Справа № 2-а-6224/11
Суддя: Пироженко (В.Д.) В. Д.
Дата ухвалення: 2011-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6224/11
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2011 року Соснівський районний
суд міста Черкаси у складі:

Головуючого-судді Пироженко В.Д.

при секретарі - Дерновій О.Е.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Черкаси адміністративну
справу за позовом позивача ОСОБА_1, яка
діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2
до Головного управління праці та
соціального захисту населення
Черкаської обласної державної
адміністрації про визнання
бездіяльності протиправною, стягнення
недоплаченої щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1,25.07.2011 року звернувся
до суду з вказаним позовом в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 до
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Черкаської обласної державної
адміністрації, в якому просить визнати
дії відповідачів щодо зменшення
розміру щорічної одноразової допомоги
позивачу до 5 травня протиправними;
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та доплату позивачеві
щорічної одноразової допомоги
ветеранам до 5 травня 2011 року. В
обґрунтування заявлених вимог позивач
зазначає, що є членом сім'ї загиблого
ветерана війни та має право на разову
грошову допомогу до 5 травня, згідно
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту»в розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком. Проте, вказана грошова
допомога була виплачена позивачу до 5
травня 2011 року в значно меншому
розмірі -245 грн. На звернення позивача
до відповідача про перерахунок разової
грошової допомоги, останнім в
здійсненні такого відмовлено, чим
порушені права позивача. Просить суд
визнати бездіяльність відповідача
протиправною, стягнути недоплачену
суму щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2011 рік з
урахуванням проведених виплат.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, просила
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні просить відмовити в позові в
повному обсязі та зазначає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», застосовується
виключно для визначення розміру
пенсій, призначених згідно з цим
Законом. Виплата разової грошової
допомоги до 5 травня 2011 року позивачу
проведена у розмірах згідно постанови
КМУ № 341 від 04.04.2011р.

Дослідивши та оцінивши письмові докази
у справі у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є матірю неповнолітнього
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є членом сім'ї
загиблого ветерана війни.

Згідно до ст. 15 цього ж Закону щорічно
до 5 травня членам сімї загиблих
ветеранів війни, виплачується разова
грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком.

Вказана грошова допомога була
виплачена позивачу до 5 травня 2011 року
в значно меншому розмірі -245 грн.

На звернення позивача до відповідача
про перерахунок разової грошової
допомоги, останнім в здійсненні такого
відмовлено з повідомленням, що вказана
грошова допомога у 2011 році
виплачується у розмірі, передбаченому
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.04.2011 року № 341.

Згідно ст. 17-1 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених статтями 12 - 16
цього Закону, здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача)
пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами,
- за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

Як визначено у ст. 2 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», законодавство
України про статус ветеранів війни та
їх соціальні гарантії складається з
цього Закону та інших актів
законодавства України. Права та пільги
для ветеранів війни і членів їх сімей,
встановлені раніше законодавством
України і законодавством колишнього
Союзу РСР, не можуть бути скасовані без
їх рівноцінної заміни. Нормативні акти
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, які
обмежують права і пільги ветеранів
війни, передбачені цим Законом, є
недійсними.

Законом України «Про державний бюджет
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»від 28.12.2007
року № 107-VI дію положень статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»на 2008
рік в частині визначення розміру
виплат щорічної разової грошової
допомоги викладено у наступній
редакції: «Щорічно до 5 травня
учасникам бойових дій виплачується
разова грошова допомога у розмірі, який
визначається Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України».

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано такими,
що не відповідають Конституції України
(є неконституційними) п.п. 36-100 розділу
ІІ Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України»від 28.12.2007 року, яким
внесено зміни до ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Крім того, у Рішенні Конституційного
Суду України було вказано на його
преюдиціальність при розгляді судами
загальної юрисдикції позовів у зв'язку
з правовідносинами, що виникли
внаслідок дії неконституційного акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність, тобто рішення
Конституційного Суду не мають
зворотної сили.

Таким чином, дія ст. 15 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту»в редакції, яка
передбачає виплату щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня членам
сімї загиблих ветеранів війни, які не
мали і не мають своїх сімей, у розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком, була
відновлена з 22.05.2008 року.

04.04.2011 року Кабінет Міністрів України
прийняв Постанову № 341 «Про розміри
разової грошової допомоги, що
виплачується в 2011 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту»та «Про жертви нацистських
переслідувань», згідно якої
установлені менші розміри виплати у 2011
році разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Судом встановлено, що на час проведення
вказаної допомоги позивачу до 05.05.2011р.
діяло два нормативно -правових акти:
Закон України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту»та Постанова Кабінету
Міністрів України від 04.04.2011р., які по
різному регулюють встановлення
одноразової щорічної допомоги до 5
травня.

Відповідач здійснював вказані виплати
позивачу відповідно до постанови
Кабміну України, в розмірі меншому ніж
передбачено ст.15 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 9 КАС України
щодо пріоритетності законів над
підзаконними актами застосуванню
підлягав Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», дія якого на 2011
року не зупинялась.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції
України виключно законами
визначаються, зокрема, основи
соціального захисту.

Відтак, враховуючи викладене, суд
зазначає, що у 2011 році позивачеві
повинна була виплачуватись щорічна
разова грошова допомога до 5 травня,
визначена ст.15 Закону України Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до чинного законодавства
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише частиною першою
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яка передбачає, що
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про позовні вимоги
підлягають до задоволення в частині
визнання протиправною відмову
відповідача щодо нарахування та
виплати щорічної одноразової грошової
допомоги до 5 травня за 2011 рік позивачу
відповідно до ст.15 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», зобов'язання
відповідача нарахувати та виплатити
щорічну одноразову грошову допомогу до
5 травня за 2011 рік позивачу відповідно
до ст.15 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»з урахуванням ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням фактично
проведеної виплати.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
19, 46, 152 Конституції України, ст.ст. 2, 13,
17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», ст.ст.
2, 9, 21, 71, 94, 99, 100, 102, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2-задовольнити
частково .

Визнати протиправною відмову
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Черкаської обласної державної
адміністрації щодо нарахування та
виплати щорічної одноразової грошової
допомоги до 5 травня за 2011 рік позивачу
ОСОБА_2 відповідно до ст.15 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Зобов'язати Головне управління праці
та соціального захисту населення
Черкаської обласної державної
адміністрації нарахувати та виплатити
щорічну одноразову грошову допомогу до
5 травня за 2011 рік позивачу ОСОБА_2
відповідно до ст.15 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням фактично проведеної
виплати.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Київського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя
В.Д. Пироженко