Справа № 2-а-390/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"03" березня 2014 р.
Справа № 2-а-390/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Олевському районі Житомирської
області на ухвалу Олевського
районного суду Житомирської області
від "20" листопада 2013 р. про зміну способу
і порядку виконання рішення у справі за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 28 жовтня 2011 року змінено постанову
Олевського районного суду від 16
березня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду
України в Олевському районі про
перерахунок пенсії як особі, що має
статус «дитина війни» задоволено,
визнано дії відповідача щодо
нарахування та виплати позивачу
соціальної допомоги як "дитині війни"
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»;
зобов'язано відповідача провести
перерахунок та виплату пенсії позивачу
як дитині війни, відповідно до Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з підвищенням її розміру на 30%
мінімальної пенсії за віком
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з 01 липня 2010року
по 01 грудня 2010 року включно, з
урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 12 червня 2012 року прийняте у
справі судове рішення залишено без
змін.

Рішення звернуто до виконання. у справі
видано виконавчий лист.

28 серпня 2013 року державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області внесено подання
до Олевського районного суду про зміну
способу та порядку виконання рішення у
справі №2-а-390/11 , в якому заявник просив
змінити спосіб і порядок виконання
вказаної постанови в частині
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату підвищення до пенсії, як дитині
війни, та установити в цій частині
спосіб виконання шляхом стягнення з
Управління Пенсійного Фонду України у
Олевському районі доплати в сумі
822грн.90 коп.

Ухвалою Олевського районного суду від
20 листопада 2013 року подання державного
виконавця юстиції про зміну способу та
порядку виконання рішення задоволено,
змінено спосіб і порядок виконання
постанови шляхом зміни зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
підвищення до пенсії як дитині війни на
стягнення цієї виплати.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою,
відповідач подав апеляційну в якій
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції з мотивів порушення норм
процесуального права та постановити
нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні подання.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином, тому у
відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи подання про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду, суд першої інстанції дійшов
висновку про наявність обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується, виходячи з наступного.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, необхідно зазначити наступне.

Частиною першою статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Зазначеній нормі кореспондує ч.1 ст.36
Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до якої, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звертатися до суду, який видав
виконавчий документ із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Вказані норми не містять виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Проте, колегія суддів вважає, що
підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.
В даному випадку це відсутність коштів
на рахунках відповідача.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Також колегія суддів наголошує, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Приймаючи ухвалу про зміну способу
виконання рішення суду, суд першої
інстанції, фактично змінив його суть,
що суперечить ст. 263 КАС України.

Аналогічна правова позиція закріплена
в ухвалі ВАСУ від 12.02.14 року у справі
К/800/598/14р.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, оскільки суд першої
інстанції не повно встановив обставини
у справі, його висновки не відповідають
обставинам справи, судове рішення
ухвалене з порушенням норм
матеріального права, тому ухвала
Олевського районного суду від 20
листопада 2013 року підлягає скасуванню
з прийняттям нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області
задовольнити, ухвалу Олевського
районного суду Житомирської області
від "20" листопада 2013 р. скасувати.

У задоволенні подання державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирсьькій
області про зміну способу та порядку
виконання постанови Олевського
районного суду від 16 березня 2011 року та
постановиЖитомирського апеляційного
адміністративного суду від 28 жовтня 2011
року у справі №2-а-390/11 за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Олевському районі про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсій, як дитині
війни - відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Олевському районі Житомирської
області
вул.Свято-Миколаївська,31,м.Олевськ,Жито
мирська область,11002