Справа № 2а-502/12 (2а/712/28/13)
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року м. Київ
К/800/34758/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.

Кочана В.М.,

Ситникова О.Ф.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Центрального відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції, третя особа - ОСОБА_5 про
визнання протиправними дій, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на постанову
Соснівського районного суду м.Черкаси
від 15 січня 2013 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2013
року,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Центрального відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції за участю третьої особи -
ОСОБА_5 про визнання дій головного
державного виконавця Центрального
відділу виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції Гончар
Оксани Григорівни щодо визначення
заборгованості позивача по сплаті
аліментів по виконавчому листу
Соснівського районного суду м.Черкаси
по справі №2-3200 від 12.07.1999р. на користь
ОСОБА_5 за період з 22.11.2006р. в сумі
113877,20грн. незаконними; звільнити
позивача від сплати аліментів в сумі
113877,20грн., які визначено з валового
доходу від його підприємницької
діяльності.

Постановою Соснівського районного
суду м.Черкаси від 15 січня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 06 червня 2013 року, позов задоволено
частково: визнано дії головного
державного виконавця Центрального
відділу виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції Гончар
Оксани Григорівни щодо визначення
заборгованості ОСОБА_4 по сплаті
аліментів по виконавчому листу
Соснівського районного суду м.Черкаси
на користь ОСОБА_5 за період з 22.11.2006р. у
розмірі 113877,20грн. незаконними;
зобов'язано головного державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби зробити
перерахунок заборгованості відповідно
до чинного законодавства, враховуючи
середній заробіток позивача; в решті
позову відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
й неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просила рішення
судів скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

За змістом ч.1 ст.183 Сімейного кодексу
України частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Підпунктом 6 пункту 1 Переліку видів
доходів, які враховуються при
визначенні розміру аліментів на одного
з подружжя, дітей, батьків, інших осіб,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26 лютого 1993р. №146,
передбачено утримання аліментів,
зокрема, з доходів від підприємницької
діяльності, а пунктом 13 вказаного
Переліку встановлено, що утримання
аліментів провадиться з суми заробітку
(доходу), що належить особі, яка сплачує
аліменти, після утримання з цього
заробітку (доходу) податків.

Судами встановлено, що в Центральному
відділі ДВС Черкаського міського
управління юстиції на виконанні
знаходився виконавчий лист
Соснівського районного суду по справі
№2-3200 від 12.07.1999р., про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів в
розмірі ј частини всіх видів його
заробітку.

29.10.2012р. державним виконавцем
Центрального відділу ДВС Черкаського
міського управління юстиції Гончар О.Г.
на підставі відомостей з центральної
бази даних Державного реєстру фізичних
осіб ДПА України було зроблено
розрахунок розміру аліментів, що
підлягали до сплати позивачем за
період з листопада 2006 року по травень
2012 року, й становили суму 124837,20 грн., а
також визначено, що заборгованість
позивача зі сплати аліментів за
вказаний період становить 113877,20грн.

Проте, визначаючи заборгованість зі
сплати аліментів, державний виконавець
виходив, зокрема, із суми виручки
позивача, як суб'єкта підприємницької
діяльності, однак, як правильно вказали
суди, об'єм виручки приватного
підприємця не є аналогічним за змістом
його середньому заробітку (або доходу),
а отже не може бути підставою для
визначення розміру аліментів.

Аналогічна позиція викладена і в
ухвалі Верховного Суду України від
23.03.2011р. у справі №6-58284св10.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Здійснивши касаційний перегляд справи,
Вищий адміністративний суд України
прийшов до висновку, що суди попередніх
інстанцій при ухваленні судових рішень
чи вчиненні процесуальних дій не
допустили порушень норм матеріального
чи процесуального права.

Доводи ж касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору, а тому
підстав для скасування ухвалених
судами рішення колегія суддів не
вбачає.

Керуючись статтею 220, 2201, 223, 224, 230
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а
постанову Соснівського районного суду
м.Черкаси від 15 січня 2013 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Ситников О.Ф.