Справа № 2а-6039/11/1111
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/13621/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього
А.Ф,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Кіровоградської міської ради на
постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 08 серпня 2011 року та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 вересня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Кіровоградської
міської ради про визнання дій
протиправними та стягнення
одноразової грошової допомоги,

встановила:

У червні 2011року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Кіровоградської
міської ради про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
стягнути грошову допомогу у розмірі 10
посадових окладів.

Постановою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 08 серпня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 24 вересня
2012 року, позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено. Визнано неправомірними
дії Кіровоградської міської ради щодо
відмови у виплаті позивачу грошової
допомоги у розмірі 10 посадових окладів;
зобов'язано Кіровоградську міську раду
виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу у
розмірі 10 посадових окладів, як
державному службовцю при виході на
пенсію у розмірі 9600грн.

Кіровоградська міська рада подала
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 08 серпня 2011 року та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 вересня 2012 року скасувати та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді -доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарги задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанції постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судового
рішення.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 працювала
головним спеціалістом відділу
цивільної та промислової забудови
управління містобудування та
архітектури Кіровоградської міської
ради та прийняла Присягу державного
службовця.

Розпорядженням Кіровоградської
міської ради №671-к від 18.04.2011 ОСОБА_2
була звільнена з займаної посади
головного спеціаліста відділу
цивільної та промислової забудови
управління містобудування та
архітектури Кіровоградської міської
ради, у зв'язку зі скороченням
чисельності та штату працівників за
пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про
працю України 18 квітня 2011 року.
Оскільки при звільнені позивачу не
було виплачено грошову допомогу в
розмірі 10 посадових окладів, вона
звернулась до суду.

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій, виходили з того, що позивач
має право на отримання грошової
допомоги при звільненні в розмірі 10
посадових окладів відповідно до
частини 2 статті 37 Закону України "Про
державну службу".

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону
України "Про державну службу" на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку.

Частиною 13 статті 37 вищенаведеного
Закону передбачено, що державним
службовцям у разі виходу на пенсію при
наявності стажу державної служби не
менше 10 років виплачується грошова
допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Статтею 21 Закону України "Про основні
засади соціального захисту ветеранів
праці та інших громадян похилого віку в
Україні" встановлено, що особам
передпенсійного віку, трудовий договір
з якими було розірвано з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
у зв'язку зі змінами у організації
виробництва і праці, а також у зв'язку з
виявленою невідповідністю працівника
за станом здоров'я, гарантується право
на достроковий вихід на пенсію за
півтора року до встановленого
законодавством строку, якщо вони мають
страховий стаж для чоловіків - 25 років,
для жінок - 20 років, а для осіб, які мають
право на пенсію на пільгових умовах -
стаж роботи що дає право на даний вид
пенсії.

Як було встановлено судами, ОСОБА_2 було
звільнено у зв'язку зі скороченням
чисельності та штату працівників за
пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про
працю України. Згідно довідки
Управління пенсійного фонду України в
м.Кіровограді № 219 від 27.04.2011 року,
позивач перебуває на обліку в
управлінні пенсійного фонду та
одержує пенсію за віком згідно Закону
України «Про державну службу».

Під час призначення пенсії до позивача
застосовано положення статті 21 Закону
України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні", якою передбачено додаткову
соціальну гарантію з боку держави для
певної категорії громадян, а саме:
право на достроковий вихід на пенсію за
півтора року до встановленого
законодавством строку за певних умов.

Відмовляючи у виплаті грошової
допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів відповідач
посилався на норми Закону України "Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні", які
визначають лише право на достроковий
вихід на пенсію за певних умов, але не
визначають та не встановлюють право на
отримання грошової допомоги при
припинені державної служби. А на думку
відповідача обов'язковими умовами для
виплати грошової допомоги у розмірі 10
посадових окладів, з урахуванням
приписів статті 37 Закону України "Про
державну службу", є наявність права на
вихід на пенсію державного службовця
на момент звільнення з роботи.

Разом з цим, згідно висновку
викладеному в рішенні Конституційного
Суду України від 26 листопада 2013 року №
11-рп/2013 у справі за конституційним
зверненням ОСОБА_3 щодо офіційного
тлумачення положення частини
тринадцятої статті 37 Закону України
«Про державну службу» в системному
зв'язку з положеннями пункту 2 частини
першої, частини другої статті 40 Кодексу
законів про працю України, статті 21
Закону України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні» необхідно розуміти так, що у
разі дострокового виходу на пенсію
державного службовця з посади в
органах державної влади відповідно до
чинного законодавства державний
службовець за наявності стажу
державної служби не менше 10 років і
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", має право на отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яке не пов'язане з
досягненням пенсійного віку,
визначеного в частині першій статті 37
Закону України "Про державну службу".

Враховуючи вищенаведене, суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованих висновків щодо
задоволення позову, оскільки державний
службовець ОСОБА_2 на момент звільнення
мала необхідний страховий стаж та
стаж державної служби, що давав їй
право виходу на пенсію та отримання
відповідної грошової допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Кіровоградської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 08 серпня 2011 року та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 вересня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Кіровоградської
міської ради про визнання дій
протиправними та стягнення
одноразової грошової допомоги -
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній