Справа № К/9991/65947/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року
м. Київ К/9991/65947/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Маслія В.І.
Калашнікової О.В.провівши попередній
розгляд адміністративної справи за
касаційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю фірми
«Сковен» на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29 вересня 2011 року у справі №2-а-188/08
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми «Сковен» до
Київської міської ради про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ТОВ фірма «Сковен» звернувся
з позовом до Київської міської ради, в
якому з урахуванням уточнень позовних
вимог просив:

- визнати дії (бездіяльність) Київської
міської ради, в частині не розгляду в
місячний термін на черговій сесії
кадастрової справи А-1711, такими, що
порушують Конституцію та закони
України, права і свободи позивача, не
забезпечують здійснення наданих їм
повноважень та покладених на них
обов'язків, чим позбавила його права на
укладання договору щодо складання
технічної документації із землеустрою;

- відповідно до ст.162 КАС України (про
поворот виконання адміністративного
акту із зазначенням способу його
здійснення) та ст.22 З У «Про
землеустрій» рішенням суду, як
ефективного засобу правового захисту,
як з правової, так і практичної точок
зору, визнати за ним право самостійно
на підставі оригіналу кадастрової
справи А-1711 виступити замовником
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач залишив без розгляду проект
відведення та не прийняв ніякого
рішення, чим порушив місячний строк,
встановлений ч. 6 ст. 123
Земельного кодексу України та ст. 40
Конституції України. Тому
бездіяльність відповідача щодо
залишення кадастрової справи А-1711 на
протязі більш ніж 7 місяців без
розгляду та затвердження, є
неправомірною та такою, що порушує
права та законні інтереси позивача.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 17 жовтня 2008 року позов
задоволено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 вересня
2011 року постанову суду першої
інстанції скасовано, позов задоволено
частково. Визнано протиправною
бездіяльність Київської міської ради
щодо не розгляду у місячний строк
кадастрової справи № А -1711 «Про
передачу товариству з обмеженою
відповідальністю «Сковен» земельної
ділянки для експлуатації та
обслуговування
павільйону-автомайстерні на вул.
Теодора Драйзера, 1-а у Деснянському
районі». В іншій частині позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції Товариство з
обмеженою відповідальністю фірми
«Сковен» звернулось з касаційною
скаргою, у якій просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції, та
залишити в силі судове рішення суду
першої інстанції, посилаючись на те, що
при прийнятті зазначеного судового
рішення було порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на підставі згоди
(доручення) відповідача №225-КР-5615/2 від
10.11.2000 року позивач замовив проект
відведення земельної ділянки
(кадастрова справа А-1711).

27 липня 2007 року позивач отримав
висновок обов'язкової державної
землевпорядної експертизи та 30
листопада 2007 року передав до Київської
міської ради.

На час звернення до суду відповідачем
кадастрова справа А-1711 залишена без
розгляду та затвердження.

Суд першої інстанції задовольнив
позовні вимоги з тих підстав, що за
рішенням суду можливе не тільки
розроблення проектів відведення, але
можливе здійснення повного механізму
розроблення документації із
землеустрою щодо оформлення прав на
землю: від розроблення проекту
відведення до отримання технічної
документації із землеустрою, що
посвідчують право на землю.

Між тим, суд апеляційної інстанції,
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та частково задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
виключно після рішення органу
місцевого самоврядування про надання
земельної ділянки у користування,
особа, яка претендує на неї, має право
вчиняти дії по виготовленню
правовстановлюючих документів.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким висновком
апеляційного суду, враховуючи
наступне.

Статтею 12 Земельного кодексу України (в
редакції чинної на момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що до
повноважень міських рад у галузі
земельних відносин належить
розпорядження землями територіальних
громад.

Згідно ст. 123 Земельного кодексу
України, юридична особа, зацікавлена в
одержанні земельної ділянки у постійне
користування із земель державної або
комунальної власності, звертається з
відповідним клопотанням до районної,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій або сільської,
селищної, міської ради. До клопотання
про відведення земельної ділянки
додаються матеріали, передбачені
частиною п'ятнадцятою статті 151 цього
Кодексу, документи, що обґрунтовують її
розмір, призначення та місце
розташування.

Відповідна районна державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає клопотання у
місячний строк і дає згоду на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки. Проект відведення
земельної ділянки погоджується із
землекористувачем, органом по
земельних ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури та охорони
культурної спадщини і після одержання
висновку державної землевпорядної
експертизи по об'єктах, які їй
підлягають, подається до відповідної
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради, які розглядають
його у місячний строк і, в межах своїх
повноважень, визначених цим Кодексом,
приймають рішення про надання
земельної ділянки.

Відтак, колегія суддів погоджується з
висновками судів стосовно
бездіяльності Київської міської ради,
яка полягає у не розгляді в місячний
строк документації щодо відведення
земельної ділянки ТОВ фірма «Сковен».

Водночас, пунктом 34 частини першої
статті 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено,
що питання регулювання земельних
відносин вирішуються виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з судом апеляційної
інстанції, що виключно після рішення
органу місцевого самоврядування про
надання земельної ділянки у
користування особа, яка претендує на
неї, має право вчиняти дії по
виготовленню правовстановлюючих
документів. У даному випадку позивачем
було обрано невірний спосіб захисту
своїх порушених прав.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку, що судом апеляційної
інстанції повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю фірми
«Сковен»відхилити, а постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 вересня
2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: