Справа № 825/4629/13-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В.,
Шурка О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 (далі -
Позивач, ФОП ОСОБА_2) звернувся до
Чернігівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
(далі - Відповідач, ДПІ у м. Чернігові)
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 07.11.2013 року
№ та №.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23.12.2013 року
позов задоволено повністю. При цьому
суд першої інстанції виходив з того, що
Позивачем доведено відсутність фактів
порушення податкового законодавства
та підтверджено правомірність
формування податкового кредиту
податковими накладними.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю. При цьому
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Наголошує на
неповному дослідженні судом всіх
фактичних обставин справи та перевірки
їх доказами, що спричинило прийняття
неправильного рішення.

У судовому засіданні повноважний
представник Апелянта доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
суд вимоги останньої задовольнити
повністю.

Позивач, будучи належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду справи, у судове
засідання не прибув.

Заслухавши суддю-доповідача,
заслухавши пояснення повноважного
представника Відповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції встановив, що у серпні
2013 року працівниками ДПІ у м. Чернігові
було проведено документальну планову
виїзну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 25.05.2011 року по 31.12.2012 року. У
ході перевірки податковим органом було
виявлено, зокрема, відсутність у
Позивача об'єктів оподаткування по
операціях з придбання товарів (послуг)
у підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам - покупцям за
грудень 2012 року, у розумінні пп. 14.1.181 п.
14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.
188, п. п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п.
201.1 ст. 201 Податкового кодексу України,
що призвело до неправомірного
декларування податкових зобов'язань з
ПДВ за грудень 2012 року у сумі 779 287,00 грн.,
та завищення податкового кредиту з ПДВ
за грудень 2012 року у сумі 983 013,00 грн.
Крім того, зазначено про зменшення
залишку від'ємного значення ПДВ, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду на 360 325,00 грн. Результати
перевірки зафіксовані в акті від 23.08.2013
року №327/17/НОМЕР_1.

У зв'язку з направленням Позивачем
заперечень до акту перевірки та
подання додаткових документів,
Відповідачем було у жовтні 2013 року було
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2012 року по 31.12.2012 року. У
ході вказаної перевірки ДПІ у м.
Чернігові було встановлено порушення
Позивачем, зокрема, п. 198.6 ст. 198 та п. 200.1
ст. 200 ПК України, а саме занижено
податок на додану вартість, що підлягає
сплаті до бюджету, в сумі 17 818,00 грн.,
внаслідок не підтвердження
задекларованої суми податкового
кредиту податковими накладними, та
завищено залишок від'ємного значення
ПДВ, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
звітного періоду, на суму 52 405,00 грн. На
підставі викладених в акті перевірки
висновків Відповідачем винесені
податкові повідомлення-рішення від
07.11.2013 року: форми «Р» №, яким
Позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 22 272,00 грн. (у
тому числі за основним платежем - 17 818,00
грн., штрафними (фінансовими) санкціями
- 4 454,00 грн.); форми «В4» №, яким
Позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 52 405,00 грн.

Вирішуючи питання про відповідність
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень вимогам чинного
законодавства, суд першої інстанції
встановив, що у жовтні 2012 року
Позивачем на підставі податкових
накладних включено до складу
податкового кредиту 48 333,33 грн.,
сплачені ТОВ «Шостпродторг», та 21 890,00
грн., сплачені ТОВ «Ук.Аз. - Дружба».

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи та було встановлено судом
першої інстанції, рішення ДПІ у м.
Чернігові про зменшення суми
податкового кредиту з податку на
додану вартість та розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість обґрунтоване тим, що ФОП
ОСОБА_2 не було підтверджено
податковими накладними вказані суми
коштів.

На підставі встановлених вище
обставин, суд першої інстанції,
здійснивши системний аналіз ст. ст. 44,
139, 185, 187, 188, 198, 201 ПК України, а також ст.
ст. 4, 18 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», прийшов до
висновку про безпідставність
посилання Відповідача на
безтоварність укладених Позивачем з
контрагентами договорів та про
правомірність формування податкового
кредиту з ПДВ.

З такими висновками суду першої
інстанції не можна не погодитися з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку із, зокрема, придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Водночас, пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Тобто, лише наявність належним чином
оформленої податкової накладної дає
підстави для формування податкового
кредиту з ПДВ.

Як вірно зазначив суд першої інстанції,
зі змісту наявних у матеріалах справи
податкових накладних (а.с. 7, 9)
вбачається, що останні оформлені
належним чином та у відповідності до
вимог ст. ст. 198, 201 ПК України
підтверджують правомірність
віднесення до податкового кредиту з
ПДВ сум, сплачених Позивачем ТОВ
«Шоспродторг» та ТОВ «Ук. Аз. - Дружба».

При цьому колегія суддів критично
оцінює посилання Апелянта на те, що
Позивачем не було надано у ході
перевірки вказані податкові накладні,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що останні зареєстровані в
Єдиному реєстрі податкових накладних
18.10.2012 року (податкова накладна №49 від
08.10.2012 року) та 24.10.2012 року (податкова
накладна №77 від 10.10.2012 року), а тому
твердження про їх відсутність є
безпідставним.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області - залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається у порядку та
строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.