Справа № 826/18187/13-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Бояринцева
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П.,

суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря: Савін І.В.

розглянувши в судовому засіданні
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 23 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Оболонської
районної у м. Києві державної
адміністрації про визнання
протиправними дій Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації щодо відмови у
видачі посвідчення інваліда війни та
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації видати
посвідчення інваліда війни на підставі
наданих документів.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
грудня 2013 року позов задоволено
частково.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційну інстанцію скасувати
незаконне, на його думку, судове
рішення та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволені позовних вимог.
В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для його скасування.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_2 в установленому законом
порядку визнаний особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, категорія 1, має 2 групу
інвалідності, пов'язаної з наслідками
ліквідації аварії на ЧАЕС з 2000 року
безстроково.

Як зазначив позивач у позовній заяві
він звернувся до Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонського району з відповідними
документами для отримання статусу
інваліда війни, проте відповідач
відмовив , посилаючись на лист
Мінсоцполітики.

Так, відповідно до листа Управління
праці та соціального захисту населення
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації № 1617-9199 від
09.08.2013 року зазначено, що для
встановлення громадянам статусу
інваліда війни відповідно до ст. 9
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» необхідне документальне
підтвердження залучення особи до
складу формувань цивільної оборони.

Тобто, відповідач фактично відмовив
позивачу надати статус інваліда війни.

Проте, відповідачем зазначену відмову
в установленому законом порядку
оскаржено до суду не було, а заявлено
лише позовні вимоги, які стосуються
відмови у видачі посвідчення інваліда
війни.

Зазначену обставину суд першої
інстанції до уваги не прийняв.

Так, задовольняючи частково позовні
вимоги, суд в оскаржуваному рішенні
зобов'язав Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації вчинити дії
щодо встановлення позивачу статусу
інваліда війни та видачі посвідчення
інваліда війни. При цьому суд послався
на ч.2 ст. 11 КАС України, яка надає право
суду вийти за межі позовних вимог у
разі, якщо це необхідно для повноти
захисту прав, свобод та інтересів
сторін, про захист яких вони просять.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до пункту 7 Положення про
порядок видачі посвідчень і нагрудних
знаків ветеранів війни, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 травня 1994 року № 302 (далі -
Положення) «Посвідчення інваліда
війни» видаються органами праці та
соціального захисту населення за
місцем реєстрації громадянина.

Разом із тим, заявивши позовні вимоги
щодо зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення видати
позивачу посвідчення інваліда війни
встановленого зразка, доказів того, що
йому встановлено статус інваліда війни
ОСОБА_2 не надав.

Відповідно до пункту 2 Положення
посвідчення є документом, що
підтверджує статус ветеранів війни та
інших осіб, на яких поширюється
чинність Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», на основі
котрого надаються відповідні пільги і
компенсації.

Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» встановлено, що до ветеранів
війни належать: учасники бойових дій,
інваліди війни, учасники війни.

Згідно з пунктом 3 Положення інвалідам
війни (стаття 7 зазначеного Закону)
видаються посвідчення інваліда війни -
інвалід.

З аналізу наведених правових норм
слідує, що видача посвідчення є
похідною дією від статусу, який є
першочерговим, і не може вчинятися без
його встановлення, оскільки лише
підтверджує його.

Кабінетом КМ України прийнято
постанову № 458 від 26.07.1996 року « Про
комісії для розгляду питань пов'язаних
із встановленням статусу учасника
війни відповідно до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" відповідно до
якої Уряду Автономної Республіки Крим,
місцевим державним адміністраціям і
виконавчим комітетам Рад, Міністерству
оборони, Міністерству внутрішніх
справ, Службі безпеки, Службі
зовнішньої розвідки, Державному
комітетові у справах охорони
державного кордону, Національній
гвардії, Штабу Цивільної оборони
створити відповідно республіканську,
обласні, міські, районні, районні в
містах та відомчі комісії для розгляду
питань, пов'язаних із встановленням
статусу учасника війни відповідно до
пункту 2 статті 9 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

На виконання зазначеної постанови КМ
України постанови Кабінету Міністрів
України відповідно до наказу №79 від
30.05.1996 року Міністерством соцполітики
затверджено Типове положення про
комісії для розгляду питань, пов'язаних
із встановленням статусу учасника
війни відповідно до ЗУ «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»,комісії
створюються Урядом Автономної
Республіки Крим, обласними, районними,
Київською і Севастопольською міськими
державними адміністраціями,
виконавчими комітетами Рад і діють при
органах праці та соціального захисту
населення, які безпосередньо ведуть
облік та обслуговують ветеранів війни
або розглядають документи з надання
встановлених пільг ветеранам війни.

Пунктом 5 Положення визначено, що
комісії організовують прийняття заяв,
документів та інших доказів громадян,
їх розгляд, ведуть облік цих
документів та приймають рішення щодо
надання або відмови у наданні статусу
учасника війни.

Комісії несуть відповідальність за
прийняті ними рішення. Рішення комісії,
яке оформлюється за формою, наведеною
в додатку 1, підписують голова разом із
членами комісії та скріпляють їх
гербовою печаткою установи або
організації.

Отже, питання прийняття рішення або
відмова у прийнятті рішення про
надання статусу учасника війни
відноситься виключно до компетенції
відповідної комісії.

І лише після прийняття такого рішення
видається відповідне посвідчення.

Висновки суду першої інстанції щодо
необхідності виходу за межі позовних
вимог для саме такого захисту прав та
інтересів позивача, як зазначено у
постанові суду, колегія суддів вважає
невірним, оскільки позивач не
позбавлений можливості самостійно
оскаржити рішення відповідача щодо
відмови у наданні йому статусу
інваліда війни.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про помилковість
висновків суду першої інстанції щодо
зобов'язання відповідача вчинити дії
щодо встановлення позивачу статусу
інваліда війни та видачі посвідчення
інваліда війни, а тому вважає за
необхідне постанову суду скасувати та
ухвалити нову постанову про відмову в
задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст.198,202 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти
нову постанову суду.

Керуючись ст.ст. 41,160,195,197, 198, 202,
205,207,212,2,254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нову постанову
наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Оболонської
районної у м. Києві державної
адміністрації про визнання дій щодо
відмови у видачі посвідчення та про
зобов'язання видати посвідчення
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та подальшому
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя

Бужак Н.П.

Судді:

Костюк Л.О.

Троян Н.М.