Справа № 805/288/14
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2014 р.
Справа №805/288/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11 год. 30
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Зінченка О.В.,

при секретарі судового засідання Усові
Д.В.,

з участю:

представника позивача - Лисокінь Т.Ю.,

відповідача - не з'явився.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Старобешівського районного
центру зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття до ОСОБА_2 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю за період з 06 липня 2013 року
по 21 серпня 2013 року у розмірі 1 310,29 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року Старобешівський
районний центр зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття (далі - позивач,
Старобешівський районний центр
зайнятості) звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до ОСОБА_2
(далі - відповідач, ОСОБА_2) про
стягнення незаконно отриманої
допомоги по безробіттю за період з 06
липня 2013 року по 21 серпня 2013 року у
розмірі 1 310,29 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що 05 вересня 2012
року відповідач - ОСОБА_2 звернувся до
Старобешівського районного центру
зайнятості за сприянням у
працевлаштуванні у зв'язку зі
звільненням з роботи. 12 вересня 2012 року
наказом НТ 120912, згідно до статті 2,
підпункту «а» пункту 1 статті 26 Закону
України «Про зайнятість населення», а
також статей 22, 23 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» відповідачу надано статус
безробітного, призначена і розпочата
виплата допомоги по безробіттю.
Позивач вказує, що при наданні статусу
безробітного ОСОБА_2, останній надав
позивачеві підписану власноруч заяву
про надання йому статусу безробітного
де засвідчено, що він не є найманим
працівником і у разі подання до центру
зайнятості документів, що містять
неправдиві відомості, а також
неповідомлення про отримання
будь-якого доходу в період перебування
на обліку в службі зайнятості,
зобов'язується добровільно повернути
зайво виплачене йому матеріальне
забезпечення на випадок безробіття.

Позивач зазначає, що відповідно до
пункту 2 статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» безробітні зобов'язані
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг.

21 серпня 2013 року ОСОБА_2 знятий з обліку
в центрі зайнятості, у зв'язку з
поданням заяви про відмову від послуг
служби зайнятості. Позивач зауважує, що
відповідно до статті 22 Закону України
«Про зайнятість населення»
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, його територіальні органи
відповідно до покладених на них
завдань проводять розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення в
порядку, встановленому центральними
органами виконавчої влади у сфері
соціальної політики, державної
податкової політики та Пенсійним
фондом України. Таке розслідування
здійснюється шляхом звіряння даних
Пенсійного фонду України та
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію єдиної
державної податкової політики, а в разі
потреби - шляхом проведення виїзних
планових та позапланових перевірок
страхувальників.

28 листопада 2013 року позивачем при
проведенні аналізу електронних даних
засобом Єдиної
інформаційно-аналітичної системи з
виявлення недостовірності поданої
інформації ОСОБА_2, а також на підставі
отриманої відповіді від Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Альфа-Метал» встановлено, що
відповідач, ОСОБА_2, працює охоронником
майнового комплексу АТ «УГМК» у м.
Донецьку з 06 липня 2013 року, на умовах
строкового трудового договору з
випробувальним терміном 1 місяць та
оплатою праці згідно із штатним
розписом. Таким чином, у період
перебування на обліку в центрі
зайнятості в статусі безробітного
ОСОБА_2 працював та незаконно отримав з
06 липня 2013 року дохід у загальному
розмірі 1 310, 29 грн., про що свідчать
перерахування коштів на його рахунок.

З метою досудового урегулювання спору
позивачем направлено на адресу
відповідача лист за № 04-32/1864 від 05
грудня 2013 року, в якому встановлений
п'ятнадцятиденний термін для
добровільної сплати суми незаконно
отриманого матеріального забезпечення
на випадок безробіття, але ніякої
відповіді позивачеві не надійшло та
суму боргу не сплачено.

На підставі вищевикладеного, позивач
просив стягнути з ОСОБА_2 незаконно
отриману допомогу по безробіттю за
період з 06 липня 2013 року по 21 серпня 2013
року у розмірі 1 310,29 грн.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року відкрито провадження в даній
адміністративній справі та призначено
її до розгляду у відкритому судовому
засіданні на 11 годину 00 хвилин 24 лютого
2014 року.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримала заявлені позовні
вимоги, просила задовольнити
адміністративний позов у повному
обсязі.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, але був повідомлений судом
про дату, час і місце судового розгляду
адміністративної справи належним
чином (арк. справи 30), причин неявки суду
не повідомив, заяв про відкладення
розгляду справи або про розгляд справи
за його відсутності до суду не надавав.

Як визначено частиною 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) у разі
неприбуття в судове засідання
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час та і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. З урахуванням
викладеного, суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
відповідача на підставі наявних у
справі доказів.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що адміністративний
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно статті 2 Закону України «Про
зайнятість населення» від 1 березня 1991
року №803-XII та відповідно до пунктів 1, 3,
4 статті 22, пункту 1 статті 23 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», пункту 2.1 Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України №
307 від 20 листопада 2000 року ОСОБА_2
перебував на обліку в центрі
зайнятості як безробітний та отримував
допомогу по безробіттю у період з 12
вересня 2012 року по 21 серпня 2013 року.

Зокрема, 12 вересня 2012 року ОСОБА_2
звернувся до Старобешівського
районного центру зайнятості з
відповідною заявою за сприянням у
працевлаштуванні, наданням статусу
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю (арк. справи 7).

Позивачем за наслідками розгляду
вказаної заяви відповідно до наказу
від 12 вересня 2012 року № НТ120912
відповідачу надано статус
безробітного та з 12 вересня 2012 року
призначено допомогу по безробіттю (арк.
справи 8).

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами
адміністративної справи, позивачем при
проведенні аналізу електронних даних
засобами Єдиної
інформаційно-аналітичної системи
встановлено, що відповідач у період
перебування на обліку в
Старобешівському районному центрі
зайнятості з 05 вересня 2012 року по 21
серпня 2013 року в статусі безробітного
працевлаштувався 06 липня 2013 року та
отримував дохід (арк. справи 12).
Зазначене також підтверджується
наказом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альфа-метал» № 44 від
03 липня 2013 року про прийняття ОСОБА_2 на
посаду охоронника Управління охорони
майнового комплексу об'єкту АТ «УГМК» в
м. Донецьку (Баумана), на умовах
строкового трудового договору з
випробувальним терміном на 1 місяць та
оплатою праці згідно із штатним
розписом (арк. справи 10), а також
довідкою про працевлаштування з 06
липня 2013 року (арк. справи 11).

21 серпня 2013 року ОСОБА_2 знятий з обліку
в Старобешівському районному центрі
зайнятості, у зв'язку з поданням ним
заяви про відмову від послуг центру
зайнятості (арк. справи 8).

ОСОБА_2 у період з 06 липня 2013 року по 21
серпня 2013 року виплачено допомоги по
безробіттю у загальному розмірі 1 310,29
грн. (арк. справи 9).

Частиною другою статті 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» встановлено, що
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Втім, як встановлено судом,
відповідачем до Старобешівського
районного центру зайнятості не
надавались відомості щодо його
працевлаштування, а дані обставини
впливали на можливість виплати в
подальшому матеріального
забезпечення, з огляду на наведені вище
норми законодавства.

На підставі вищевикладеного, позивачем
відповідно до наказу від 03 грудня 2013
року № НТ131203 прийнято рішення про
повернення незаконно отриманої
допомоги по безробіттю у період з 06
липня 2013 року по 21 серпня 2013 року у
загальному розмірі 1 310, 29 грн. (арк.
справи 9).

Відповідачу листом № 04-32/1864 від 05
грудня 2013 року пропонувалось в
п'ятнадцятиденний термін добровільно
сплатити отриману допомогу по
безробіттю, однак добровільно отримана
допомога по безробіттю відповідачем не
сплачена.

Частиною 3 статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» передбачено, що сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання послуг.

Статтею 39 вказаного Закону визначено,
що спори, що виникають із правовідносин
за цим Законом, вирішуються в судовому
порядку.

Приймаючи до уваги, що відповідач не
надав відомості про обставини, що
впливали на умови виплати
матеріального забезпечення, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
Старобешівського районного центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття до ОСОБА_2 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю за період з 06 липня 2013 року
по 21 серпня 2013 року у розмірі 1 310,29 грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

З огляду на наведене, керуючись
статтями 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Старобешівського
районного центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття до ОСОБА_2 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю за період з 06 липня 2013 року
по 21 серпня 2013 року у розмірі 1 310,29 грн., -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь
Старобешівського районного центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття незаконно отриману
допомогу по безробіттю за період з 06
липня 2013 року по 21 серпня 2013 року у
розмірі 1 310,29 грн. (одна тисяча триста
десять грн. 29 коп.).

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті
та проголошено її вступну та
резолютивну частини 24 лютого 2014 року в
присутності представника позивача.

Повний текст постанови складений 28
лютого 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Зінченко О.В.