Справа № 817/4263/13-а
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"05" березня 2014 р.
Справа № 817/4263/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні у
м.Житомирі апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "25" грудня
2013 р. у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2013 року фізична особа - підприємець
ОСОБА_4 звернувся з позовом до
Державної податкової інспекції у місті
Рівному Рівненської області Державної
податкової служби про визнання
нікчемним та скасування податкового
повідомлення-рішення від 16.04.2013 року №
, зобов'язання виконати
передбачені діючим законодавством дії
- зарахувати в рахунок майбутніх
платежів з цього податку суму єдиного
податку, в розмірі 214 гривень 60 копійок,
сплачену позивачем за вересень 2012 року,
у відповідності до вимог пункту 295.5-6 ст.
295 Податкового Кодексу України по
причині знаходження позивача у
відпустці та утриматись від дій
(оскарження акту індивідуальної дії) по
витребуванню у позивача заяви на
відпустку з підстав відсутності
подібних вимог в діючому
законодавстві. В обґрунтування позову
вказує, що перебуваючи у відпустці, ним
21.09.2012 року було сплачено єдиний
податок у розмірі 214,60 грн. за вересень
2012 року та 214,60 грн. за жовтень 2012 року, а
тому було запропоновано зарахувати
сплати за вересень 2012 р. в рахунок
майбутніх платежів.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 25.12.2013 року
позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
м.Рівному від 16.04.2013 року № в
частині зобов'язання сплатити штраф за
порушення граничних строків сплати
суми єдиного податку в розмірі 214грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Присуджено на користь позивача
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 71, 53 грн.

Не погоджуючись з даною постановою
податкова інспекція звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою у позові відмовити повністю .

Представники сторін в засідання суду
не з'явились, хоча про дату, час та місце
проведення судового засідання були
повідомлені належним чином, про що
свідчать повідомлення про вручення
сторонам рекомендованою
кореспонденцією судових повісток та
копій ухвал суду.

З врахуванням приписів статей 196,197 КАС
України, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією в
порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено , що ОСОБА_4
зареєстрований як фізична особа -
підприємець 17.04.1998 р. року Виконавчим
комітетом Рівненської міської ради.
Позивач здійснює господарську
діяльність з роздрібної торгівлі,
реклами, поліграфії, послуги з
виконання фоторобіт, ремонту
комп'ютерів, аудіо, відеоапаратури та
радіотелевізійної техніки. ОСОБА_4
зареєстрований є платником єдиного
податку 2-ї групи, що підтверджується
свідоцтвом від 25.05.2012 р. (а.с.4).

ОСОБА_4 20.01.2012р. (квитанція №6480.414.5),
18.05.2012р. (квитанція №6480.327.5) сплачено
через ПАТ "А-БАНК" суму єдиного податку
з фізичних осіб за січень, травень 2012
року в розмірі 214,60 грн. за кожен період,
що підтверджується копіями квитанцій
(а.с.9-10).

У вказаних квитанціях у графі
«призначення платежу» зазначено
призначення платежу «єдиний податок з
фізичних осіб».

Вказані квитанції ПАТ «А-Банк»
підтверджують факт подання їх
позивачем, одержання та виконання
банком 20.01.2012 року та 18.05.2012 року
відповідно.

ДПІ у м. Рівному Рівненської області
Державної податкової служби проведено
камеральну перевірку податкової
декларації платника єдиного податку -
фізичної особи ФОП ОСОБА_4 , про що
складено акт № 1171 від 26.03.2013 р. (а.с.7-8),
згідно висновків якого встановлено
порушення позивачем п.295.1 ст.295
Податкового кодексу України щодо
несвоєчасності сплати єдиного податку
за січень, травень, вересень 2012 року, за
що передбачена відповідальність п.122 .1
ст.122 Податкового кодексу України.

За наслідками проведеної перевірки
контролюючим органом прийнято
податкове повідомлення-рішення від
16.04.2013 року № 0, яким ФОП ОСОБА_4
зобов'язано сплатити штраф у сумі 321
грн. (а.с.14).

Задовольняючи частково позовні вимоги
, суд першої інстанції виходив з того ,
що позивачем виконано обов'язок щодо
сплати податкового зобов'язання за
січень, травень 2012 року в строки,
передбачені п. 295.1 ст. 295 Податкового
кодексу України. Звідси, висновки
контролюючого органу про сплату
авансових внесків з єдиного податку
позивачем у вказаних вище періодах з
порушенням термінів є помилковими.

Колегія судів погоджується з
висновками суду першої інстанції ,
враховуючи наступне.

Згідно із пп. 16.1.2 та пп. 16.1.3 п. 16.1 ст.16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний вести в
установленому порядку облік доходів і
витрат, складати звітність, що
стосується обчислення і сплати
податків та зборів; подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст.16
Податкового кодексу України платники
податків зобов'язані сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом, та платник
податку несе відповідальність за
правильність обчислення, своєчасність
сплати податку та дотримання вимог
податкового законодавства.

Згідно із ст. 31 Податкового кодексу
України строком сплати податку та
збору визнається період, що
розпочинається з моменту виникнення
податкового обов'язку платника податку
із сплати конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.
Строк сплати податку та збору
обчислюється роками, кварталами,
місяцями, декадами, тижнями, днями або
вказівкою на подію, що повинна настати
або відбутися.

Відповідно до ст. 35 Податкового кодексу
України сплата податків та зборів
здійснюється в грошовій формі у
національній валюті України, крім
випадків, передбачених цим Кодексом
або законами з питань митної справи.
Сплата податків та зборів здійснюється
в готівковій або безготівковій формі,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом або законами з питань митної
справи. Порядок сплати податків та
зборів встановлюється цим Кодексом або
законами з питань митної справи для
кожного податку окремо.

Статтею 36 Податкового кодексу України
передбачено, що податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи. Податковий обов'язок виникає у
платника за кожним податком та збором,
є безумовним і першочерговим стосовно
інших неподаткових обов'язків платника
податків, крім випадків, передбачених
законом. Виконання податкового
обов'язку може здійснюватися платником
податків самостійно або за допомогою
свого представника чи податкового
агента. Відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
податкового обов'язку несе платник
податків, крім випадків, визначених цим
Кодексом або законами з питань митної
справи.

Підстави для виникнення, зміни і
припинення податкового обов'язку,
порядок і умови його виконання
встановлюються Кодексом або законами з
питань митної справи.

Виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Згідно з п. 291.3 ст. 291 Податкового
Кодексу України юридична особа чи
фізична особа - підприємець може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Відповідно до п. 293.1, 293.2 ст. 293
Податкового Кодексу України ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного
податку - у межах від 1 до 10 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного
податку - у межах від 2 до 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати.

З 01.01.2012 року ФОП ОСОБА_4 зареєстрований
платником єдиного податку згідно заяви
про застосування спрощеної системи
оподаткування поданої напередодні до
податкового органу, та обрав ставку
єдиного податку, встановлену для
другої групи платників єдиного
податку.

Відповідно до п. 295.1 ст. 295 Податкового
Кодексу України, платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця.

Згідно з п. 295.2 ст. 295 Податкового
Кодексу України, нарахування авансових
внесків для платників єдиного податку
першої і другої груп здійснюється
органами державної податкової служби
на підставі заяви такого платника
єдиного податку щодо розміру обраної
ставки єдиного податку, заяви щодо
періоду щорічної відпустки та/або
заяви щодо терміну тимчасової втрати
працездатності.

Загальні засади функціонування
платіжних систем в Україні, поняття та
загальний порядок проведення переказу
коштів в межах України та
відповідальність суб'єктів переказу
встановлено Законом України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" від 05.04.2001 року №2346-III.

Стаття 8 Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні"
встановлює строки проведення переказу
коштів, згідно з якими банк
зобов'язаний виконати доручення
клієнта, що міститься в розрахунковому
документі, в день його надходження або
не пізніше наступного дня, якщо
документ надійшов до банку після
операційного часу (п. 8.1 ст. 8 Закону).

Пункт 8.4 ст. 8 вказаного Закону визначає
строки виконання банками
міжбанківського переказу, які не
повинні перевищувати трьох
операційних днів (для
внутрішньобанківського переказу - двох
операційних днів).

Таким чином, платіжні доручення
клієнтів виконуються банком протягом
цього ж робочого дня або не пізніше
наступного робочого дня і не можуть
перевищувати два операційні дні для
внутрішньобанківського переказу
коштів, а для міжбанківського переказу
коштів не можуть перевищувати три
операційні дні або в інші строки, якщо
це передбачено в договорі.

Статтею 24 Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні"
передбачено, що подання ініціатором до
банку або іншої установи - члена
платіжної системи документа на переказ
готівки і відповідної суми коштів у
готівковій формі здійснюється
протягом операційного часу. Реквізити
документів на переказ готівки та
особливості їх оформлення
встановлюються Національним банком
України. При використанні документа на
переказ готівки ініціювання переказу
вважається завершеним з моменту
прийняття до виконання банком або
іншою установою - членом платіжної
системи документа на переказ готівки
разом із сумою коштів у готівковій
формі. Прийняття документа на переказ
готівки до виконання засвідчується
підписом уповноваженої особи банку або
іншої установи - члена платіжної
системи чи відповідним чином
оформленою квитанцією.

Обов'язок сплати податкового
зобов'язання в разі внесення суми
готівкових коштів через касу банку для
подальшого переказу на рахунок органу
казначейської служби є виконаним з
моменту прийняття до виконання банком
документа на переказ готівки разом із
сумою коштів у готівковій формі.

На користь вказаного висновку свідчить
також норма, закріплена у п.1.3 ст.1
Закону України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні", якою
визначено поняття дати валютування, що
є зазначеною платником у
розрахунковому документі або в
документі на переказ готівки датою,
починаючи з якої кошти, переказані
платником отримувачу, переходять у
власність отримувача.

Законодавство визначає термін
своєчасності сплати податкового
зобов'язання. Обов'язок платника
податків щодо сплати податкового
зобов'язання припиняється з моменту
сплати коштів до банківської установи.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачем виконано обов'язок щодо
сплати податкового зобов'язання за
січень, травень 2012 року в строки,
передбачені п. 295.1 ст. 295 Податкового
кодексу України, а тому висновки
контролюючого органу про сплату
авансових внесків з єдиного податку
позивачем у вказаних вище періодах з
порушенням термінів є помилковими.

Відповідно до п. 122.1. ст. 122 Податкового
кодексу України, несплата
(неперерахування) фізичною особою -
платником єдиного податку, визначеною
підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291
цього Кодексу, авансових внесків
єдиного податку в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом, тягне за собою
накладення штрафу в розмірі 50
відсотків ставки єдиного податку,
обраної платником єдиного податку
відповідно до цього Кодексу.

Розмір належної до сплати позивачем
суми авансового внеску єдиного податку
у січні, травні, вересні 2012 року
становив 214,60 грн. Відповідачем до
позивача застосовано штрафну санкцію в
сумі 327 грн. (214,60/50%*3).

Відтак, спірне податкове
повідомлення-рішення слід скасувати в
частині застосованих штрафних санкцій
за два періоди - січень та травень 2012
року, що складає 214 грн. (327/3*2).

В іншій частині постанова суду першої
інстанції не оскаржувалась.

При цьому колегія суддів погоджується
також з позицією суду першої інстанції
щодо безпідставності заперечень
представника відповідача про
встановлення рішенням суду, що набрало
законної сили обставин, що мають
значення для справи (постанова РОАС від
23.07.2013 р. у справі №817/1374/13-а).

Так, постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 23.07.2013 року
у справі №817/1374/13-а (а.с.93-94) фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 в позові про
визнання дій ДПІ в м.Рівному
протиправними та скасування акту
камеральної перевірки № 1177 ДПІ в
м.Рівному від 26.03.2013 р. в частині
визначення затримки позивачем сплати
єдиного податку за січень, травень та
вересень 2012 р. відмовлено повністю.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18.11.2013 року
(а.с.95-97) суд апеляційної інстанції,
поміж іншого, зазначає, що суд, міг би
надати оцінку діям підприємця ОСОБА_4
щодо виконання ним п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України, та щодо не
допущення порушень з приводу сплати
єдиного податку за січень 2012р. та
травень 2012р. у разі пред'явлення ним
вимоги до відповідача про визнання
протиправним та скасування самого
податкового повідомлення рішення №
від 16.04.2013 року щодо порушень
вчинених позивачем та накладення на
нього штрафних санкцій, яке є чинним,
підлягає виконанню і яке позивач в
даному випадку не оскаржує.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
суд першої інстанції, дослідивши в
судовому засіданні надані сторонами
по справі докази, обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги частково.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому її
потрібно залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"25" грудня 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області вул.
Відінська,8,м.Рівне,33023