Справа № 805/18081/13-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 р.
Справа №805/18081/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11 год. 50
хв.

Донецький окружний
адміністративний суд

у складі головуючого судді
Чекменьова Г.А.

при секретарі
Токмаковій Є.А.,

за участю:

представника позивача
Бороніної М.О.,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом Ясинуватської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення податкової заборгованості у
сумі 6800,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ясинуватська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області звернулась до суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення податкової заборгованості у
сумі 6800,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що перевіркою стану
дотримання вимог законодавства під час
провадження діяльності, пов'язаної з
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів та на підставі протоколу про
адміністративне правопорушення від
21.02.2012 року № 980159 встановлено порушення
ст. 15-3 Закону України "Про державне
регулювання виробництва та обігу
спирту етилового, коньячного,
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", а саме - продаж пива
особі, яка не досягла 18 років.
Ясинуватською ОДПІ прийнято рішення №
000005/05-28-22/ від 21.03.2013 року про
застосування у відповідності до ст. 17
зазначеного Закону фінансових санкцій
у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн.

Станом на 20.11.2013 року за відповідачем
рахується податкова заборгованість
.перед бюджетом v розмірі 6800 грн.
Відповідачу була вручена податкова
вимога форми «Ю» від 19 лютого 2013 року №
110-19. Вказаний захід не привів до
погашення податкового боргу. З
наведених підстав просив стягнути
вказану суму боргу до державного
бюджету.

Представник позивача у судовому
засіданні заявлені вимоги підтримала з
підстав, викладених у позовній заяві.
Щодо обставин проведення перевірки
стану дотримання вимог законодавства
під час провадження діяльності,
пов'язаної з виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв 21.02.2012 року
представник позивача пояснень не
надала, пославшись на проведення такої
перевірки Департаментом контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, який несвоєчасно направив до
Ясинуватської ОДПІ матеріали про
порушення. Позов просила задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнала, надала письмові
заперечення (а.с.34-36), зазначила, що
рішення про застосування фінансових
санкцій було прийняте на підставі
протоколу про адміністративне
правопорушення від 21.02.2012 р. № 980159. Про
складання зазначеного протоколу
відповідач повідомлена не була,
особисто будь-яких пояснень з цього
приводу не надавала, про встановлене
порушення нічого не знає. Офіційні
документи щодо факту правопорушення з
її боку не складалися. Кожен працівник,
який здійснює функції продажу товару
відповідачем особисто попереджався
про недопустимість порушення норм
законодавства, в тому числі й відносно
недопустимості продажу алкогольних та
тютюнових виробів неповнолітнім
особам.

З посиланням на ч.2 ст.218 Господарського
кодексу України відповідач вказала, що
з її боку були вчинені всі можливі дії
щодо недопущення вищезгаданих вимог
законодавства. Також зазначила про
сплив строку для застосування
адміністративно-господарських
санкцій. З наведених підстав просила у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що заявлені
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Податковим кодексом України від 02
грудня 2010 року №2755-VI встановлений
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Пунктом 20.1.28 статті 20 ПК України,
визначено, що органи державної
податкової служби, окрім іншого, мають
право стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми
грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Отже, позивач є органом державної
влади, уповноваженим здійснювати
функцію контролю за сплатою платником
податків до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу .

Відповідач - Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності виконавчим
комітетом Ясинуватської міської ради
Донецької області від 22.01.2007 року за № 2
001160, знаходиться на податковому
обліку в Ясинуватській ОДПІ з 24.01.2007
року згідно з довідкою про взяття на
податковий облік від 21.1 1.2013 року № 2598/2
(а.с.4-6).

Перевіркою стану дотримання вимог
законодавства під час провадження
діяльності. пов'язаної з виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів встановлено
порушення ст. 15-3 Закону України від
19.12.1995 року № 481/95-ВР "Про державне
регулювання виробництва та обігу
спирту етилового, коньячного,
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", а саме - продаж пива
особі, яка не досягла 18 років, про що
складений протокол про
адміністративне правопорушення від
21.02.2012 року № 980159 відносно громадянки
ОСОБА_3 (а.с.17-18).

Постановою адміністративної комісії
при виконкомі Ясинуватської міської
ради № 08-6-12 від 05 квітня 2012 р. ОСОБА_3
була притягнута до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
розмірі 340 грн. за вчинення
правопорушення, передбачене ч.2 ст. 156
КУпАП (а.с.15).

Вказані матеріали про адміністративне
правопорушення Департаментом контролю
за виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
були направлені до Ясинуватської ОДПІ
із супровідним листом від 12.02.2013 р., на
підставі чого відповідачем прийнято
рішення № 000005/05-28-22/ від 21.03.2013 року
про застосування фінансових санкцій у
вигляді штрафу у розмірі 6800 грн.
(а.с.10-11).

Оскільки відповідачем сума штрафу у
встановлений строк не була сплачена,
відповідачем на її адресу направлено
податкову вимогу форми «Ю» від 19 лютого
2013 року № 110-19 (а.с.22).

Відповідно до ст. 15-3 Закону України від
19.12.1995 року № 481/95-ВР "Про державне
регулювання виробництва та обігу
спирту етилового, коньячного,
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" забороняється
продаж пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв,
вин столових та тютюнових виробів:

1) особами, які не досягли 18 років;

2) особам, які не досягли 18 років;

Згідно зі ст. 17 за порушення норм цього
Закону щодо виробництва і торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами
посадові особи і громадяни
притягаються до відповідальності
згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів, зокрема, у разі
порушення вимог статті 15-3 цього Закону
- 6800 гривень.

Рішення про стягнення штрафів,
передбачених частиною другою цієї
статті, приймаються органами доходів і
зборів та/або органом, який видав
ліцензію на право виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами, та
іншими органами виконавчої влади у
межах їх компетенції визначеної
законами України.

У разі невиконання суб'єктом
господарювання рішення органів,
зазначених у частині третій цієї
статті, сума штрафу стягується на
підставі рішення суду.

При вирішені справи суд також виходить
з того, що фінансові санкції у вигляді
штрафів, передбачені у ст. 17 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва та обігу спирту етилового,
коньячного, плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" є
різновидом
адміністративно-господарських
санкцій, загальні засади застосування
яких врегульовані Господарським
кодексом України.

Посилання відповідача на сплив строку
застосування
адміністративно-господарських
санкцій, передбаченого ст. 250
Господарського кодексу України, суд
вважає безпідставними, оскільки
частиною 2 вказаної статті в редакції,
діючий на час прийняття позивачем
рішення від 21.03.2013 року, передбачено, що
дія цієї статті не поширюється на
штрафні санкції, розмір і порядок
стягнення яких визначені Податковим
кодексом України та іншими законами,
контроль за дотриманням яких покладено
на органи державної податкової служби
та митні органи.

Отже, оскільки рішення № 000005/05-28-22/
від 21.03.2013 року, на підставі якого
заявлені позовні вимоги, прийнято саме
органом державної податкової служби,
на вказане рішення не розповсюджується
строк застосування
адміністративно-господарських
санкцій, передбачений ч. 1 ст.250 ГК
України.

Водночас, суд зауважує, що відповідно
до частини 1 ст. 238 ГК України за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Отже, застосування
адміністративно-господарських
санкцій, як одного з видів юридичної
відповідальності, відповідно до
приписів закону та загальних правових
засад, обов'язково пов'язано із
порушенням особою конкретних
нормативних вимог, тобто, з певною
протиправною поведінкою суб'єкту
відповідальності.

Крім того, враховуючи, що відповідачем
у справі є фізична особа, суд
застосовує ч. 2 ст. 61 Конституції
України, відповідно до якої юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер.

При розгляді справи встановлено
порушення ст. 15-3 Закону України від
19.12.1995 року № 481/95-ВР "Про державне
регулювання виробництва та обігу
спирту етилового, коньячного,
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" з боку ОСОБА_3, якою
допущений продаж пива неповнолітній
особі, про що складений протокол про
адміністративне правопорушення від
21.02.2012 року. На підставі вказаного
протоколу постановою адміністративної
комісії від 05 квітня 2012 р. ОСОБА_3 була
притягнута до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
розмірі 340 грн. за вчинення
правопорушення, передбачене ч.2 ст. 156
КУпАП.

Проте, під час розгляду справи
позивачем не надано жодного доказу
того, що ОСОБА_3 перебувала у трудових
або договірних відносинах з
відповідачем ОСОБА_2, що продана
неповнолітній особі пляшка пива
належала до товару підприємця ОСОБА_2,
яка отримала відповідну виручку від
такого продажу. Тобто, матеріалами
справи не встановлено, що вказаний
продаж здійснений у межах
підприємницької діяльності
відповідача.

Також, з матеріалів справи не
вбачається, що при встановлені
правопорушення 21.02.2012 року складалися
будь-які документи щодо перевірки
підприємця ОСОБА_2, що вказана особа
була взагалі була повідомлена про
проведення перевірки, про встановлені
порушення та їх наслідки та мала
можливість надати відповідні
пояснення.

За таких обставин суд вважає, що
позивачем не надано достатніх доказів
наявності порушення з боку саме
відповідача, враховуючи, що за скоєне
адміністративне правопорушення
притягнута до відповідальності інша
особа, яка безпосередньо вчинила таке
порушення.

Крім того, вирішуючи справу, суд
враховує Порядок застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 2 червня
2003 р. N 790. Вказаний порядок містить
наступні приписи:

6. Рішення про застосування фінансових
санкцій, передбачених пунктом 2 цього
Порядку, приймаються керівником, а у
разі його відсутності - заступником
керівника органу, який видав ліцензію
на право виробництва і торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами
(Департамент контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС, його
регіональні управління та їх
територіальні підрозділи,
Мінекономрозвитку), чи керівником (його
заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС,
Держстату, Держспоживінспекції
відповідно до їх компетенції,
визначеної законодавством.

Порядок і строки розгляду матеріалів,
які є підставою для застосування
фінансових санкцій, та прийняття
рішення щодо їх застосування
встановлюються зазначеними органами
відповідно до їх компетенції.

7. Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування у разі
виявлення порушень у сфері виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів зобов'язані
повідомити про ці порушення орган, який
видав ліцензію на провадження
зазначеного виду діяльності.

8. Рішення про застосування фінансових
санкцій до суб'єкта підприємницької
діяльності за порушення норм Закону
складається за формою згідно з
додатком до цього Порядку.

Питання про застосування фінансових
санкцій може розглядатися за участю
представника суб'єкта підприємницької
діяльності на його вимогу або на вимогу
органу, що прийняв рішення про
застосування санкцій.

Судом встановлено, що позивачем не
дотриманий п. 8 вказаного Порядку,
оскільки відповідач не була запрошена
для розгляду питання про застосування
санкцій та взагалі не була повідомлена
про такий розгляд.

Посилання позивача на відсутність
оскарження з боку відповідача рішення
№ 000005/05-28-22/ від 21.03.2013 року про
застосування фінансових санкцій та
податкової вимоги форми «Ю» від 19
лютого 2013 року суд не приймає до уваги,
оскільки відповідно до ст. 86 КАС
України суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

За таких обставин, встановивши
безпідставність застосування
фінансових санкцій, вирішуючи
адміністративну справу суд не
пов'язаний відповідними рішеннями,
прийнятими позивачем, незалежно від їх
оскарження з боку відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Ясинуватської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення податкової заборгованості у
сумі 6800,00 грн. - відмовити.

Вступна та резолютивна частина
постанови складена у нарадчій кімнаті
та проголошена у судовому засіданні 18
лютого 2014 року. Постанова у повному
обсязі виготовлена 24 лютого 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого КАС України, якщо
таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до адміністративного суду
апеляційної інстанції через Донецький
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
Чекменьов Г.А.