Справа № 817/403/14
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/403/14

05 березня 2014 року 11год. 57хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Комшелюк Т.О. за
участю секретаря судового засідання
Лукащик Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача:представник ОСОБА_2,

відповідача: представник Петрова І.В.,
третьої особи відповідача: представник
:Навроцький Е.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_5

доКомунального закладу "Рівненська
обласна клінічна лікарня" Рівненської
обласної Ради третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
Рівненська обласна рада про визнання
дій протиправними, ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Комунального закладу
"Рівненська обласна клінічна лікарня"
Рівненської обласної Ради, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - Рівненська обласна рада,
про визнання протиправними дій, що
пов'язані з відмовою у наданні
інформації на письмову заяву.

На обґрунтування позовних вимог
представник позивача - ОСОБА_2
зазначила, що 16.01.2014 року вона в
інтересах свого батька звернулася до
відповідача із заявою-запитом про
отримання письмової інформації.
Зазначає, що на усне та письмове
звернення їй було надано не всю
запитувану інформацію та не всі
витребувані письмові документи з
мотивів невідповідності запиту
представника відповідача запиту
«встановленого зразка» для отримання
копій необхідних документів та
ознайомлення із медичною карткою
хворого.

Разом з тим, представник позивача таку
відмову, оформлену листом за №76/01-08/14
від 16.01.2014 року, вважає протиправною,
посилаючись на п. 4 та п. 6 ст. 19 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації».

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову
заперечив та просив відмовити у його
задоволенні повністю. На обґрунтування
своїх заперечень зазначив, що, по-перше,
витребувана ОСОБА_2 у заяві-запиті від
16.01.2014 року інформація є лікарською
таємницею, по-друге, до запиту
останньою не додано уповноважуючого
документа (довіреності) на отримання
інформації та копій документів щодо
хворого ОСОБА_5, і, по-третє, у листі від
16.01.2014 року №76/01-08/14 вимагалася заява
встановленого зразка, оскільки вона
містить у собі згоду на розголошення
персональних даних хворого. Зазначає,
що законодавством заборонено
розголошувати витребувану позивачем
інформацію без подачі такої заяви.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача проти
позову заперечив та просив відмовити у
його задоволенні повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін та третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, дослідивши
письмові докази у справі, суд прийшов
до висновку, що у задоволенні позову
належить відмовити повністю, виходячи
з наступного.

Судом встановлено, що 16.01.2014 року ОСОБА_2
в інтересах свого батька - ОСОБА_5
звернулася до Головного лікаря
Рівненської обласної лікарні із
заявою-запитом у якому просила,
зокрема, надати можливість
ознайомитися з історією хвороби ОСОБА_5
з правом отримання копій документів з
історії хвороби (копію температурного
листа, копію листків призначення, інші
документи), надати виписку про стан
здоров'я хворого (епікриз), надати
детальну письмову інформацію про всі
проведені діагностичні заходи та
обстеження хворого ОСОБА_5, а також
програму його лікування та детальний
перелік медпрепаратів та матеріалів,
що були використані для його лікування
(а. с. 6).

16.01.2014 року ОСОБА_2 Комунальним закладом
"Рівненська обласна клінічна лікарня"
Рівненської обласної Ради була надана
відповідь за №76/01-08/14 у якій
повідомлено, що остання може
звернутися до адміністрації за
отриманням витребуваних документів та
інформації після подачі заяви
встановленого зразка (а. с. 7).

Обґрунтовуючи позовні вимоги
представник позивача посилається,
зокрема, на положення Закону України
«Про доступ до публічної інформації».

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд зазначає
наступне.

Згідно з преамбулою Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
цей Закон визначає порядок здійснення
та забезпечення права кожного на
доступ до інформації, що знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом, та інформації, що становить
суспільний інтерес.

Визначення поняття "публічна
інформація" наведено у статті 1 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації". Так, відповідно до частини
першої цієї статті публічна інформація
- це відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом.

За цим визначенням, ознаками публічної
інформації є:

1) готовий продукт інформації, який
отриманий або створений лише в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень або інших розпорядників
публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною,
якщо створена суб'єктом владних
повноважень не під час виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків;

5) інформація не може бути публічною,
якщо створена не суб'єктом владних
повноважень.

Запитувана 16.01.2014 року представником
позивача інформація (а. с. 6) щодо
історії хвороби ОСОБА_5, стану здоров'я
хворого, щодо проведених діагностичних
заходів та обстеження останнього, а
також щодо програми лікування та
детального переліку медпрепаратів, що
були використані для його лікування (а.
с. 6) не містить у собі вищеперелічених
ознак, а відтак, - не належить до
публічної.

В свою чергу, статтею 13 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
визначено вичерпний перелік осіб, які є
розпорядниками публічної інформації.
Зокрема, такими є: суб'єкти владних
повноважень; юридичні особи, що
фінансуються з державного, місцевих
бюджетів, бюджету Автономної
Республіки Крим; особи, які виконують
делеговані повноваження суб'єктів
владних повноважень згідно із законом
чи договором, включаючи надання
освітніх, оздоровчих, соціальних або
інших державних послуг; суб'єкти
господарювання, які займають домінуюче
становище на ринку або наділені
спеціальними чи виключними правами,
або є природними монополіями; суб'єкти
господарювання, які володіють
інформацією про стан довкілля, про
якість харчових продуктів і предметів
побуту, про аварії, катастрофи,
небезпечні природні явища та інші
надзвичайні події, що сталися або
можуть статися і загрожують здоров'ю та
безпеці громадян, іншою інформацією, що
становить суспільний інтерес
(суспільно необхідною інформацією).

До розпорядників інформації,
зобов'язаних оприлюднювати та надавати
за запитами інформацію, визначену в цій
статті, у порядку, передбаченому цим
Законом, прирівнюються суб'єкти
господарювання, які володіють:
1)інформацією про стан довкілля;
2)інформацією про якість харчових
продуктів і предметів побуту;
3)інформацією про аварії, катастрофи,
небезпечні природні явища та інші
надзвичайні події, що сталися або
можуть статися і загрожують здоров'ю та
безпеці громадян; 4)іншою інформацією,
що становить суспільний інтерес
(суспільно необхідною інформацією).

Правові, організаційні, економічні та
соціальні засади охорони здоров'я в
Україні, регулюють суспільні відносини
у цій сфері з метою забезпечення
гармонійного розвитку фізичних і
духовних сил, високої працездатності і
довголітнього активного життя
громадян, усунення факторів, що
шкідливо впливають на їх здоров'я,
попередження і зниження
захворюваності, інвалідності та
смертності, поліпшення спадковості
визначають Основи законодавства
України про охорону здоров'я від 19.11.1992
року №2801-XII (надалі - Основи №2801-XII).

Законодавство України про охорону
здоров'я базується на Конституції
Україні складається з цих Основ та
інших прийнятих відповідно до них
актів законодавства, що регулюють
суспільні відносини у сфері охорони
здоров'я (ст.1 Основ №2801-XII).

Відповідно до визначених понять у ст. 3
Основ № 2801-XII заклад охорони здоров'я -
юридична особа будь-якої форми
власності та організаційно-правової
форми або її відокремлений підрозділ,
основним завданням яких є забезпечення
медичного обслуговування населення на
основі відповідної ліцензії та
професійної діяльності медичних
(фармацевтичних) працівників; медична
допомога - діяльність професійно
підготовлених медичних працівників,
спрямована на профілактику,
діагностику, лікування та реабілітацію
у зв'язку з хворобами, травмами,
отруєннями і патологічними станами, а
також у зв'язку з вагітністю та
пологами; медичне обслуговування -
діяльність закладів охорони здоров'я
та фізичних осіб-підприємців, які
зареєстровані та одержали відповідну
ліцензію в установленому законом
порядку, у сфері охорони здоров'я, що не
обов'язково обмежується медичною
допомогою.

Статтею 16 Основ №2801-XII передбачено, що
мережа державних і комунальних
закладів охорони здоров'я формується з
урахуванням потреб населення у
медичному обслуговуванні,
необхідності забезпечення належної
якості такого обслуговування,
своєчасності, доступності для
громадян, ефективного використання
матеріальних, трудових і фінансових
ресурсів. Існуюча мережа таких
закладів не може бути скорочена. Заклад
охорони здоров'я провадить свою
діяльність на підставі статуту
(положення), що затверджується
власником закладу (уповноваженим ним
органом).

Із сукупного аналізу вищенаведених
норм вбачається, відповідач -
Комунальний заклад "Рівненська обласна
клінічна лікарня" Рівненської обласної
Ради в розумінні Закону України «Про
доступ до публічної інформації» по
досліджуваному запиту-заяві
представника позивача від 16.01.2014 року
на отримання інформації та копій
документів щодо хворого ОСОБА_5, не є
розпорядниками публічної інформації.

Відтак, суд приходить до висновку, що,
по-перше, запитувана ОСОБА_2 інформація
не є публічною в розумінні Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», а, по-друге, відповідач не
є розпорядником такої інформації.
Одночасно, спірні дії відповідача не
свідчать про порушення прав позивача
на одержання публічної інформації.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_5 у
задоволенні позову до Комунального
закладу "Рівненська обласна клінічна
лікарня" Рівненської обласної Ради,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Рівненська обласна рада,
про визнання дій протиправними
належить відмовити повністю.

Дана процесуальна позиція суду
узгоджується з положеннями постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
від 30.09.2013 року №11 «Про практику
застосування адміністративними судами
положень Закону України від 13 січня 2011
року №2939-VI "Про доступ до публічної
інформації".

Згідно з ст. 94 КАС України судові
витрати на користь позивача не
присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 у задоволенні позову до
Комунального закладу "Рівненська
обласна клінічна лікарня" Рівненської
обласної Ради, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Рівненська обласна рада, про визнання
дій протиправними відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Комшелюк Т.О.