Справа № 804/14208/13-а
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Коренева А.О.,
при секретарі судового засідання -
представника позивача - Гауке Т.М.,
Барського О.А., Познянського В.А.,
представника відповідача - Гребенюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську в
приміщенні Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «НВО «Укрпромсервіс»
до Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 13.09.13, -
Позивач, ТОВ НВО «Укрпромсервіс»,
звернувся до суду з позовом до ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дії щодо
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
НВО «Укрпромсервіс» по
взаємовідносинам з ПП «ATM», ТОВ
«Градієнт Тек», ПП «Сворог», ТОВ «Транс
Бізнес Лайн», ТОВ «Поліметал-торг», ТОВ
«Ангстрем Континенталь», за
результатами якої складено Акт №
379/04-61-22-3/33115728 від 02.09.2013р.; визнання
незаконними та скасування податкових
позовних вимог позивачем зазначено, що
відповідач провів невиїзну перевірку
позивача без наявних підстав для її
проведення згідно з п.78.1.1 ст.78
Податкового кодексу, оскільки ДПІ
отримана відповідь на письмовий запит
з питань отримання пояснень та
документальних підтверджень стосовно
взаємовідносин ТОВ «НВО»
«Укрпромсервіс» з ПП «ATM», ТОВ
«Градієнт Тек», ПП «Сворог», ТОВ «Транс
Бізнес Лайн», ТОВ «Поліметал-торг», ТОВ
«Ангстрем Континенталь». Також
позивачем зазначено, що висновки Акту
перевірки, на підставі якого прийняті
спірні рішення, ґрунтуються виключно
на висновках: - акту № 7198/22-4/24606641 від
21.12.2012 року ДПІ у Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
щодо проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ПП
"ATM"; - акту від 18.02.13 № 257/224/36095668 про
неможливість проведення зустрічної
перевірки ТОВ «Градієнт Тек» ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області; - акту від 14.02.13 № 197/224/33248577 про
неможливість проведення зустрічної
перевірки ПП «Сворог» ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області; - акту від 22.01.13 № 86/224/38113458 про
неможливість проведення зустрічної
перевірки ТОВ «Транс Бізнес Лайн» ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області; - акту від 22.01.13 № 89/224/38113463 про
неможливість проведення зустрічної
перевірки ТОВ «ПОЛІМЕТАЛ-ТОРГ» ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області; - акту № 7208/224/33906299 від 21.12.12 ДПІ
у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська по підприємству ТОВ
«Ангстрем Континенталь». Наведене, на
думку позивача, є порушенням діючого
законодавства України, яким не
передбачено право податкового органу
визнавати угоди нікчемними чи
нереальними на підставі висновків
актів перевірки. Також позивачем
зазначено, що всі первинні документи
були надані ТОВ «НВО «Укрпромсервіс»
до перевірки, такі документи повністю
відповідають вимогам Закону № 996:
складені на паперових носіях, мають всі
необхідні реквізити, передбачені
нормами даного закону, підписані
відповідальними особами та скріплені
печатками сторін, що брали участь у
здійсненні господарської операції. В
судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали та
просили їх задовольнити.
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області, проти
задоволення позову заперечував. Мотиви
незгоди зводяться до того, що спірні
рішення були прийняті за результатами
перевірки позивача, якою встановлено
фіктивність операцій та відсутність
доказів їх реального вчинення, що
підтверджується актами перевірок
податкових органів контрагентів
позивача: ПП «ATM», ТОВ «Градієнт Тек», ПП
«Сворог», ТОВ «Транс Бізнес Лайн», ТОВ
«Поліметал-торг», ТОВ «Ангстрем
Континенталь». В судовому засіданні
представник відповідача просив
відмовити в задоволені позову з
підстав наведених в запереченнях про
позову (том 1 а.с.212-215).

Вивчивши доводи позову та заперечень,
заслухавши пояснення представників
сторін та свідків, дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
при винесені постанови виходить з
наступних підстав та мотивів.

Позивачем відносно відповідача на
підставі наказу про проведення
документальної невиїзної позапланової
перевірки від 16.08.13 №158 проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку дотримання вимог
податкового законодавства ТОВ «НВО
«Укрпромсервіс», за результатами якої
складено Акт №379/04-61-22-3/33115728 від 02.09.13
«Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «НВО «Укрпромсервіс»
() з питання дотримання
вимог податкового законодавства,
достовірності, повноти нарахування та
сплати усіх податків та зборів по
взаємовідносинам з ПП «ATM» за період з
01.06.2012 року по 30.11.12, ТОВ «Градієнт Тек»
за листопад 2012 року, ПП «Сворог» за
листопад 2012 року, ТОВ «Транс Бізнес
Лайн» за період з 01.06.12 по 31.10.12, ТОВ
«Поліметал-торг» за червень та
вересень 2012 року, ТОВ «Ангстрем
Континенталь» за період з 01.08.12 по
31.10.12».

За висновками вказаного акту
перевіркою встановлено порушення
позивачем: - пп.135.5.4 п.135.5. ст.135, пп. 138.1.1
п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1. ст.139 ПКУ,
що призвело до заниження податку на
прибуток в розмірі 824 471 грн., у т.ч. за ІІ
кВ.2012р. - на суму 128 275 грн., за ІІІ кВ.2012р. -
384 628 грн., за ІV кВ.2012р. - на суму 311 568 грн.;
- абз. «а» п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6
ст.198, п.200.1 ст.200 ПКУ, внаслідок чого ним
занижено податок на додану вартість в
розмірі 356 914 грн. , в т.ч. за червень 2012 р.
- 55 530 грн., липень 2012р. - 55 594 грн., серпень
2012 р. - 48 023 грн., вересень 2012 року - 62 889
грн., жовтень 2012 р. - 86 522 грн., листопад 2012
р. - 48 356 грн.

Наведені висновки зроблені
відповідачем на підставі актів
перевірки контролюючого органу
відносно контрагентів позивача, а саме:
- акту № 7198/22-4/24606641 від 21.12.2012 року ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
щодо проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ПП
"ATM"; - акту від 18.02.13 № 257/224/36095668 про
неможливість проведення зустрічної
перевірки ТОВ «Градієнт Тек» ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області; - акту від 14.02.13 № 197/224/33248577 про
неможливість проведення зустрічної
перевірки ПП «Сворог» ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області; - акту від 22.01.13 № 86/224/38113458 про
неможливість проведення зустрічної
перевірки ТОВ «Транс Бізнес Лайн» ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області; - акту від 22.01.13 № 89/224/38113463 про
неможливість проведення зустрічної
перевірки ТОВ «ПОЛІМЕТАЛ-ТОРГ» ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області; - акту № 7208/224/33906299 від 21.12.12 ДПІ
у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська по підприємству ТОВ
«Ангстрем Континенталь», за якими
податковий орган дійшов висновку про
відсутність об'єктів оподаткування по
операціях з придбання товару та по
операціях з продажу цих товарів.

За посиланням на акт перевірки
№379/04-61-22-3/33115728 від 02.09.13 відповідачем
прийняті податкові
повідомлення-рішення форми «Р» від
13.09.13 № , яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток в розмірі 1 030 588 грн. 75 коп., в
тому числі за основним платежем - 824
471рн., за штрафними санкціями - 206 117,75
грн., та від 13.09.13 № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
446 142 грн. 50 коп., в тому числі за основним
платежем - 356 914 грн., за штрафними
санкціями - 89 228 грн. 50 коп.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість вказаних висновків
відповідача і винесених на підставі
таких висновків спірних актів
індивідуальної дії на відповідність
вимогам ч.3 ст.2 КАС України,
проаналізувавши положення
законодавчих актів, якими врегульовані
спірні правовідносини, суд зауважує на
наступному.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом. Згідно з п.79.1 ст.79 ПКУ
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених ст.77 та 78 цього
Кодексу. Положеннями п. 79.2 ст.79 ПКУ
передбачено, що документальна
позапланова невиїзна перевірка
проводиться посадовими особами
контролюючого органу виключно на
підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки. Виконання умов цієї
статті надає посадовим особам
контролюючого органу право розпочати
проведення документальної невиїзної
перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи та
визнається сторонами, документальна
позапланова невиїзна перевірка
позивача, за результатами якої
прийняті спірні рішення, проведена
відповідачем на підставі рішення
керівника контролюючого органу -
Наказу від 16.08.13 №158 «Про призначення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «НВО Укрпромсервіс».
Копія вказаного наказу, а також
письмове повідомлення про дату початку
та місце проведення такої перевірки
від 16.08.13 №26 отримані платником податку
- позивачем в особі керівника Сидоренко
Є.В. (том 1 а.с.216-217).

Судовим розглядом справи встановлено,
що позивач не скористався правом на
оскарження наказу керівника ДПІ від
16.08.13 №158, що вказує на фактичне
допущення позивачем посадових осіб
відповідача до проведення перевірки.
Як вбачається з акту перевірки
№379/04-61-22-3/33115728 від 02.09.13, керівник
позивача був ознайомлений з актом
перевірки та не висловив щодо нього
зауважень (том 1 а.с.65).

За таких обставин підстави вважати
протиправними дії податкового органу
по проведенню документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
НВО «Укрпромсервіс» по
взаємовідносинам з ПП «ATM», ТОВ
«Градієнт Тек», ПП «Сворог», ТОВ «Транс
Бізнес Лайн», ТОВ «Поліметал-торг», ТОВ
«Ангстрем Континенталь», за
результатами якої складено Акт№
379/04-61-22-3/33115728 від 02.09.13, відсутні.

Судом з'ясовано, що спірні суми
податкового кредиту в розмірі 356 914 грн.
та витрат в розмірі 1 784 568 грн.
сформовані позивачем за
взаємовідносинами з ПП «ATM» за період з
01.06.2012 р, з ТОВ «Градієнт Тек» за
листопад 2012 року, з ПП «Сворог» за
листопад 2012 р., з ТОВ «Транс Бізнес
Лайн» за період з 01.06.12 по 31.10.12, з ТОВ
«Поліметал-торг» за червень та
вересень 2012 р., з ТОВ «Ангстрем
Континенталь» за період з 01.08.12 по 31.10.12.

На підтвердження існування зазначених
взаємовідносин та правомірності
формування витрат та податкового
кредиту позивачем подані до суду:

- Договір № 0601-1 від 01.06.12, укладений між
ПП «АТМ» та позивачем на реалізацію
останньому товарів; видаткова накладна
№ 1411 від 01.06.2012 року, податкова накладна
№ 510 від 01.06.2012 року, Видаткова накладна
№ 1412 від 05.06.2012 року, Податкова накладна
№ 511 від 05.06.2012 року, Видаткова накладна
№ 2064 від 26.07.2012 року, Податкова накладна
№ 610 від 26.07.2012 року, Видаткова накладна
№ 2063 від 25.07.2012 року, Податкова накладна
№ 609 від 25.07.2012 року, Видаткова накладна
№ 2062 від 24.07.2012 року, Податкова накладна
№ 608 від 24.07.2012 року, Видаткова накладна
№ 2061 від 23.07.2012 року, Податкова накладна
№ 607 від 23.07.2012 року, Видаткова накладна
№ 2566 від 08.08.2012 року, Податкова накладна
№ 458 від 08.08.2012 року. Видаткова накладна
№ 2567 від 10.08.2012 року, Податкова накладна
№ 459 від 10.08.2012 року, Видаткова накладна
№ 2569 від 14.08.2012 року, Податкова накладна
№ 461 від 14.08.2012 року, Видаткова накладна
№ 3527 від 04.09.2012 року, Податкова накладна
№ 454 від 04.09.2012 року, Видаткова накладна
№ 3528 від 07.09.2012 року, Податкова накладна
№ 455 від 07.09.2012 року, Видаткова накладна
№ 4484 від 02.10.2012 року, Податкова накладна
№ 554 від 02.10.2012 року, Видаткова накладна
№ 4485 від 04.10.2012 року, Податкова накладна
№ 555 від 04.10.2012 року, Видаткова накладна
№ 4486 від 08.10.2012 року, Податкова накладна
№ 556 від 08.10.2012 року, Видаткова накладна
№ 4487 від 09.10.2012 року, Податкова накладна
№ 557 від 09.10.2012 року, Видаткова накладна
№ 5209 від 02.11.2012 року, Податкова накладна
№ 518 від 02.11.2012 року (том 1 а.с.68-100),
рахунки-фактури та платіжні доручення
в підтвердження оплати таких рахунків
фактури (том 2 а.с.17-50);
товарно-транспортні накладні (том 4,
а.с.38-53), що підтверджують
транспортування товару за видатковими
накладними на адресу м.
Дніпропетровськ, пос. Мірний, віл.
Терпігорьєва, 1, за якою знаходиться
складське приміщення, котре перебуває
в оренді у позивача на підставі
Договору оренди №2-У2 від 01.01.12 (том 2
а.с.15-16);

- Договір від 07.11.12 №1107-1, укладений між
ТОВ «НВО «Укрпромсервіс» та ТОВ
«Градієнт ТЕК», за яким позивач
придбаває продукцію у постачальника -
ТОВ «Градієнт ТЕК» (том 4 а.с.58-59),
Видаткова накладна № 180 від 07.11.2012 року,
Податкова накладна № 144 від 07.11.2012 року,
Видаткова накладна № 191 від 09.11.2012 року,
Податкова накладна № 150 від 09.11.2012 року
(том 1 а.с.142-145); рахунок-фактури та
платіжні доручення в підтвердження
оплати товарів, отриманих за вказаним
договором (том 2 а.с.112-115);
товарно-транспортні накладні (том 4,
а.с.54-55), що підтверджують
транспортування товару за видатковими
накладними на адресу
м.Дніпропетровськ, пос.Мірний, віл.
Терпігорьєва, 1, за якою знаходиться
складське приміщення, котре перебує в
оренді у позивача на підставі Договору
оренди №2-У2 від 01.01.12(том 2 а.с.15-16);

- Договір від 19.11.12 №111-1, укладений між TOB
«НВО «Укрпромсервіс» та ПП «Сворог», за
яким позивач придбаває продукцію у
постачальника ПП «Сворог» (том 4 а.с.56-57),
Видаткова накладна № 73 від 19.11.2012 року,
Податкова накладна № 65 від 19.11.2012 року,
видаткова накладна № 74 від 22.11.2012 року,
Податкова накладна № 66 від 22.11.2012 року
(том 1 а.с.146-149), рахунки-фактури
постачальника ПП «Сворог» та платіжні
доручення в підтвердження їх оплати
позивачем (том 2 а.с.116-120),
товарно-транспортні накладні (том 4,
а.с.30-31), що підтверджують
транспортування товару за видатковими
накладними на адресу м.
Дніпропетровськ, пос. Мірний, віл.
Терпігорьєва, 1, за якою знаходиться
складське приміщення, котре перебуває
в оренді у позивача на підставі
Договору оренди №2-У2 від 01.01.12 (том 2
а.с.15-16);

- Договір № 0622-1 від 22.06.12, укладений між
ТОВ «Транс Бізнес Лайн» та позивачем,
за яким останній придбаває продукцію,
видаткова накладна № 239 від 22.06.2012 року,
Податкова накладна № 124 від 22.06.2012 року,
Видаткова накладна № 240 від 25.06.2012 року,
Податкова накладна № 125 від 25.06.2012 року,
Видаткова накладна № 366 від 17.07.2012 року,
Податкова накладна № 98 від 17.07.2012 року,
Видаткова накладна № 367 від 19.07.2012 року,
Податкова накладна № 99 від 19.07.2012 року,
Видаткова накладна № 661 від 27.08.2012 року,
Податкова накладна № 160 від 27.08.2012 року,
Видаткова накладна № 662 від 28.08.2012 року,
Податкова накладна № 161 від 28.08.2012 року,
Видаткова накладна № 1101 від 24.09.2012 року,
Податкова накладна № 248 від 24.09.2012 року,
Видаткова накладна № 1609 від 23.10.2012 року,
Податкова накладна № 396 від 23.10.2012 року,
Видаткова накладна № 1610 від 24.10.2012 року,
Податкова накладна № 397 від 24.10.2012 року
(том 1 а.с.101-119), рахунки-фактури
постачальника - ТОВ «Транс Бізнес Лайн»
та платіжні доручення, що
підтверджують їх оплату позивачем (том
2 а.с.207-225), товарно-транспортні накладні
(том 4, а.с.21-29), що підтверджують
транспортування товару за видатковими
накладними на адресу м.
Дніпропетровськ, пос. Мірний, віл.
Терпігорьєва, 1, за якою знаходиться
складське приміщення, котре перебує в
оренді у позивача на підставі Договору
оренди №2-У2 від 01.01.12(том 2 а.с.15-16);

- Договір № 0611-1 від 11.06.2012 року,
укладений між з ТОВ «Поліметал-торг» та
позивачем, за яким останній придбаває
продукцію, видаткова накладна № 82 від
11.06.2012 року, Податкова накладна № 65 від
11.06.2012 року, Видаткова накладна № 83 від
20.06.2012 року, Податкова накладна № 66 від
20.06.2012 року, Видаткова накладна № 619 від
20.09.2012 року, Податкова накладна № 174 від
20.09.2012 року, Видаткова накладна № 618 від
17.09.2012 року, Податкова накладна № 173 від
17.09.2012 року (том 1 а.с.120-128),
рахунки-фактури постачальника ТОВ
«Поліметал-торг» та платіжні
доручення, що підтверджують оплату
позивачем товару за вказаним договором
(том 3 а.с.91-94), товарно-транспортні
накладні (том 4, а.с.17-20), що
підтверджують транспортування товару
за видатковими накладними на адресу м.
Дніпропетровськ, пос. Мірний, віл.
Терпігорьєва, 1, за якою знаходиться
складське приміщення, котре перебуває
в оренді у позивача на підставі
Договору оренди №2-У2 від 01.01.12 (том 2
а.с.15-16).

- Договір № 0830-1 від 30.08.2012 року,
укладений між ТОВ «Ангстрем
Континенталь» та позивачем, за яким
останній продукцію; Видаткова накладна
№ 3921 від 30.08.2012 року, Податкова накладна
№ 447 від 30.08.2012 року, Видаткова накладна
№ 4786 від 12.09.2012 року, Податкова накладна
№ 476 від 12.09.2012 року, Видаткова накладна
№ 4787 від 14.09.2012 року, Податкова накладна
№ 477 від 14.09.2012 року, Видаткова накладна
№ 5589 від 18.10.2012 року, Податкова накладна
№ 507 від 18.10.2012 року (том 1 а.с.129-141),
рахунки-фактури постачальника ТОВ
«Ангстрем Континенталь» та платіжні
доручення, що підтверджують оплату
позивачем товару за вказаним договором
(том 3 а.с.95-107), товарно-транспортні
накладні (том 4, а.с.32-37), що
підтверджують транспортування товару
за видатковими накладними на адресу м.
Дніпропетровськ, пос. Мірний, віл.
Терпігорьєва, 1, за якою знаходиться
складське приміщення, котре перебує в
оренді у позивача на підставі Договору
оренди №2-У2 від 01.01.12(том 2 а.с.15-16).

Розв'язуючи спір, суд зазначає, що
порядок формування платником податків
витрат та податкового кредиту за
спірний період за вказаними
господарськими взаємовідносинами
визначений приписами Податкового
кодексу України.

Згідно з п. 14.1.36 ст. 14 ПК України,
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
За змістом п. 22.1. ст. 22 ПК України,
об'єктом оподаткування можуть бути
майно, товари, дохід (прибуток) або його
частина, обороти з реалізації товарів
(робіт, послуг), операції з постачання
товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти,
визначені податковим законодавством, з
наявністю яких податкове
законодавство пов'язує виникнення у
платника податкового обов'язку.

Витрати платника податку, що
включаються до витрат операційної
діяльності, визначені положеннями
пп.138.1.1. п.138.1 ст.138 ПКУ. Відповідно до п.
138.2 ст. 138 ПК України, витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник податку
для визначення об'єкта оподаткування
має право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Приписами пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України
визначено, що витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку, не включаються до
складу витрат. У разі втрати, знищення
або зіпсуття зазначених документів
платник податку має право письмово
заявити про це органу державної
податкової служби та здійснити заходи,
необхідні для поновлення таких
документів. Письмова заява має бути
надіслана до/або разом із поданням
розрахунку податкових зобов'язань за
звітний податковий період. Платник
податків зобов'язаний відновити
втрачені, знищені або зіпсовані
документи протягом 90 календарних днів
з дня, що настає за днем надходження
такої заяви до органу державної
податкової служби, митного органу. Якщо
платник податку поновить зазначені
документи в наступних податкових
періодах, підтверджені витрати
включаються до витрат за податковий
період, на який припадає таке
поновлення.

На підстави наведених законодавчих
положень суд доходить до висновку, що
при складанні податкової звітності з
метою правильного відображення
господарської операції повинні
враховуватись відповідні документи
первинного обліку, а саме по зазначених
операціях придбання товарів повинні
бути в наявності первинні документи, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат на такі товари,
отримання позивачем таких товарів,
використання їх у господарській
діяльності позивача.

Як вбачається з Виписки з ЄДРПОУ (том 1
а.с.15), видами діяльності позивача є
неспеціалізована оптова торгівля. Факт
реальності виконання господарських
зобов'язань та отримання позивачем від
зазначених вище контрагентів товарів
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями видаткових накладних та
товарно-транспортних накладних. Факт
оплати позивачем товарів
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями рахунків-фактури,
платіжних доручень та банківських
виписок. Факт використання позивачем
таких товарів у власній господарській
діяльності підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями первинних
документів, за якими позивач
реалізував такі товари своїм
контрагентам - покупцям (том 4 а.с.92-250,
том 5, том 6). Допитаний в якості свідка
ОСОБА_8 надав суду ґрунтовні пояснення
з приводу отримання ним товарів від
контрагентів позивача - ТОВ «АТМ», ТОВ
«Транс Бізнес Лайн», ТОВ «Поліметал
Торг», ТОВ «Ангстрем Континенталь»,
представник позивача Сидоренко Є.В.
також надав чітки пояснення в ході
розгляду справи з приводу обставини
отримання ним товарів від ТОВ
«Градієнт ТЕК» та ПП «Сворог».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» № 996-XIV (далі -
Закон № 996-XIV) господарська операція -
дія або подія, яка викликає зміни в
структурі активів та зобов'язань,
власному капіталі підприємства;
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення;
фінансова звітність - бухгалтерська
звітність, що містить інформацію про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства за звітний період. Згідно
зі ст. 3 Закону № 996-XIV метою ведення
бухгалтерського обліку і складання
фінансової звітності є надання
користувачам для прийняття рішень
повної, правдивої та неупередженої
інформації про фінансове становище,
результати діяльності та рух грошових
коштів підприємства. Приписами ст.9
Закону № 996-XIV визначено, що підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

З огляду на викладене, суд відмічає, що
події отримання позивачем товарів від
ПП «ATM», ТОВ «Градієнт Тек», ПП «Сворог»,
ТОВ «Транс Бізнес Лайн», ТОВ
«Поліметал-торг», ТОВ «Ангстрем
Континенталь» у спірних періодах,
оплати таких товарів та їх
використання у власній господарській
діяльності оформлені первинними
документами, наведеними вище, копії
яких наявні в матеріалах справи, що
містять обов'язкові реквізити,
визначені ч. 2. ст. 9 Закону № 996-XIV, а
відтак є належними доказами реальності
спірних господарських операцій.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
документами для юридичної особи, що
здійснює вантажні перевезення, є
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
дорожній лист, товарно-транспортна
накладна або інший визначений
законодавством документ на вантаж.
Згідно з п. 11.1 Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
14.10.1997 року № 363 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.02.1998
року за № 128/2568 (далі - Правила)
основними документами на перевезення
вантажів є товарно-транспортні
накладні та дорожні листи вантажного
автомобіля. Відповідно до абз.27 п. 1
Правил товарно-транспортна накладна -
єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи. Суд зазначає, що факт
перевезення придбаних товарів
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями товарно-транспортних
накладних.

Відповідно до Інструкції про порядок
реєстрації виданих, повернутих і
використаних довіреностей на
одержання цінностей, затвердженої
наказом Мінфіну України від 16.05.96 № 99,
зареєстрованої в Мін'юсті України 12.06.96
за № 293/1318, дія якої поширюється на
підприємства, установи та організації,
їх відділення, філії, інші відокремлені
підрозділи та представництва
іноземних суб'єктів господарської
діяльності, регламентовано умови та
порядок видачі довіреностей на
одержання товарно-матеріальних
цінностей. Згідно з п. 3 Інструкції № 99
сировина, матеріали, паливо,
запчастини, інвентар, худоба, насіння,
добрива, інструмент, товари, основні
засоби та інші товарно-матеріальні
цінності, а також нематеріальні активи,
грошові документи і цінні папери (далі -
цінності) відпускаються покупцям або
передаються безплатно тільки за
довіреністю одержувачів. Видача
бланків довіреностей здійснюється
після їх реєстрації у журналі
реєстрації довіреностей. Довіреність
на одержання цінностей видається лише
особам, які працюють на даному
підприємстві. Згідно з п. 6 Інструкції №
99 довіреність на одержання цінностей
від постачальника за нарядом, рахунком,
договором, замовленням, угодою або
іншим документом, що їх замінює,
видається довіреній особі під розписку
і реєструється в журналі реєстрації
довіреностей. Відповідно до п. 10
Інструкції № 99 особа, якій видано
довіреність, зобов'язана не пізніше
наступного дня після кожного випадку
доставки на підприємство одержаних за
довіреністю цінностей, незалежно від
того, одержані цінності за довіреністю
повністю або частково, надати
працівнику підприємства, який здійснює
виписування та реєстрацію
довіреностей, документ про одержання
нею цінностей та їх здачу на склад (у
комору) або матеріально відповідальній
особі. Згідно із вимогами п. 13
Інструкції № 99 довіреність незалежно
від строку її дії залишається у
постачальника при першому відпуску
цінностей. У разі відпуску цінностей
частинами на кожний частковий відпуск
складається накладна (акт
приймання-здачі або інший аналогічний
документ) із зазначенням на ній номера
довіреності та дати її видачі. У цих
випадках один примірник накладної (або
документа, що її заміняє) передається
одержувачу цінностей, а інший -
додається до залишеної у постачальника
довіреності й використовується для
спостереження і контролю за відпуском
цінностей згідно з довіреністю, а також
для проведення розрахунків з
одержувачем. Факт наявності
довіреностей на отримання
товарно-матеріальних цінностей на
ОСОБА_8 та Сидоренко Є.В., котрі за
видатковими накладними отримували
товари від контрагентів ПП «ATM», ТОВ
«Градієнт Тек», ПП «Сворог», ТОВ «Транс
Бізнес Лайн», ТОВ «Поліметал-торг», ТОВ
«Ангстрем Континенталь»,
підтверджується наданою позивачем
копією витягу з Журналу реєстрації
довіреностей (том 3 а.с.158-165).

Згідно з п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1
ст. 188 ПК України, об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість є операції платників податку,
окрім іншого, з постачання товарів,
місце постачання яких розташоване на
митній території України. Датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: або
дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, або дата відвантаження
товарів. База оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
звичайних цін, з урахуванням
загальнодержавних податків та зборів.

За приписами п. 201.1, 201.4, 201.6 ст. 201 ПК
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
податкову накладну. Податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця та є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Пунктом 200.1 ст. 200
згаданого Кодексу встановлено, що сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. В свою чергу,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198
виникає, окрім іншого, у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. При цьому,
відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною. Податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, та складається з
сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за встановленою
ставкою, протягом такого звітного
періоду, окрім іншого, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог ст. 201
Кодексу). Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК
України визначено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП
«ATM», ТОВ «Градієнт Тек», ПП «Сворог»,
ТОВ «Транс Бізнес Лайн», ТОВ
«Поліметал-торг», ТОВ «Ангстрем
Континенталь» були виписані на адресу
позивача податкові накладні, на
підставі яких позивачем сформований
податковий кредит в розмірі 356 914 грн., в
тому числі за червень 2012 р. - 55 530 грн., за
липень 32012р. - 55 594 грн., за серпень 2012 р. -
48 023 грн., за вересень 2012р. - 62 889 грн., за
жовтень 2012р. - 86 522 грн., за листопад 2012р.
- 48 356 грн. Факт наявності таких
податкових накладних був встановлений
і відповідачем в ході проведення
перевірки позивача, про
невідповідність таких податкових
накладних приписам ПК України
відповідачем не зазначено, а судом в
ході розгляду справи не встановлено. За
даними податкового органу на час
виконання спірних господарських
взаємовідносин та виписки податкових
накладних, сторони були зареєстровані
у встановленому законом порядку
платником податку на додану вартість.

Як зазначено вище, підстави для
виникнення у платника податку на
додану вартість права на податковий
кредит, порядок його формування, а
також порядок виникнення від'ємного
значення, визначені ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК
України.

За умови відсутності законодавчо
визначених обставин, які б позбавляли
платника податку (покупця) права на
формування податкового кредиту,
зокрема за відсутністю з боку платника
порушення вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6
ст. 198 ПК України при формуванні
податкового кредиту останній має право
на податковий кредит, на який
зменшується податкове зобов'язання
звітного періоду за правилом п.п. 14.1.181
п. 14.1 ст. 14, п. 200.1 ст. 200 ПК України.

Судом в ході розгляду справи не
встановлено жодного фактичного
порушення позивачем вимог наведених
норм законодавства, яке б позбавляло
його права на податковий кредит. За
умови реального здійснення
господарської операції, яка призвела
до об'єктивної зміни складу активів
платника податків - покупця, будь-які
порушення постачальниками товару
податкового законодавства чи правил
ведення господарської діяльності не
можуть бути підставою для позбавлення
покупця права на податковий кредит.

Суд зважує, що платник податку на
додану вартість (покупець товару) не
має обов'язку та повноважень
здійснювати контроль за дотриманням
постачальниками товару вимог
законодавства щодо здійснення
господарської діяльності, дотримання
вимог податкового законодавства тощо і
в подальшому зазнавати певних
негативних наслідків у вигляді
позбавлення права на податковий кредит
за можливу неправомірну діяльність
будь-кого з контрагентів. Такий платник
не повинен притягуватися до
відповідальності в тому випадку, якщо
він здійснював реальну господарську
операцію. Лише встановлення в ході
судового розгляду факту узгодженості
дій платника податків з
недобросовісними постачальниками з
метою незаконного отримання
податкових вигод або його обізнаності
з такими діями постачальників чи
сприяння ухиленню постачальниками
товару від виконання податкових
зобов'язань може слугувати підставою
для відмови у праві на податковий
кредит. При цьому такі висновки не
можуть ґрунтуватися на припущеннях, а
можуть ґрунтуватися лише на належних,
достатніх, а також тих доказах, які
одержані з дотриманням закону.
Відповідачем не наведено доводів та
доказів тому, що позивач діяв без
належної обачності та був обізнаним
про допущення його контрагентом певних
порушень законодавства при створенні
підприємства чи веденні господарської
діяльності.

Посилання відповідача на висновки
актів перевірки відносно ПП «ATM», ТОВ
«Градієнт Тек», ПП «Сворог», ТОВ «Транс
Бізнес Лайн», ТОВ «Поліметал-торг», ТОВ
«Ангстрем Континенталь» щодо
безтоварності операцій по ланцюгу
постачання товару, нереальності
здійснення операцій по ланцюгу
постачання, а також на дані
інформаційних ресурсів податкових
органів, суд не бере до уваги з огляду
на наступне.

Податковий кодекс України не ставить
право платника податків на формуванні
витрат та віднесення сплачених сум ПДВ
до податкового кредиту в залежність
від дій або бездіяльності його
контрагентів. Якщо контрагенти не
виконали свого зобов'язання по сплаті
податку до бюджету, це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи. Також суд
зазначає, що в силу положень Цивільного
кодексу України, Господарського
кодексу України та Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» позивач та
контрагенти позивача є окремими
суб'єктами права зі статусом юридичної
особи, а відтак позивач та контрагенти
позивача є окремими платниками
податків. За таких обставин, межі
юридичної відповідальності кожного
платника ПДВ, яка відповідно до ст. 61
Конституції України має
індивідуальний характер, поширюються
на діяння, що визнаються законом
протиправними та були вчинені саме цим
платником. Притягнення суб'єкта права
до відповідальності за діяння, що було
вчинено іншою особою, є неможливим, за
винятком встановлених ст. 228 Цивільного
кодексу України та ст.ст. 207 і 208
Господарського кодексу України
випадків свідомого укладення таким
суб'єктом права нікчемного правочину з
метою відображення певних первинних
документів в податковому обліку без
фактичного проведення господарських
операцій.

Саме така правова позиція викладена
Європейським Судом з прав людини
(рішення від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД
проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також
Верховним Судом України (постанова від
09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від
01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від
31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ
"Мукачівський лісокомбінат" до
Мукачівської ОДПІ про визнання
недійсним податкового
повідомлення-рішення, постанова від
31.01.2011 у справі за позовом ТОВ "Фірма
"ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень).

Також суд відмічає, що згідно з ч.1 ст. 204
ЦК України правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаним судом
недійсним (презумпція правомірності).
Єдиною підставою вважати правочин
нікчемним є його недійсність,
встановлена законом, саме законом, а не
актами, в тому числі актами перевірок
податкових органів, які б факти в таких
актах не були відображені. Отже вказані
в Актах перевірок щодо контрагентів
позивача висновки є суто суб'єктивною
думкою посадових осіб ДПІ, що проводили
такі перевірки.

Як зазначено вище, судом встановлено,
що фактичне виконання Договорів
позивача з ПП «ATM», ТОВ «Градієнт Тек»,
ПП «Сворог», ТОВ «Транс Бізнес Лайн»,
ТОВ «Поліметал-торг», ТОВ «Ангстрем
Континенталь» підтверджується
матеріалами справи. Також матеріалами
справи підтверджується, що в
подальшому товари, придбані у ПП «ATM»,
ТОВ «Градієнт Тек», ПП «Сворог», ТОВ
«Транс Бізнес Лайн», ТОВ
«Поліметал-торг», ТОВ «Ангстрем
Континенталь» протягом спірного
періоду, були використані (реалізовані)
позивачем в ході здійснення своєї
господарської діяльності.

Отже, на підтвердження реальності і
фактичності здійснених господарських
операцій за договірними відносинами з
ПП «ATM», ТОВ «Градієнт Тек», ПП «Сворог»,
ТОВ «Транс Бізнес Лайн», ТОВ
«Поліметал-торг», ТОВ «Ангстрем
Континенталь», позивачем були надані
суду належним чином засвідчені копії
документів, які відповідають вимогами
первинності в розумінні ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», і
являються підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.
Зазначені докази у їх сукупності та
взаємозв'язку, на думку суду,
спростовують твердження податкового
органу про «нереальність» здійснення
операцій позивачем з ПП «ATM», ТОВ
«Градієнт Тек», ПП «Сворог», ТОВ «Транс
Бізнес Лайн», ТОВ «Поліметал-торг», ТОВ
«Ангстрем Континенталь».

З огляду на наведені положення
податкового законодавства, враховуючи
фактичність здійснення позивачем та
його контрагентів спірних
господарських операцій, наявність
відповідних первинних документів, а
також податкових накладених,
оформлених відповідно до вимог ПКУ, суд
дійшов висновку про наявність у
позивача права на формування витрат в
розмірі 1 784 568 грн. та податкового
кредиту в сумі 356 914 грн. за такими
операціями. Відтак, судження
податкового органу про безоплатність
отриманих товарів та обов'язок
позивача включити суми в розмірі 2 141 481
грн. до складу валового доходу на
підставі пп.135.5.4 п.135.5. ст.135 ПКУ, як
вартість безоплатно отриманого товару,
з визначенням податкового зобов'язання
товариства не відповідають дійсним
обставинам господарської діяльності
позивача, проведеної у перевіряємому
періоді.

З урахуванням встановлених обставин,
суд дійшов висновку про те, що фактичні
обставини справи об'єктивно
засвідчують здійснення господарської
діяльності між позивачем та його
контрагентами з ПП «ATM», ТОВ «Градієнт
Тек», ПП «Сворог», ТОВ «Транс Бізнес
Лайн», ТОВ «Поліметал-торг», ТОВ
«Ангстрем Континенталь»,
правомірність віднесення позивачем
відповідних сум до складу витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, та формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість, відповідно до
первинних бухгалтерських документів
та по податковим накладним, які
виписані на виконання умов викладених
вище договірних відносин. Отже, спірні
податкові повідомлення-рішення від
13.09.2013 року № та № прийняті
відповідачем не обґрунтовано, без
урахування всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, а
обґрунтування відповідача, наведене в
акті перевірки, не відповідає вимогам
чинного законодавства. За викладених
обставин, позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «НВО
«Укрпромсервіс» підлягають
задоволенню в частині скасування
податкових повідомлень-рішень від
13.09.2013 року № та №.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
13.09.2013року та № від 13.09.2013 року.

В задоволені іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «НВО «Укрпромсервіс»
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 458 грн. (чотириста п'ятдесят
вісім гривень) 80 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами,
визначеними ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
згідно зі ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 11.03.14.

Суддя А.О. Коренев