Справа № 805/16625/13-а
Суддя: Шальєва В. А.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Буряк І.В.
Суддя-доповідач - Шальєва В. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
справа №805/16625/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого - судді Шальєвої В.А.

суддів Компанієць І.Д., Бишова М.В.

секретар Іллінов О.Є.

за участі представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
Донецького апеляційного
адміністративного суду за адресою: м.
Донецьк, б. Шевченка, 26, апеляційну
скаргу Донецького прикордонного
загону Східного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
19.12.2013 р. в справі № 805/16625/13-а за позовом
громадянина Грузії ОСОБА_4 до
Донецького прикордонного загону
Східного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
про скасування постанови та рішення,
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Громадянин Грузії ОСОБА_4 звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Донецького прикордонного загону
Східного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
про скасування постанови та рішення,
зобов'язання вчинити певні дії, в
обґрунтування якого, з урахуванням
уточнених позовних вимог, зазначив, що
неодноразово приїздив на територію
України з метою відвідати родича -
громадянина України ОСОБА_5 Разом з
тим, 14.05.2013 р. в Міжнародному аеропорту
«Донецьк» при проходженні
прикордонного контролю отримав від
відповідача постанову про заборону
в'їзду в Україну терміном на три роки та
рішення про відмову в перетинанні
державного кордону України. Із
вказаними рішеннями позивач не
погоджується та просить їх скасувати.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 19.12.2013 р.
позов задоволено, визнано протиправним
та скасовано рішення від 14.05.2013 р.,
винесене Донецьким прикордонним
загоном Східного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України, відповідно до якого
громадянину Грузії ОСОБА_4 відмовлено у
перетинанні державного кордону на
в'їзд в Україну, визнано протиправним
та скасовано постанову від 14.05.2013 р. про
заборону в'їзду в Україну громадянину
Грузії ОСОБА_4 строком на 3 роки.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду, подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати судове
рішення, ухвалити нову постанову про
відмову у задоволенні позову,
зазначаючи, що постанова суду прийнята
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, судом не
враховані обставини, які мають
значення для справи. Зокрема, судом не
враховано, що позивач, під час
проведення співбесіди 14.05.2013 р.
неодноразово надавав неправдиві
відомості щодо мети перебування в
Україні.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, про дату, час і
місце апеляційного розгляду
повідомлений належним чином, у зв'язку
з чим колегія суддів визнала за можливе
здійснити апеляційний перегляд справи
за відсутністю представника
відповідача.

Представник позивача в судовому
засіданні просила відмовити у
задоволенні апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
доводи апеляційної скарги матеріалами
справи, приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач ОСОБА_4 є
громадянином Грузії, неодноразово
прибував на територію України через
пропускний пункт Міжнародного
аеропорту «Донецьк» з метою відвітами
свого родича, громадянина України
ОСОБА_5. 14.05.2013 р. позивач з метою
відвідати родича прибув з Грузії на
територію України, в пункті пропуску
Міжнародного аеропорту «Донецьк»
дізнався про прийняття відділом
прикордонної служби «Донецьк»
Донецького прикордонного загону
Східного регіонального управління
Державної прикордонного служби
України постанови про заборону в'їзду в
Україну строком на 3 роки та рішення про
відмову в перетинанні державного
кордону України іноземцю або особі без
громадянства, з причин не можливості
підтвердження мети запланованого
перебування на території України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з доведеності
факту законного перетинання позивачем
кордону України, не встановлення факту
ухилення від дотримання вимог,
встановлених законодавством України,
при перетинанні кордону.

Суд апеляційної інстанції вважає
обґрунтованими висновки суду першої
інстанції, а апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 14.05.2013 р. відділом
прикордонної служби «Донецьк»
Донецького прикордонного загону
Східного регіонального управління
Державної прикордонного служби
України прийнято рішення про відмову в
перетинанні державного кордону
України іноземцю або особі без
громадянства та постанову про заборону
в'їзду в Україну строком на 3 роки у
відношенні громадянина Грузії ОСОБА_4.

Підставою для прийняття зазначених
рішень відповідачем вказано про
надання позивачем завідомо
неправдивих відомостей відносно себе
та неможливості підтвердження
позивачем мети запланованого
перебування на території України.

Відповідно до ст. 1 Угоди між Кабінетом
Міністрів України і Виконавчою Владою
Грузії про безвізові поїздки громадян
від 31.03.1999 р. громадяни держави однієї
Сторони, незалежно від місця їх
постійного проживання, можуть в'їзжати,
прямувати транзитом, виїжджати та
перебувати на території держави іншої
Сторони без віз з дотриманням правил
перебування і реєстрації, що діють в
цій державі, по документах, зазначених
у Додатку до цієї Угоди.

Як передбачено ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства», в'їзд в Україну та
виїзд з України здійснюється:
іноземців та осіб без громадянства - за
паспортним документом за наявності
відповідної візи, якщо інший порядок
в'їзду та виїзду не встановлено
законодавством чи міжнародним
договором України.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про
прикордонний контроль» іноземцю або
особі без громадянства, які не
відповідають одній чи кільком умовам
перетинання державного кордону на
в'їзд в Україну або на виїзд з України,
зазначеним у частинах першій, третій
статті 8 цього Закону, а також
громадянину України, якому відмовлено
у пропуску через державний кордон при
виїзді з України у зв'язку з
відсутністю документів, необхідних для
в'їзду до держави прямування, транзиту,
в передбачених законодавством
випадках або у зв'язку з наявністю
однієї з підстав для тимчасового
обмеження його у праві виїзду за
кордон, визначених статтею 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
відмовляється у перетинанні
державного кордону лише за
обґрунтованим рішенням уповноваженої
службової особи підрозділу охорони
державного кордону із зазначенням
причин відмови. Уповноважена службова
особа підрозділу охорони державного
кордону про прийняте рішення доповідає
начальнику органу охорони державного
кордону. Таке рішення набирає чинності
невідкладно. Рішення про відмову у
перетинанні державного кордону
оформляється у двох примірниках. Один
примірник рішення про відмову у
перетинанні державного кордону
видається особі, яка підтверджує своїм
підписом на кожному примірнику факт
отримання такого рішення. У разі
відмови особи підписати рішення про це
складається акт.

Статтею 13 Закону України «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства» встановлено, що в'їзд в
Україну іноземцю або особі без
громадянства не дозволяється: в
інтересах забезпечення національної
безпеки України або охорони
громадського порядку; якщо це
необхідно для охорони здоров'я, захисту
прав і законних інтересів громадян
України та інших осіб, які проживають в
Україні; якщо при клопотанні про в'їзд в
Україну така особа подала про себе
завідомо неправдиві відомості або
підроблені документи; якщо паспортний
документ такої особи, віза підроблені,
зіпсовані чи не відповідають
установленому зразку або належать
іншій особі; якщо така особа порушила у
пункті пропуску через державний кордон
України правила перетинання
державного кордону України, митні
правила, санітарні норми чи правила або
не виконала законних вимог посадових
та службових осіб органів охорони
державного кордону, органів доходів і
зборів та інших органів, що здійснюють
контроль на державному кордоні; якщо
під час попереднього перебування на
території України іноземець або особа
без громадянства не виконали рішення
суду або органів державної влади,
уповноважених накладати
адміністративні стягнення, або мають
інші не виконані майнові зобов'язання
перед державою, фізичними або
юридичними особами, включаючи
пов'язані з попереднім видворенням, у
тому числі після закінчення терміну
заборони подальшого в'їзду в Україну.

Порядок прийняття органами охорони
державного кордону Державної
прикордонної служби України рішень про
заборону в'їзду в Україну іноземцям та
особам без громадянства визначений
Інструкцією про порядок прийняття
органами охорони державного кордону
Державної прикордонної служби України
рішень про заборону в'їзду в Україну
іноземцям та особам без громадянства,
затвердженою наказом адміністрації
Державної прикордонної служби України
05.12.2011 р. N 946, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 29 грудня
2011 р. за N 1564/20302.

Пунктом ІІ вказаної Інструкції
встановлені підстави для прийняття
органом охорони державного кордону
рішення про заборону іноземцю в'їзду в
Україну.

Так, рішення про заборону в'їзду в
Україну іноземцю (далі - рішення про
заборону в'їзду в Україну) приймається
органом охорони державного кордону в
разі:

а) якщо при клопотанні про в'їзд в
Україну іноземець подав про себе
завідомо неправдиві відомості або
підроблені документи;

б) якщо паспортний документ іноземця,
віза підроблені, зіпсовані чи не
відповідають установленому зразку або
належать іншій особі;

в) якщо іноземець порушив у пункті
пропуску через державний кордон
України (далі - пункт пропуску) правила
перетинання державного кордону
України або не виконав законних вимог
посадових та службових осіб органу
охорони державного кордону;

г) якщо іноземця затримано під час
незаконного перетинання державного
кордону України поза пунктами
пропуску;

ґ) якщо під час попереднього
перебування на території України
іноземець або особа без громадянства
не виконали рішення суду або органів
державної влади, уповноважених
накладати адміністративні стягнення,
або мають інші не виконані майнові
зобов'язання перед державою, фізичними
або юридичними особами, включаючи
пов'язані з попереднім видворенням, у
тому числі після закінчення терміну
заборони подальшого в'їзду в Україну;

д) якщо іноземця затримано у межах
контрольованого прикордонного району
під час спроби або після незаконного
перетинання державного кордону
України.

Отже, діючими Законом України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» та Інструкцією
встановлений вичерпний перелік
підстав для прийняття рішень щодо
відмови іноземцю в перетинанні кордону
країни.

Тобто, діючим законодавством дійсно
передбачено, що в разі подання
іноземцем про себе завідомо
неправдивих відомостей, органом
охорони державного кордону
приймається рішення про заборону
в'їзду в Україну.

Разом з тим, як вірно встановлено судом
першої інстанції та підтверджується
матеріалами справи, позивач прибув на
територію України з метою відвідання
родича, ОСОБА_5, який є громадянином
України (що підтверджується паспортом
громадянина України).

Також, в матеріалах справи наявний лист
Комунальної позашкільної установи
«Дитячо-юнацька спортивна школа № 3 з
боксу» від 18.12.2013, відповідно до якого
громадянин Грузії ОСОБА_4 не є учнем КПУ
ДЮСШ з боксу № 3 м. Донецьк, однак
займався боксом у ПС «Шахтар» у
приватному порядку.

Також, 09.02.2013 р. зареєстровано шлюб між
ОСОБА_4, громадянином Грузії, та ОСОБА_8,
громадянкою України, про що видане
відповідне свідоцтво серія НОМЕР_1.

Проте, матеріалами справи не
підтверджено, які саме неправдиві
відомості позивачем надано до
відповідача при спробі в'їзду на
територію України.

Крім того, судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач не володіє
українською мовою, тому доводи
апелянта про те що позивач, під час
проведення співбесіди 14.05.2013 р.
неодноразово надавав неправдиві
відомості щодо мети перебування в
Україні, не можуть прийматися до уваги.

Враховуючи вищезазначене, а також той
факт, що позивач неодноразово
перетинав кордон України, рід час його
перебування не встановлено будь-яких
порушень діючого законодавства (не
притягнуто до кримінальної чи
адміністративної відповідальності
тощо), колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції, що рішення та постанову
відповідача прийняті з порушенням
приписів діючого законодавства, а тому
є протиправними.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Донецького
прикордонного загону Східного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 19.12.2013 р. в
справі № 805/16625/13-а залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 19.12.2013 р. в
справі № 805/16625/13-а за позовом
громадянина Грузії ОСОБА_4 до
Донецького прикордонного загону
Східного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
про скасування постанови та рішення,
зобов'язання вчинити певні дії
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 06.03.2014 р.

Головуючий суддя:
Шальєва В.А.

Судді:
Компанієць І.Д.

Бишов М.В.