Справа № 802/3003/13-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 лютого 2014 р.
Справа № 802/3003/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Комара Павла Анатолійовича ,

за участю:

секретаря судового засідання:
Кулика Віталія Віталійовича

представника позивача:
ОСОБА_1

представника відповідача:
Кирилюка Д. В.

за відсутності представника третьої
особи та відповідача 2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: фізичної особи-підприємеця
ОСОБА_3

до: Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області (Відповідач 1); т.в.о.
начальника інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області Гужви Леоніда
Павловича (Відповідач 2); третя особа, що
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - виконавчий комітет
Хмільницької міської ради

про: визнання протиправною та
скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулася
фізична особа - підприємець ОСОБА_3 із
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області (далі - Відповідач 1);
т.в.о. начальника інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області Гужви Леоніда
Павловича (далі - Відповідач 2); третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - виконавчий комітет
Хмільницької міської ради із вимогою
про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
штрафу за порушення у сфері
містобудівної діяльності.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що 04.06.2013р. т.в.о. начальника
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області Гужвою Леонідом
Павловичем винесено постанову №19 про
накладення штрафу за порушення у сфері
містобудівної діяльності.

На думку позивача, винесена постанова є
такою, що суперечить вимогам чинного
законодавства, а тому є протиправною та
підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні надала пояснення, що
відтворюють зміст позовної заяви та
просила адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача 1 -
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області, щодо задоволення
позовних вимог заперечував, при цьому
зазначив, що при винесенні
оскаржуваної постанови інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області діяла у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Відповідач 2 - т.в.о. начальника
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області Гужва Леонід
Павлович та представник третьої особи
на стороні відповідачів, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
виконавчого комітету Хмільницької
міської ради в судове засідання не
з'явилися, хоча про час, дату та місце
судового розгляду адміністративної
справи повідомлялися завчасно та у
відповідності до положень Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін у справі,
дослідивши письмові матеріали справи
та оцінивши надані докази, приходить до
висновку, що позов слід задовольнити
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 41 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності", державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю розглядають відповідно до
закону справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Згідно пункту 1 Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України №439 від 08.04.2011 року
(далі - Положення), державна
архітектурно-будівельна інспекція
України (Держархбудінспекція України)
є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.

Відповідно до п.п. 4, 8, 10 Положення на
Держархбудінспекцію в межах своїх
завдань покладені повноваження
здійснювати державний контроль за
дотриманням юридичними і фізичними
особами державних будівельних норм,
стандартів і правил під час виконання
підготовчих і будівельних робіт та
проводить перевірки відповідності
виконання підготовчих та будівельних
робіт, будівельних матеріалів, виробів
і конструкцій, що застосовуються у
будівництві, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил,
технічним умовам, затвердженим
проектним вимогам, рішенням; Згідно п.2
Указу Президента, Держархбудінспекція
України у своїй діяльності керується
Конституцією та законами України,
актами Президента України та Кабінету
Міністрів України, цим Положенням,
іншими актами законодавства України, а
також дорученнями Президента України.

Відповідно до п. 5 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №553 від
23.05.2011 року, державний архітектурний
контроль здійснюється у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок. Крім того відповідно до
вимог п.п.15-22 Порядку, результати
перевірки оформлюються відповідним
актом, протоколом, приписом та
виноситься постанова.

Судом встановлено, що 18.05.2013р. головним
державним інспектором відділу по
Північному регіону управління
контролю за будівництвом об'єктів,
якістю будівельних матеріалів та
державного ринкового нагляду №1
інспекції Держархбудконтролю у
Вінницькій області Вознюком Д. С. на
підставі наказу Інспекції від 14.05.2013р.
№422-ПП та враховуючи лист Літинської
селищної ради від 20.04.2013р. проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
будівництва двох зблокованих
тимчасових споруд для здійснення
підприємницької діяльності площею до 60
кв. м., зблокованих із зупинкою
санаторій "Міністерства оборони", що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за
результатами якої складено акт №422 - ПП.

За результатами перевірки
перевіряючими зроблений висновок, що
фізична особа - підприємець ОСОБА_3 у
АДРЕСА_1 на земельній ділянці
автобусної зупинки санаторій
"Міністерство Оборони", яка передана їй
у користування Хмільницькою міською
радою для здійснення підприємницької
діяльності, згідно Договору особистого
строкового сервітуту для
обслуговування тимчасової споруди від
13.09.2012р., провела будівельні роботи з
будівництва капітальної будівлі
магазину, площею по зовнішньому
контуру 80 кв. м. Дана будівля не
відповідає визначенню стаціонарної
тимчасової споруди, так як площа однієї
ТС по зовнішньому контуру має бути до 30
кв. м., відповідно до абзацу 7 п.п. 1.4 п.1
Порядку розміщення тимчасових споруд
для провадження підприємницької
діяльності.

Крім того, будівлю збудовано на
буто-бетонному фундаменті з глибиною
заглиблення до 400 мм., зі стінами
виготовлення із виробів пінобетонних
стінових дрібно штучних товщиною 200мм.,
кладкою на будівельному розчині, що є
ознакою її капітальності і порушенням
вимог п.п. 1.3 п. 1 вказаного Порядку, при
цьому допущено значне відхилення від
паспорту прив'язки тимчасової споруди
виданого Управлінням містобудування
та архітектури Хмільницької міської
ради (реєстраційний номер
містобудівного кадастру 534-12), чим
порушено п.п.2.20; 2.21 п. 2 зазначеного
Порядку.

Таким чином, перевіркою встановлено, що
при проведенні будівельних робіт по
спорудженню даного об'єкту будівництва
порушено ст. 9 Закону України "Про
архітектурну діяльність" (відсутність
відповідної проектної документації
розробленої та затвердженої в
установленому законодавством порядку)
та п.п. 2 п. 1 ст. 34 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
(відсутність зареєстрованої
інспекцією Державного архітектурно -
будівельного контролю у Вінницькій
області декларації про початок
будівельних робіт).

18.05.2013 року на підставі матеріалів та
висновків позапланової перевірки
контролюючим органом складено
протокол про вчинення суб'єктом
господарювання правопорушення у сфері
містобудівної діяльності (а.с.137-138) та
винесено припис, яким ФОП ОСОБА_3
зобов'язано привести об'єкт
будівництва у відповідність до вимог
чинного законодавства у сфері
містобудівної діяльності у термін до
30.07.2013 року (а.с.136).

28.05.2013 року постановою №8 у справі про
адміністративне правопорушення
заступником начальника інспекції
Державного архітектурно - будівельного
контролю у Вінницькій області
Любінецьким Ростиславом Євгенійовичем
закрито провадження у справі на
підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про
адміністративні правопорушення у
зв'язку з відсутністю складу
адміністративного правопорушення у
діях. Враховуючи факти викладені в Акті
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності від 18.05.2013р. №422-ПП,
здійснити заходи щодо оформлення
матеріалів про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності (а.с. 139-140).

31.05.2013 року контролюючим органом
відповідно до вимог ст. 41 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" та Закону України "Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудівної діяльності" складено
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності (а.с. 141).

04.06.2013 року т.в.о. начальника ІДАБК у
Вінницькій області Гужвою Леонідом
Павловичем винесено постанову №19 про
накладення на ФОП ОСОБА_3 штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності у сумі 51615,00 грн. за
порушення вимог ст. 9 Закону України
"Про архітектурну діяльність" та ст.34
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" (а.с.143-144).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 28 "Про
регулювання містобудівної діяльності",
тимчасова споруда торговельного,
побутового, соціально-культурного чи
іншого призначення для здійснення
підприємницької діяльності -
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Частиною 4 статті 28 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" встановлено, що розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності
здійснюється в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури.

Нормативно правовим документом, який
регулює розміщення тимчасових споруд
для провадження підприємницької
діяльності є Порядок розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності,
затверджений Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 21.10.2011 року № 244 (далі -
Порядок № 244).

Згідно п. 1.3 Порядку № 244 тимчасова
споруда торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності (далі - ТС) -
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Судом встановлено, що 10.07.2012 року на
виконання рішення Виконавчого
комітету Хмільницької міської ради
Вінницької області №766 від 03.07.2012 року
складено протокол погодження
(встановлення) та закріплення меж
земельної ділянки (а.с. 17 - 18).

На підставі договору особистого
строкового сервітуту для
обслуговування тимчасової споруди від
13.09.2012 року, Хмільницькою міською радою
встановлено особистий сервітут та
передано ОСОБА_3 у тимчасове
користування для розміщення
тимчасових споруд для здійснення
підприємницької діяльності земельну
ділянку площею 0,0078 га, розташовану по
АДРЕСА_1 та сплачує грошову суму за
вказану земельну ділянку, визначену в
п.3 цього договору (а.с.13-15). 24.05.2013 року
внесений відповідний запис до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності за №3878532 (а.с.51-52).

13.09.2012 року відділом Держкомзему у
місті Хмільнику зареєстрований
зазначений договір, про що у державному
реєстрі земель вчинено запис
№01.

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 244
підставою для розміщення ТС є
паспорт прив'язки ТС.

У ході судового розгляду
адміністративної справи судом
досліджено наявний в матеріалах справи
паспорт прив'язки ТС (а.с. 20-31).

Суд не бере до уваги твердження про те,
що розміщена тимчасова споруда є
об'єктом будівництва ІІ (другої
категорії) складності не відповідає
дійсності, оскільки позивачем не
здійснювалося облаштування
фундаменту. Розміщення тимчасової
споруди здійснювалося на вже існуючій
бетонній площадці на якій попередньо
розміщувалась зупинка.

Підпунктом 9 пункту 11 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
визначено, що посадові особи інспекцій
під час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають, зокрема, право вимагати у
випадках, передбачених законодавством,
вибіркового розкриття окремих
конструктивних елементів будинків і
споруд, проведення зйомки і замірів,
додаткових лабораторних та інших
випробувань будівельних матеріалів,
виробів і конструкцій.

Складений відповідачем акт від 18.05.2013
року, що став підставою для прийняття
оскаржуваної постанови, в розумінні
приписів ст.ст. 69, 70 КАС України не
містить посилань та додаткові
матеріалів про спосіб та заходи, за
допомогою яких було виявлено факт
наявності капітальної будівлі
змонтованої на бетонному фундаменті.

Тобто, з вище наведеного вбачається, що
позивачем збудована не капітальна
споруда, а тимчасова споруда для
провадження підприємницької
діяльності, так як вказана споруда
одноповерхова, виготовлена з
полегшених конструкцій з урахуванням
основних вимог до споруд,
встановлюється тимчасово, без
улаштування фундаменту.

Аргументи відповідача про те, що
вказана споруда є капітальним
будівництвом спростовуються наявними
в матеріалах справи фактичними даними.

З урахуванням вищевказаного суд
приходить до висновку про
безпідставність винесення постанови
від 18.05.2013 року №19 про застосування до
позивача штрафу за порушення вимог ст.
34 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" та ст. 9
Закону України "Про архітектурну
діяльність".

Відповідно до вимог статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно вимог ст. 2 КАСУ завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряючи, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано , тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дій);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (стаття 86 цього Кодексу).

Також, суд звертає увагу на те, що
відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач як суб'єкт
владних повноважень не надав суду
достатніх та беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, і не
довів правомірності прийнятої ним
постанови, у зв'язку з чим, остання є
протиправною та підлягає скасуванню.

Понесені позивачем судові витрати зі
сплати судового збору відповідно до ст.
94 КАС України, у зв'язку із задоволенням
позову, підлягають відшкодуванню із
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову т.в.о. начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області Гужви
Леоніда Павловича №19 від 04.06.2013р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 судовий збір у
розмірі 34, 41 грн. шляхом їх безспірного
списання органами Державної
казначейської служби України з
розрахункових рахунків Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Комар Павло
Анатолійович