Справа № 2а/0570/3042/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/55009/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Головуючого судді: Мороза В.Ф.

Суддів: Голяшкіна О.В.

Донця О.Є

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 серпня 2012
року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області про сплату боргу,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області звернулось із
позовом, в якому просило: скасувати
рішення відповідача про застосування
фінансових санкцій №231/НОМЕР_1 від 15
лютого 2012 року; скасувати вимогу №Ф-347
від 15 лютого 2012 року про сплату боргу;
зобов'язати відповідача провести
перерахунок нарахованих і сплачених
страхових внесків за період з 01 грудня
2004 року по 31 січня 2011 року; стягнути з
відповідача моральну шкоду в сумі 5000
грн. та матеріальну шкоду в сумі 88,75 грн.

Постановою суду першої інстанції від 24
квітня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 серпня 2012
року позовні вимоги задоволено
частково: скасовано рішення Пенсійного
фонду від 15 лютого 2012 №231/НОМЕР_1 про
застосування фінансових санкцій за
донарахування органом Пенсійного
фонду України або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків; скасована
вимога Пенсійного фонду про сплату
боргу №Ф-347 від 15 лютого 2012 року. В
задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення судів мотивовано тим, що з
набранням чинності Закон України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно підпункту «й» п. 12
розділ VIII «Прикінцеві та перехідні
положення», втратили чинність норми
частини першої - дев'ятої статті 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058- ІV (далі - Закон №
1058-ІV), з огляду на що рішення Пенсійного
фонду про застосування фінансових
санкцій прийнято на підставі статей
які втратили чинність.

До Вищого адміністративного суду
України надійшла касаційна скарга, в
якій Пенсійний фонд просить скасувати
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 серпня 2012
року та постановити нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, що актом
позапланової перевірки ОСОБА_2 з питань
дотримання вимог законодавства щодо
нарахування, обчислення та сплати
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,інших
платежів та надання достовірних
відомостей про застрахованих осіб до
органів Пенсійного фонду України №69
від 15 лютого 2012 року встановлено
порушення вимог п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" в
частині нарахування страхових внесків,
а саме: у грудні 2004 року занижено
страхові внески за ставкою 32% на
загальну суму 230,40 грн.

15 лютого 2012 року на підставі пункту 4
частини 9 ст. 106 Закону №1058-ІV Пенсійним
фондом прийнято рішення № 231/НОМЕР_1,
яким до ОСОБА_2 застосовані фінансові
санкції в розмірі 1022,84 грн. за
донарахування територіальним органом
Пенсійного фонду або страхувальником
сум своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків.

У період дії частини третьої статті 106
Закону № 1058-ІV у підприємця виникла
недоїмка зі сплати страхових внесків, а
Пенсійний фонд оформив вимогу про
сплату боргу. У вимозі недоїмка була
врахована за грудень 2004 року, тобто за
період дії частини третьої статті 106
Закону № 1058-ІУ.

Сплата страхових внесків здійснюється
у строки, визначені частиною шостою
статті 20 Закону № 1058-ІУ, - щоквартально,
протягом 20 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
кварталу. Суми несплачених страхових
внесків вважаються простроченою
заборгованістю і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Відповідно до абзацу п'ятого пункту 7
розділу VIII «Прикінцеві та Перехідні
положення» Закону № 2464-УІ, який набрав
чинності з 1 січня 2011 року стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Аналіз наведених положень
законодавства дає підстави вважати, що
у Пенсійного фонду при формуванні
вимоги щодо сплати недоїмки зі
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування діяло правомірно.

Даний висновок відповідає рішенню
Верховного Суду України у справі №
21-452а11, яке відповідно до ст. 244-2 КАС
України є обов'язковим для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

За вказаних обставин вимоги касаційної
скарги дають підстави для висновку, що
судами при розгляді справи порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Згідно ст.229 КАС України суд касаційної
інстанції має право скасувати судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
якщо обставини справи встановлені
повно і правильно, але суди першої та
апеляційної інстанцій порушили норми
матеріального чи процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області - задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 серпня 2012
року - скасувати.

У задоволенні позову фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

О.В. Голяшкін

О.Є Донець