Справа № 750/1683/14
Суддя: Жук М. І.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/1683/14
Провадження № 2-а/750/159/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року

Деснянський районний суд м. Чернігова у
складі судді Жук М.І., розглянувши у
скороченому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради про стягнення недоплаченої
щорічної допомоги на оздоровлення,-

в с т а н о в и в:

17.02.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом про визнання дій відповідача
неправомірними щодо нарахування та
виплати позивачу за 2013 рік, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3
групи інвалідності щорічної допомоги
на оздоровлення у меншому розмірі, ніж
це передбачено ч.4 ст.48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
зобов'язання відповідача зробити
перерахунок та виплатити за 2013 рік
позивачу, як постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
який має 3 групу інвалідності, щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат,
встановлених ч.4 ст.48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням проведеної виплати.

Ухвалою судді від 21.02.2014 року відкрито
скорочене провадження і запропоновано
відповідачеві - Управлінню праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради надати суду заперечення проти
позову та необхідні документи.

04.03.2014 року на адресу суду надійшли
заперечення відповідача на позовну
заяву.

Відповідач у запереченнях на позов
зазначив, що позовних вимог ОСОБА_1 не
визнає та просить відмовити у їх
задоволенні, оскільки щорічна допомога
на оздоровлення за 2013 рік була
призначена позивачу згідно чинного
законодавства, тому не може мати місце
протиправність дій управління, а
розмір допомоги не підлягає
перерахунку.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Позивач перебуває на обліку в
управлінні як постраждалий внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії
3 групи інвалідності, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 виданого Чернігівською
обласною державною адміністрацією.

Виплата щорічної допомоги на
оздоровлення передбачена ч.4 ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року.

Відповідно до п.4 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2013 рік» від 06.12.2012 року норми
та положення ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України на
2013 рік».

Таким чином, керуючись п. 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет на 2013 рік», яким надано право
Кабінету Міністрів України визначати
розміри державних соціальних гарантій,
управління застосовувало постанову
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а саме: постраждалим
внаслідок Чорнобильської катастрофи І
категорії з групи інвалідності - 90 грн.
00 коп.

При цьому, затверджені на 2013 рік обсяги
видатків для виплати щорічної допомоги
на оздоровлення відповідають розмірам
допомоги, визначеним постановою
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а саме: постраждалим
внаслідок Чорнобильської катастрофи І
категорії 3 групи інвалідності - 90 грн. 00
коп.

11 жовтня 2013 року позивачу була
призначена щорічна допомога на
оздоровлення за 2013 рік в розмірі 90 грн.
00 коп., яка була профінансована 30.12.2013
року одразу ж після надходження
бюджетних коштів (а.с.6).

Отже, призначення та виплата щорічної
допомоги на оздоровлення проводились у
відповідності до чинного
законодавства, тому вона не потребує
перерахунку.

Крім того, управління у своїх діях
керувалося не підзаконними
нормативно-правовими актами, а саме
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік», який має таку ж
юридичну силу, що і Закон України «Про
статус і соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, згідно ч.2 ст.95 Конституції
України виключно державним бюджетом на
відповідний рік визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування
цих видатків.

Конституція України не встановлює
пріоритету застосування того чи іншого
Закону, в тому числі залежно від
предмета правового регулювання. Немає
також закону, який би регулював питання
подолання колізії норм законів, що
мають однакову юридичну силу.

Однак, на думку Конституційного Суду
України загальновизнаним є те, що з
прийняттям нового акту, якщо інше не
передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується одно
предметний акт, який діяв у часі раніше.

Відтак, враховуючи, що Закон України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» прийнятий Верховною Радою України
пізніше, ніж Закон України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», то пріоритетним у даному
випадку має бути положення статті
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік».

Також, відповідно до ст. 87 Бюджетного
кодексу України видатки на державні
програми соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи
здійснюються у встановленому порядку
за рахунок наявних надходжень до
загального фонду державного бюджету в
межах обсягів призначень, передбачених
у державному бюджеті.

Крім того, рішенням Конституційного
Суду України № 3-рп від 25.01.2012 року
встановлено, що однією з ознак України
як соціальної держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України.

Також Конституційний Суд України у
своєму рішенні дійшов висновку, що
Кабінет Міністрів України правомірно
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Отже, щорічна грошова допомога на
оздоровлення за 2013 рік була призначена
позивачу згідно чинного законодавства,
тому не може мати місце протиправність
дій управління, а розмір допомоги не
підлягає перерахунку.

Оцінивши повідомлені позивачем
та відповідачем обставини та прийшовши
до переконання про наявність
достатніх підстав для прийняття
постанови у даній адміністративній
справі у скороченому провадженні,
керуючись ст.ст. 158-163, 183-2 КАС України,
суд,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Чернігові ради про
стягнення недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, в
порядку встановленому статтею 186 КАС
України.

Суддя