Справа № 826/16740/13-а
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда
Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Грищенко Т.М.,

суддів
Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі
Костюченко М. .

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою Приватного
підприємства "Акрілат-Хімконтракт" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 листопада 2013 р. у
справі за адміністративним позовом
Приватного підприємства
"Акрілат-Хімконтракт" до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року Приватне підприємство
«Акрілат-Хімконтракт» звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Київської регіональної митниці
Міндоходів, в якому просило: визнати
протиправними та скасувати рішення
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
про коригування митної вартості
товарів № 100250000/2013/600470/2 від 30 липня 2013
року та картку відмови Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України в прийняття
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення від 30 липня 2013 року №
100250000/2013/01440.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва 14
листопада 2013 року у задоволені
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову в
повному обсязі та ухвалити нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги, мотивуючи свої вимоги тим, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи, порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між
RISEKIND LTD і Приватним підприємством
«Акрілат-Хімконтракт» укладено
контракт № 13/01-07 та додаток № 16 від 31
травня 2013 року, згідно з яким Продавець
зобов'язується поставити і продати, а
Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити L - Лизин Сульфат у кількості
35,00 тонн за ціною 971,43 дол. США/тн.

Загальна сума додатку становить 34000,05
дол. США (п.2). Умови оплати, згідно
додатку № 16 від 31 травня 2013 року,
протягом 45 днів від дати коносамента.

Продавцем виписано комерційний інвойс
від 31 травня 2013 року № 7542-22011 на
загальну суму 76500,00 дол. США.

Даний товар і відповідні
товаросупровідні документи подано до
митного оформлення згідно вантажної
митної декларації № 100250000/2013/065374 від 30
липня 2013 року.

Згідно електронної декларації митної
вартості № 100000000/2013/065374 від 30 липня 2013
року митна вартість товару заявлена
позивачем до митного оформлення, за
першим методом (за ціною договору) 271
762,40 грн. (34000,05 дол. США).

Для підтвердження визначення митної
вартості за першим методом (за ціною
договору) позивачем надано
зовнішньоекономічний контракт № 13/01-07
від 07 січня 2013 року та додаток № 16 від 31
травня 2013 року; Інвойс/рахунок № 7542-22011
від 31 травня 2013 року; міжнародну
автомобільну накладну (СМR) № 160 від 25
липня 2013 року; сертифікат походження
товару № CCPIT124518278 від 22 травня 2013 року;
страховий поліс № PYIE0000 від 06
червня 2013 року; платіжне доручення № 1232
від 10 липня 2013 року; коносамент MSCUDV097607
від 31 травня 2013 року; митна декларація
країни відправлення № 02524985 від 29
травня 2013 року; прас - лист від 17 квітня
2013 року; пакувальний лист № 7542-22011 від 31
травня 2013 року; ветеринарні свідоцтва
форми Ф-1, Ф-2 (ввезення товарів) Щ 30№231367
від 30 липня 2013 року; міжнародний
ветеринарний сертифікат № 05294 від
27 травня 2013 року; Дозвіл на ввезення в
Україну об'єктів
ветеринарно-санітарного контролю №
15-3-11/12240 від 27 грудня 2012 року; лист від
виробника від 19 липня 2013 року; лист від
виробника стосовно ціни від 30 липня 2013
року; сертифікат якості від виробника
від 05 червня 2013 року.

За результатами проведеного контролю
митної вартості товару відповідачем
прийнято рішення про коригування
митної вартості та винесено картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленню випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 100250000/2013/01440
від 30 липня 2013 року, у зв'язку наданням
документів, що містять неповні
відомості та містять розбіжності.

Після здійснення коригування митної
вартості, товар був випущений у вільний
обіг шляхом надання гарантій
відповідно за частиною 7 статті 55
Митного кодексу України по митній
декларації від 31 липня 2013 року за №
100250000/2013/065424.

13 вересня 2013 року Приватним
підприємством «Акрілат-Хімконтракт»
направлено додаткові докази на
підтвердження митної вартості, а саме:
копія прайс-листа від 17.04.2013(повторно);
копія листа ВІО-CHEM TEXNOLOGY LIMITED від 07.12.2012
року, що компанія «RISEKIND LTD» та компанія
Changchun Dahe Bio Technology Development Co., Ltd входить до
складу компанії BIO - СНЕМ TEXNOLOGY LIMITED, яка
в свою чергу являється материнською
компанією вищевказаних компаній. А
тому документи, які вимагає митний
орган, а саме: договір( контракт) із
третіми особами, пов'язаний з договором
про поставку товарів, митна вартість
яких визначається; рахунки про
здійснення платежів третім особам на
користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором; не можуть бути надані
декларантом, так як
зовнішньоекономічний контракт № 13/01-07
від 07.01.2013 р. є прямим контрактом без
посередників та третіх осіб; копія
експертного висновку
Торгово-промислової палати за №ЧЦ-197/2
від 28.08.2013; бухгалтерські документи
(податкові накладні « 371 від 29.08.2013, № 395
від 29.08.2013, №410 від 30.08.2013), проте листом
від 24 вересня 2013 року № 14.1/2-24/5152
позивачу відмовлено у перегляді
рішення про коригування.

Як вбачається з вищеперелічених
документів позивач при митному
оформленні та протягом дії гарантії
подав повний перелік документів для
підтвердження заявленої митної
вартості, що не було враховано судом
першої інстанції.

Колегія суддів, враховуючи доводи
апеляційної скарги, не погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з вимогами ст. 51 Митного кодексу
України, митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу. Митна
вартість товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 57 Митного кодексу
України встановлено, що визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
в Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Частиною 2 вказаної вище статті Митного
кодексу України визначено, що основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції), а
відповідно до ч. 3, кожний наступний
метод застосовується лише у разі, якщо
митна вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту, є
ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за товари, якщо вони
продаються на експорт в Україну,
скоригована в разі потреби з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті.

Як визначено в ч. 5 ст. 58 Митного кодексу
України ціна, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті, - це загальна сума
всіх платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Згідно частин першої та другої статті 53
Митного кодексу України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення,
а саме: 1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Отже, позивачем подавалися усі
документи при первинному митному
оформленні, передбаченим п. 2 ст.53 МК
України та протягом дії фінансової
гарантії (80 днів) надавалися і
додаткові документи, витребуванні
митним органом, що не було враховано
судом першої інстанції.

Відповідно до частини 7 статті 55 МК
України, у випадку незгоди декларанта
або уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів
митний орган за зверненням декларанта
або уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
шляхом надання гарантій відповідно до
розділу X цього Кодексу. Строк дії таких
гарантій не може перевищувати 90
календарних днів з дня випуску товарів.

Частиною 8 статтею 55 МК України
встановлено, що протягом 80 днів з дня
випуску товарів декларант або
уповноважена ним особа може надати
митному органу додаткові документи для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товарів, що декларуються.

Також, приписами статті 55 МК України
передбачено, що у разі надання
декларантом або уповноваженою ним
особою додаткових документів митний
орган розглядає подані додаткові
документи і протягом 5 робочих днів з
дати їх подання виносить письмове
рішення щодо визнання заявленої митної
вартості та скасовує рішення про
коригування заявленої митної вартості
або надає обґрунтовану відмову у
визнанні заявленої митної вартості з
урахуванням додаткових документів. У
такому випадку надана фінансова
гарантія відповідно повертається
(вивільняється) або реалізується в
порядку та у строки, визначені цим
Кодексом.

У вищевказаній статті також зазначено,
якщо митний орган протягом строку,
зазначеного у частині дев'ятій цієї
статті, не надає обґрунтованої відмови
у визнанні заявленої митної вартості з
урахуванням додаткових документів,
вважається, що декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість товарів визначено правильно.
У такому випадку митний орган скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості, а надана фінансова
гарантія повертається (вивільняється)
у порядку та строки, визначені цим
Кодексом.

Колегія судів не може погодитись з
висновками суду першої інстанції, що
страховий поліс від 06 червня 2013 року №
PYIE0008488 не містить відомостей про
номер і дату контракту, коносаменту,
контейнерів, оскільки він містить
повну інформацію про ввезений та
оцінюваний товар, також зазначається
уся необхідна інформація про
застрахований товар, а саме: 1)
номер інвойсу (7242-22011) відповідно до
якого здійснюється поставка партії
товару. Інвойс-це документ, що
надається продавцем покупцю і містить
перелік товарів, їх кількість і ціну, за
якою вони будуть поставлені покупцеві,
формальні особливості товару (колір,
вага і т. д.), умови поставки та
відомості про відправника та
одержувача; 2) найменування
товару та кількість; 3) номер та назва
теплоходу на якому здійснювалося
перевезення товару та який
відображається і в коносаменті та усіх
супровідних документах.

Також, твердження суду першої
інстанції, що представник декларанта
Зданевич Т.М. відмовилася надавати
додаткові документи, що не відповідає
дійсності, так як на електронному
повідомленні представник декларанта
чітко зазначила, « надано усі
документи, відповідно до п. 2, ст. 53 МК
України, що підтверджують правильність
щодо обраного методу визначення митної
вартості за першим методом - ціною
договору». Також, звертаємо увагу суду
на те, що консультацію було проведено
лише щодо надання додаткових
документів, як видно з електронного
повідомлення, але щодо застосування
другорядних методів визначення митної
вартості товарів консультації
проведено не було ні в електронному
вигляді, ні в письмовому.

Крім того, доводи суду першої
інстанції, що позивачем не надано у
повному обсязі додаткові документи, а
саме: договір( контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором не відповідають дійсності,
прайс-лист виробника товару.

Так, Приватним підприємством
"Акрілат-Хімконтракт" надавалося
пояснення Відповідачу в листі за вих. №
15 від 11.06.2013 р. та лист від 07.12.12 p., що
компанія «RISEKIND LTD» та компанія Changchun Dahe
Bio Technology Development Co., Ltd входить до складу
компанії BIO - СНЕМ TEXNOLOGY LIMITED, яка в свою
чергу являється материнською
компанією вищевказаних компаній. А
тому документи, які вимагає митний
орган, а саме: договір( контракт) із
третіми особами, пов'язаний з договором
про поставку товарів, митна вартість
яких визначається; рахунки про
здійснення платежів третім особам на
користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором; не можуть бути надані
декларантом, так як
зовнішньоекономічний контракт № 13/01-07
від 07.01.2013 р. є прямим контрактом без
посередників та третіх осіб.

Крім того, прайс-листи продукції
складаються виробником товару у
процесі здійснення його господарської
діяльності та не є технічними,
товаросупровідними документами або
документами, що засвідчують якість
товару. Обов'язкової вимоги щодо
отримання від суб'єкта
зовнішньоекономічної діяльності -
виробника товару вказаної вище
документації чинним законодавством, що
регулює порядок виконання
зовнішньоекономічних операцій, не
передбачено. Законодавством України не
визначено типової форми прайс-листів, а
тому вона викладається в довільній
формі. Таким чином, відомості, наведені
в прайс-листах фірми - виробника товару,
не мають імперативного характеру, а
отже можуть прийматися митними
органами лише до уваги як додаткове
джерело інформації для прийняття
рішення щодо правильності визначення
митної вартості. А отже, позивачем був
наданий прайс-лист, проте він не був
прийнятий як документ наданий для
підтвердження заявленої митної
вартості.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що у
відповідача не було правових підстав
не визнавати митну вартість за обраним
позивачем методом визначення митної
вартості товару за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, оскільки
документи подані позивачем до митного
органу відповідають вимогам чинного
законодавства та підтверджують
заявлені позивачем відомості про митну
вартість товарів.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Крім того, Київський апеляційний
адміністративний суд не приймає до
уваги доводи апелянта про те, що
відповідачем пропущено строк,
встановлений частиною 10 статті 55 МК
України.

Згідно з частиною 10 статті 55 МК України,
якщо орган доходів і зборів протягом
строку, зазначеного у частині дев'ятій
цієї статті, не надає обґрунтованої
відмови у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів, вважається, що декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість товарів визначено правильно.
У такому випадку орган доходів і зборів
скасовує рішення про коригування
заявленої митної вартості, а надана
фінансова гарантія повертається
(вивільняється) у порядку та строки,
визначені цим Кодексом.

Підсумовуючи вищевказане, дослідивши
матеріали та фактичні обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що при прийняті оскаржуваних рішень,
відповідачем порушено вимоги митного
законодавства, а тому рішення про
коригування митної вартості товарів за
№ 100250000/2013/600470/2 від 30 липня 2013 та картка
відмови Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів в прийняті митної
декларації, митному оформлені випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення за №
100250000/2013/01440 від 30 липня 2013 року є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Виходячи з вищезазначеного
апеляційний суду дійшов висновку, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального і процесуального права,
а тому постанова Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 листопада 2013 року підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови, якою адміністративний позов
Приватного підприємства
«Акрілат-Хімконтракт» необхідно
задовольнити.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Акрілат-Хімконтракт" -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 листопада 2013
року - скасувати та винести нову
постанову.

Позов Приватного підприємства
"Акрілат-Хімконтракт" - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Київської міжрегіональної
митниці Міністерства доходів і зборів
України про коригування митної
вартості товарів № 100250000/2013/600470/2 від 30
липня 2013 року та картку відмови
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
в прийняття митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 30 липня
2013 року № 100250000/2013/01440.

Постанова набирає законної сили з
моменту прийняття, проте, може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подачі в 20-ти денний строк з дня
складення ухвали в повному обсязі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
з подачею документу про сплату
судового збору, а також копій
касаційної скарги відповідно до
кількості осіб, які беруть участь у
справі, та копій оскаржуваних рішень
судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
І.О.Лічевецький

В.П. Мельничук

Головуючий суддя

Грищенко Т.М.

Судді:

Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.