Справа № 825/757/14
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2014 року
Чернігів Справа №
825/757/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря
Хрущ Т.М.,

за участі представника позивача
ОСОБА_1,

за участі представників відповідачів
Скепської О.В.,

Регуш Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові ГУ
Міндоходів у Чернігівській області,
Управління державної казначейської
служби України у м.Чернігові
Чернігівської області про стягнення
бюджетного відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 27.02.2014 звернувся до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Чернігові ГУ Міндоходів
у Чернігівській області та до
Управління державної казначейської
служби України у м.Чернігові
Чернігівської області і просить
стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 бюджетне відшкодування з
податку на додану вартість за березень
2010 року в сумі 80157,00 грн. та пеню в сумі
15446,65 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
20.04.2010 позивачем було подано до ДПІ у
м.Чернігові податкову декларацію з
податку на додану вартість за березень
2010 року та згідно з заявою про
повернення суми бюджетного
відшкодування, позивачем було заявлено
до бюджетного відшкодування на
розрахунковий рахунок платника
податків суму у розмірі 80157,00 грн. за
березень 2010 року.

З питань достовірності заявленої суми
бюджетного відшкодування було
проведено позапланову виїзну
перевірку з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника податку у
банку за березень 2010 року, за
результатами перевірки винесені
податкові повідомлення-рішення: від
09.06.2010 № /0, від 26.08.2010 № /1, які
позивачем були оскаржені.

05.05.2011 постановою Чернігівського
окружного адміністративного суду було
визнано протиправним та скасовано
податкові повідомлення-рішення від
04.06.2010 №/0; від 09.06.2010 № /0, від
26.08.2010 № /1, яка ухвалою Київського
адміністративного суду від 07.12.2011 була
залишена без змін. З ухвали Вищого
адміністративного суду України від
04.01.2012 вбачається, що Державною
податковою інспекцією у м. Чернігові ГУ
Міндоходів у Чернігівській області
дана ухвала не була отримана, у зв'язку
з чим ВАС України залишив касаційну
скаргу ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів
у Чернігівській області без руху,
надавши строк до 06.02.2012 усунути
недоліки касаційної скарги.

З ухвали ВАС України від 25.01.2012
вбачається, що недоліки касаційної
скарги були усунені, тобто найпізніше
ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів у
Чернігівській області отримала ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду 25.01.2012. Тобто, з
дати отримання вказаної ухвали
апеляційного суду податкова протягом
5-ти робочих днів (з урахуванням
офіційних вихідних днів у січні 2014
року, не пізніше 10 січня 2014 року) мала
надати представнику Управління
державної казначейської служби
висновок із зазначенням суми податку,
що підлягає відшкодуванню з бюджету,
тобто 80157,00 грн. Чого податковим органом
не було здійснено, а Управлінням
державної казначейської служби
України у м.Чернігові Чернігівської
області не було перераховано на
розрахунковий рахунок позивача суму у
розмірі 80157,00 грн. Натомість позивачем
від податкового органу було отримано
лист від 22.11.2013 № 6966/я/25-26-17-04-06, в якому
зазначено, що в зв'язку з технічними
проблемами підтвердити суму
бюджетного відшкодування, заявлену
позивачем, за березень 2010 року не має
можливості. Проте така відмова
податкового органу від бюджетного
відшкодування є незаконною, оскільки
не ґрунтується на жодних нормах
чинного законодавства України

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 Податкового
кодексу України суми податку, не
відшкодовані платникам протягом
визначеного цією статтею строку,
вважаються заборгованістю бюджету з
відшкодування податку на додану
вартість.Таким чином, з 31.01.2012 сума у
розмірі 80157,00 грн., є заборгованістю
бюджету з відшкодування податку на
додану вартість. На суму такої
заборгованості нараховується пеня на
рівні 120 відсотків облікової ставки
Національного банку України,
встановленої на момент виникнення
пені, протягом строку її дії, включаючи
день погашення.

Представник позивача позовні вимоги
просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
позовні вимоги не визнав та пояснив, що
в зв'язку з тим, що в 2013 році було
змінено програмне забезпечення
Міністерства доходів і зборів України,
виникли технічні проблеми щодо
підтвердження суми бюджетного
відшкодування, заявленої позивачем, за
березень 2010 року, яке виправити на
рівні ДПІ у м. Чернігові не має
можливості. Дане питання було доведено
до Міністерства доходів і зборів
України. При усуненні даних технічних
недоліків, буде забезпечено виконання
вимог ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.12.2011 у
справі № 2а/2570/1845/11. Також листом №
4895/8/25-26-17-04-12 від 27.12.2013 (наданого до ГУ
Міндоходів у Чернігівській області
нарочно) на Управління доходів і зборів
з фізичних осіб ГУ Міндоходів у
Чернігівській області направлено
інформацію щодо неможливості
виконання ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07.12.2011 у справі № 2а/2570/1845/11, та
сприяння у вирішенні питання щодо
усунення технічних проблем, що не дають
можливості здійснити підтвердження
суми бюджетного відшкодування,
заявленої позивачем за березень 2010
року.

Представник відповідача - Управління
державної казначейської служби
України у м. Чернігові позовні вимоги
не визнав та пояснив, що станом на 06
березня 2014 року висновків на
відшкодування ПДВ за березень 2010 року в
сумі 80157,00 грн. Державна податкова
інспекція у м. Чернігові ГУ Міндоходів
у Чернігівській області Управлінню
Державної казначейської служби
України у м. Чернігові Чернігівської
області не надавала. В разі надходження
висновків від податкового органу та
наявності узагальненої інформації
Управлінням буде перераховано
відповідну суму коштів згідно з чинним
законодавством. Таким чином,
Управління, виконуючи покладені на
нього функції, не порушувало норм
діючого законодавства, а також права чи
законні інтереси позивача.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов належить задовольнити,
виходячи з наступного.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
зареєстрована Виконавчим комітетом
Чернігівської міської ради 08.11.2007
(а.с.79).

20.04.2010 позивачем до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
було подано податкову декларацію з
податку на додану вартість за березень
2010 року, згідно якої в заяві про
повернення суми бюджетного
відшкодування, було заявлено до
бюджетного відшкодування на
розрахунковий рахунок платника
податків суму у розмірі 80157,00 грн. за
березень 2010 року (а.с.10-13; а.с.16).

Працівниками Державної податкової
інспекції у м. Чернігові була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка СГ Якуб О.М. з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за березень 2010 року, яка виникла
за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось у лютому 2010 року, за
результатами якої складено акт №
128/17-419/НОМЕР_1 від 31.05.2010 (а.с.27-42).

Перевіркою було встановлено такі
порушення:

1. не підтвердження відображення ФОП
ОСОБА_4 у декларації з ПДВ за березень
2010 року бюджетне відшкодування у сумі
80157,00 грн.;

2. пп. 7.4.1, пп. 7.4.4 п. 7.4. ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість" № 168/97
від 03.04.97 ФОП ОСОБА_4 включила до складу
податкового кредиту у лютому 2010 року
суму ПДВ в розмірі 83164,00 грн., згідно
податкових накладних №300241 від 11.02.2010
(ПДВ - 80156,67 грн.), № 1 від 22.02.2010 (ПДВ - 2607,58
грн.), № 2 від 22.02.2010 (ПДВ - 399,96 грн.), по
яких придбавалися товари та послуги, що
були використані в завідомо збиткових
операціях, а тому не пов'язані з
використанням в господарській
діяльності суб'єкта господарювання -
підприємця;

3. пп. 7.4.1, пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість" № 168/97
від 03.04.97 ФОП ОСОБА_4 включила до складу
податкового кредиту у березні 2010 року
суму ПДВ в розмірі 255563,43 грн. згідно
податкових накладних № 31 від 10.03.2010 (ПДВ
- 76633,33 грн.), № 47 від 15.03.2010 (ПДВ - 76633,33
грн.), № 3 від 09.03.2010 (ПДВ - 2571,54 грн.), № 4
від 19.03.2010 (ПДВ - 403,93 грн.), № 5 від 24.03.2010
(ПДВ - 2531,39 грн.), № 6 від 24.03.2010 (ПДВ - 409,00
грн.), № 7 від 30.03.2010 (ПДВ - 2607,58 грн.), № 300477
від 25.03.2010 (ПДВ - 93773,33 грн.), по яких
придбавалися товари та послуги, що були
використані в завідомо збиткових
операціях, а тому не пов'язані з
використанням в господарській
діяльності суб'єкта господарювання -
підприємця;

4. пп. 7.3.1 п. 7.3 ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість" № 168/97 від
03.04.97 ФОП ОСОБА_4 в декларації з ПДВ за
березень 2010 року до операцій, що
оподатковуються за нульовою ставкою,
включила вартість експортного м'яса
яловичини в сумі 1458205,00 грн., тоді як
фактично згідно ВМД № 102000009/0/010801 від
11.03.2010, № 102000009/0/010883 від 16.03.2010, №
102000009/0/011026 від 26.03.2010 у березні 2010 року
нею було експортовано м'ясо яловичини
на суму 1534420,05 грн. В результаті цього,
СГ Якуб О.М. занижено обсяг операцій,
які оподатковуються за нульовою
ставкою у березні 2010 року, на 76215,05 грн.

24.06.2010 на адресу ДПІ у м. Чернігові ГУ
Міндоходів у Чернігівській області
позивачем було направлено первинну
скаргу від 24.06.2010 № 06/24-2 на податкове
повідомлення-рішення від 09.06.2010 №
/0. Рішенням про результати
розгляду первинної скарги від 20.08.2010 №
10706/Я/25-008 податкове
повідомлення-рішення було залишене без
змін, а скарга - без задоволення.

26.08.2010 було прийнято податкове
повідомлення-рішення № /1, яким
позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на 80157,00 грн.

Не погодившись з вказаним податковим
повідомленням-рішенням позивач
звернуся з відповідним
адміністративним позовом до
Чернігівського окружного
адміністративного суду, який
постановою від 05.05.2011 по справі №
2а/2570/1845/11 адміністративний позов
задовольнив та визнав нечинними
податкові повідомлення-рішення ДПІ у м.
Чернігові від 04.06.2010 № /0, від 09.06.2010
№ /0, від 26.08.2010 № /1 (а.с.86-88).
Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.12.2011 по
справі № 2а/2570/1845/11 постанову суду
першої інстанції було залишено без
змін (а.с.89-90).

Як вбачається з ухвали Вищого
адміністративного суду Україні від
04.01.2012 (а.с.59), ДПІ у м. Чернігові ГУ
Міндоходів у Чернігівській області не
було отримано ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07.12.2011 станом на 04.01.2012, у зв'язку з
чим ВАС України залишив касаційну
скаргу податкового органу без руху,
надавши строк до 06.02.2012, для усунення
недоліків касаційної скарги.

З ухвали ВАС України від 25.01.2012 (а.с.60)
вбачається, що недоліки касаційної
скарги були усунені, тобто ДПІ у м.
Чернігові ГУ Міндоходів у
Чернігівській області найпізніше
отримала ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
25.01.2012.

Таким чином, відповідно до ст. 254, ст. 255
КАС України, судове рішення набрало
законної сили, встановлено юридичний
факт неправомірного зменшення
податковим органом бюджетного
відшкодування з ПДВ за березень 2010
року, та протягом 5-ти днів, починаючи з
25.01.2012, тобто до 31.01.2012, ДПІ у м. Чернігові
ГУ Міндоходів у Чернігівській області
повинна була надати Управлінню
державної казначейської служби
України у м. Чернігові Чернігівської
області висновок, із зазначенням суми
податку, що підлягає відшкодуванню з
бюджету в розмірі 80157,00 грн., чого
податковим органом зроблено не було.

Листом від 10.07.2013 № 13/07-1 позивач
звертався до ДПІ у м. Чернігові ГУ
Міндоходів у Чернігівській області з
проханням розібратися в ситуації та
провести виплату бюджетного
відшкодування за березень 2010 року у
сумі 80157,00 грн. (а.с.61).

Листом від 09.08.2013 № 1638/я/17-216 ДПІ у м.
Чернігові ГУ Міндоходів у
Чернігівській області висловила
прохання до позивача надати реквізити
для сплати бюджетного відшкодування з
ПДВ за березень 2010 року (а.с.62).

Листом від 22.08.2013 № 14/08-1 позивач
повідомив про те, що реквізити рахунку
залишилися не змінними, тобто такими,
які вказані в заяві про повернення сум
бюджетного відшкодування за березень
2010 року, та відповідно додав до листа
копію такої заяви (а.с.63).

24.10.2013 позивач звернувся до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові з
проханням відшкодувати податок на
додану вартість в розмірі 80157,00 грн. на
його розрахунковий рахунок (а.с.64).

22.11.2013 Державна податкова інспекція у м.
Чернігові повідомила про те, що в 2013
році було змінено програмне
забезпечення Міністерства доходів і
зборів України, виникли технічні
проблеми щодо підтвердження суми
бюджетного відшкодування, заявленої
позивачем, за березень 2010 року, які
виправити на рівні ДПІ у м. Чернігові не
має можливості. Дане питання було
доведено до Міністерства доходів і
зборів України. При усуненні даних
технічних недоліків, буде забезпечено
виконання вимог ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07.12.2011 у справі № 2а/2570/1845/11 (а.с.65).

Відповідно до пп. 7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (який діяв на момент
виникнення правовідносин) (далі - Закон)
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону якщо
у наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту кожного
наступного податкового періоду лише в
частині суми податку фактично
сплаченої отримувачем постачальникам
товарів (послуг) та при імпорті і
включається до розрахунку бюджетного
відшкодування наступного звітного
періоду;

залишок від'ємного значення, за яким не
проведено розрахунків з
постачальниками відображається в
податковій декларації з податку на
додану вартість окремим рядком для
визначення суми податку, яка може
підлягати відшкодуванню в частині
сплачених сум податку в наступних
звітних періодах;

залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування
відображається у декларації з податку
на додану вартість окремим рядком та
включається до складу податкового
кредиту починаючи з першого звітного
періоду 2011 року.

Відповідно до пп.7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону
платник податку, який має право на
одержання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення повної
суми бюджетного відшкодування, подає
відповідному податковому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення такої повної суми
бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації. При цьому платник податку в
п'ятиденний термін після подання
декларації податковому органу подає
органу Державного казначейства
України копію декларації, з відміткою
податкового органу про її прийняття,
для ведення реєстру податкових
декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок
суми бюджетного відшкодування, копії
погашених податкових векселів
(податкових розписок), у разі їх
наявності, та оригіналів п'ятих
основних аркушів (примірників
декларанта) вантажних митних
декларацій, у разі наявності
експортних операцій.

Форма заяви про відшкодування та форма
розрахунку суми бюджетного
відшкодування визначаються за
процедурою, встановленою центральним
податковим органом.

Відповідно до пп.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону
протягом 30 днів, наступних за днем
отримання податкової декларації,
податковий орган проводить
документальну невиїзну перевірку
(камеральну) заявлених у ній даних. За
наявності достатніх підстав вважати,
що розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право протягом такого ж строку
провести позапланову виїзну перевірку
(документальну) платника для
визначення достовірності нарахування
такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у
п'ятиденний термін після закінчення
перевірки надати органу державного
казначейства висновок із зазначенням
суми, що підлягає відшкодуванню з
бюджету.

Відповідно до пп.7.7.7 п.7.7 ст.7 Закону якщо
за наслідками документальної
невиїзної (камеральної) або
позапланової виїзної перевірки
(документальної) податковий орган
виявляє невідповідність суми
бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, то
такий податковий орган:

а) у разі заниження заявленої платником
податку суми бюджетного відшкодування
щодо суми, визначеної податковим
органом унаслідок таких перевірок,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого заниження та підстави для
її вирахування. У цьому випадку
вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту
у зменшення податкових зобов'язань з
цього податку наступних податкових
періодів;

б) у разі перевищення заявленої
платником податку суми бюджетного
відшкодування над сумою, визначеною
податковим органом внаслідок
проведення таких перевірок, податковий
орган надсилає платнику податку
податкове повідомлення, в якому
зазначаються сума такого перевищення
та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування внаслідок
проведення таких перевірок факту, за
яким платник податку не має права на
отримання бюджетного відшкодування,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
підстави відмови у наданні бюджетного
відшкодування.

З 01.01.2011 року набрав чинності
Податковий кодекс України, норми якого
в частині відшкодування податку на
додану вартість кореспондуються з
нормами Закону України «Про податок на
додану вартість».

Відповідно до п. 200.15 ст. 200 Податкового
кодексу України у разі, якщо за
результатами перевірки сум податку,
заявлених до відшкодування, платник
податку або контролюючий орган
розпочинає процедуру
адміністративного або судового
оскарження, контролюючий орган не
пізніше наступного робочого дня після
отримання відповідного повідомлення
від платника або ухвали суду про
порушення провадження у справі
зобов'язаний повідомити про це орган,
що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Орган, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
тимчасово припиняє процедуру
відшкодування в частині оскаржуваної
суми до набрання законної сили судовим
рішенням.

Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження контролюючий орган
протягом п'яти робочих днів, що настали
за днем отримання відповідного
рішення, зобов'язаний подати органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів, висновок із
зазначенням суми податку, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Згідно із Порядком взаємодії органів
державної податкової служби та органів
державної казначейської служби в
процесі відшкодування ПДВ,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 17.01.2011 року №39,
відшкодування податку на додану
вартість з бюджету здійснюється
органами Державного казначейства
України за висновками податкових
органів або за рішенням суду.

Суд приходить до висновку про
порушення Державною податковою
інспекцією у м. Чернігові норми п.200.15
ст.200 Податкового кодексу України,
оскільки податковим органом
Управлінню державної казначейської
служби України у м. Чернігові у
п'ятиденний строк після отримання
ухвали Вищого адміністративного суду
від 25.01.2012 у справі № 2а/2570/1845/11 не надано
висновків про суми відшкодування
податку на додану вартість фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 за березень 2010
року.

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 Податкового
кодексу України суми податку, не
відшкодовані платникам протягом
визначеного цією статтею строку,
вважаються заборгованістю бюджету з
відшкодування податку на додану
вартість. На суму такої заборгованості
нараховується пеня на рівні 120
відсотків облікової ставки
Національного банку України,
встановленої на момент виникнення
пені, протягом строку її дії, включаючи
день погашення.

Враховуючи той факт, що станом на
момент подання адміністративного
позову, сума бюджетного відшкодування
з податку на додану вартість позивачу
не була відшкодована, суд приходить до
висновку, що відповідно до п. 200.23 ст. 200
Податкового кодексу України, вона є
заборгованістю бюджету та на неї має
нараховуватись пеня з 31.01.2012.

Відповідно до Постанови Національного
банку України № 377 від 09.08.2010 станом на
31.01.2012 діяла облікова ставка НБ України
у розмірі 7,7500%.

З урахуванням приписів п. 200.23 ст. 200
Податкового кодексу України щодо
нарахування пені на рівні 120 відсотків
облікової ставки НБ України, пеня
встановлюється на рівні 9,30% = (7,7500% * 120%).

Розмір пені в день складає: 9,3%/365=0,0255%.

Відповідно до розрахунків позивача,
сума прострочення в 2012 році складає 334
дні (з 01.02.2012 по 31.12.2012). Таким чином, сума
пені за 2012 рік складає: 80157,00*0,0255%*334=6826,97
грн.

Сума пені за 2013 рік складає: 80157,00*9,3%=7454,60
грн.

Сума пені за 2014 рік, в період з 01.01.2014 по
26.02.2014, складає: 80157,00*0,0255%*57=1165,08 грн.

Таким чином, загальна сума пені
становить: 6826,97 грн. + 7454,60 грн. + 1165,08 грн.
= 15446,65 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Виходячи з вищенаведеного, на даний час
позивачу залишається невідшкодована
сума податку на додану вартість за
березень 2010 року в розмірі 80157,00 грн.,
яка є підтвердженою відповідно до
ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.12.2011 у
справі № 2а/2570/1845/11, а тому зазначена
сума вважається заборгованістю
бюджету, на яку відповідно до норм
чинного законодавства, має
нараховуватись пеня на рівні 120
відсотків облікової ставки НБ України,
тобто сума пені складає 15446,65 грн. У разі
невідшкодування бюджетної
заборгованості з ПДВ право платника
порушується внаслідок неодержання
коштів з бюджету, і тому це право
підлягає захисту шляхом стягнення
зазначених коштів з Державного бюджету
України.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 (код НОМЕР_1) бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість за березень 2010 року в сумі
80157,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 (код НОМЕР_1) пеню в сумі 15446,65 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
(р/р 4002, код 38054398, отримувач: УК у
м.Чернігові, банк отримувача: ГУДКСУ у
Чернігівській області, МФО 853592) на
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 (код НОМЕР_1) судові витрати в
сумі 487,20 грн.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
С.В. Бородавкіна