 2010
року, та нараховувати і сплачувати до
бюджету податок з доходів фізичних
осіб від підприємницької діяльності.

Крім того, позивач не зареєструвався
платником податку на додану вартість у
відповідності до вимог підпункту 2.3.1
пункту 2.3 статті 2 Закону України «Про
податок на додану вартість» від 3
квітня 1997 року N 168/97-ВР (168/97-ВР).

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі Суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1, Позивач, вказує на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
у відповідності з наказом керівника
контролюючого органу було прийнято
рішення про проведення виїзної
позапланової документальної
перевірки, всупереч якому фахівцем
держподаткінспекції здійснено
перевірку позапланову невиїзну.

Позивач перебував на спрощеній системі
оподаткування та не є платником
податку на додану вартість. В поданому
звіті виручка від реалізації за 2009 рік
склала 450.053,32 грн.

Крім того, навіть з урахуванням
припустимого перевищення в 2009 році,
Позивач отримував відповідні
Свідоцтва про сплату єдиного податку в
2010, 2011 роках.

Просить постанову окружного
адміністративного суду скасувати та
ухвалити нове рішення. Позов
задовольнити.

Процесуальним правом на участь
представника в судовому засіданні
сторони не скористались.

З огляду на приписи статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
після перерви, відповідно, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Обставини справи: в період з 21 липня по
25 липня 2011 року фахівцем
держподаткінспекції проведена
невиїзна позапланова документальна
перевірка фінансово-господарської
діяльності Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, і. н.
НОМЕР_1, з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2009р. по 30.06.2011р.

За результатами перевірки складений
Акт № 143/1710/НОМЕР_1 від 01.08.2011р.

В акті перевірки вчинено записи про
порушення:

статті 13 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян» від 26 грудня 1992 року N 13-92;

підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2,
підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7, пункту
9.4 статті 9 Закону України «Про податок
на додану вартість» від 3 квітня 1997 року
N 168/97-ВР (168/97-ВР);

Так, перевіркою встановлено, що обсяг
виручки від реалізації товарів за 2009
рік становить 526.016,90 грн.

При цьому, в поданому звіті Суб'єкта
малого підприємництва відображено
обсяг виручки у розмірі 450.053,32 грн.

Таким чином, за позицією фахівців
контролюючого органу, перевищення в ІV
кварталі 2009 року граничного обсягу
виручки від реалізації продукції
зобов'язувало платника єдиного податку
перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності; з
реєстрацією платником ПДВ, відповідно.

На підставі акту перевірки, 10 серпня 2011
року керівником контролюючого органу
прийнято податкові
повідомлення-рішення №№ та
.

Суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_1 збільшено суми податкових
зобов'язань -

за платежем - податок з доходів
фізичних осіб, у розмірі 44.768,33 за
основним платежем та 170,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій;

за платежем - податок на додану
вартість, у розмірі 105.889,72 грн. за
основним платежем та 26.472,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

В процедурі адміністративного
узгодження 20 жовтня 2011 року керівником
контролюючого органу прийнято
податкове повідомлення-рішення №
.

Суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_1 збільшено суму податкових
зобов'язань за платежем - податок
з доходів фізичних осіб, у розмірі 44.768,33
за основним платежем та 1,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

В подальшій процедурі
адміністративного узгодження 15 лютого
2012 року керівником контролюючого
органу прийнято повідомлення-рішення
№ .

Суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_1 збільшено суму податкових
зобов'язань за платежем - податок
на додану вартість, у розмірі 105.889,72 грн.
за основним платежем та 23.571,63 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Скасування наказу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції № 2221 від 21 липня 2011 року «Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки»;
визнання неправомірними дій старшого
державного податкового
ревізора-інспектора Кіровоградської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Дєдової О.В. по проведенню
документальної позапланової виїзної
перевірки Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1; та по складанню акта
№ 143/1710/НОМЕР_1 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки дотримання вимог
податкового та іншого законодавства за
період з 01.01.2009р. по 30.06.2011р.»; скасування
податкових повідомлень-рішень №№
та від 10.08.2011 року; №
від 20.10.2011р.; № від 15.02.2012р.; були
предметом судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесенні оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Стосовно фактичних обставин справи,
встановлених судом першої інстанції,
спору між сторонами немає.

За позицією контролюючого органу, з чим
погодився суд першої інстанції,
перевищення з IV кварталу 2009 року
граничного обсягу виручки від
реалізації продукції зобов'язувало
платника єдиного податку перейти на
загальну систему оподаткування, обліку
та звітності; з реєстрацією платником
ПДВ, відповідно.

Проте, порушення вимог, установлених
статтею 1 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 3 липня 1998 року N
727/98 зобов'язує платника єдиного
податку перейти на загальну систему
оподаткування, починаючи з наступного
звітного періоду (кварталу).

Оподаткування перевищення граничного
обсягу виручки від реалізації
продукції звітного періоду не
передбачено ані Указом Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» від 3
липня 1998 року N 727/98, ані Декретом
Кабінету Міністрів України N 13-92.

Крім того, виручкою від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг)
вважається сума, фактично отримана
суб'єктом підприємницької діяльності
на розрахунковий рахунок або (та) в касу
за здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).

Тобто, застосовується касовий метод
обчислення виручки, при якому
враховуються всі надходження коштів,
отримані на розрахунковий рахунок або
(та) в касу суб'єкта малого
підприємництва.

Проте, виручка від реалізації
продукції, як фінансова категорія, є
сумою коштів, які надійшли на рахунок
підприємства за реалізовану продукцію
(послуги).

Слід зазначити, загальні вимоги до
змісту акта документальної перевірки,
рівноцінно і до розгляду скарг
платників податків органами державної
податкової служби, встановлено
Порядком оформлення результатів
перевірок:

- чітке викладення сутності порушення з
посиланням на конкретні пункти і
статті нормативно-правових актів;

- вказівку на період (місяць, квартал,
рік) фінансово-господарської
діяльності платника податків, в якому
це порушення вчинено;

- письмові пояснення посадових осіб
суб'єкта господарювання щодо
встановлених порушень;

- вказівку на первинний документ, на
підставі якого здійснено записи в
податковому та бухгалтерському обліку,
та інші докази, що достовірно
підтверджують наявність факту
порушення.

Наведеним вимогам акт перевірки не
відповідає.

Суб'єкту підприємницької діяльності
визначено обсяг виручки від реалізації
товарів у Розділі 2.2 Акту перевірки
(таблиця № 6), на підставі інформації
щодо руху грошових коштів на
розрахунковому рахунку.

Отже, позиція органу стягнення щодо
походження цих коштів є лише
припущенням про те, що зазначені кошти
є виручкою від реалізації.

Щодо оподаткування податком на додану
вартість.

Так, з огляду на приписи Закону України
«Про податок на додану вартість» від 3
квітня 1997 року N 168/97-ВР (168/97-ВР), якщо
особа (на яку не поширюється дія пункту
2.3 статті 2 цього Закону), несе
відповідальність за ненарахування або
несплату цього податку на рівні
зареєстрованого платника без права
нарахування податкового кредиту та
отримання бюджетного відшкодування.

Проте, в силу підпункту 2.3.1 Закону
(168/97-ВР) особа підлягає обов'язковій
реєстрації як платник податку у разі
коли загальна сума від здійснення
операцій з поставки товарів (послуг), у
тому числі з використанням локальної
або глобальної комп'ютерної мережі, що
підлягають оподаткуванню згідно з цим
Законом, нарахована (сплачена, надана)
такій особі або в рахунок зобов'язань
третім особам, протягом останніх
дванадцяти календарних місяців
сукупно перевищує 300000 гривень (без
урахування податку на додану вартість).

Слід вказати, що терміни «виручка від
реалізації продукції», що встановлено
актом перевірки, та який вживається
статтею 1 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 3 липня 1998 року N
727/98, та «операції з поставки товарів»,
про які йде мова в підпункті 2.3.1 Закону
(168/97-ВР), є, безумовно, пов'язаними, та не
є тотожними.

Отже, базовими для аналітичних дій,
застосовне до спірного випадку, слід
було б відбирати інші суттєві
показники.

Окрім викладеного, суму податкового
зобов'язання визначено за наслідками
камеральної перевірки. Камеральну
перевірку також слід відносити до типу
документальної перевірки, її
принципова відмінність від інших видів
документальних перевірок полягає в
тому, що предметом дослідження є
фактичні дані. Первинні облікові
документи під час камеральної
перевірки не досліджувались.

За встановлених обставин визначення
суми податкового зобов'язання за
результатами невиїзної (камеральної)
перевірки не можна визнати
достовірним.

Недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими, є
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції в частині
відмови у позові про скасування
податкових повідомлень-рішень та
прийняття нової постанови в цій
частині.

В частині відмови у позові про
скасування наказу Кіровоградської
ОДПІ; та про визнання неправомірними
дій службовців по проведенню перевірки
та по складанню Акту перевірки, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
позові з тих підстав, що наказ є
виключно уповноваженням службовців
діяти від імені контролюючого органу, а
Акт є носієм доказової інформації, та
не породжує будь-яких правових
наслідків (не встановлює прав і
обов'язків для платника податків).

Дія по складанню акта перевірки не
тотожна поняттю «дія суб'єкта владних
повноважень».

В межах апеляційної скарги підстави
для скасування або зміни судового
рішення в цій частині відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202
Кодексу Адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2012
року у справі № 1170/2а-1040/12 скасувати
частково.

Позов Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
10.08.2011р. №№ та ; від 20.10.2011р.
№ та від 15.02.2012р. № .

В іншій частині постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2012
року у справі № 1170/2а-1040/12 залишити без
змін.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанову складено у повному
обсязі 15 листопада 2012 року.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна