Справа № 2а-55751/11
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Примаченко В.О.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
У Х В А Л А

Іменем України

20 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Горяйнова
А.М.,

суддів - Мамчура Я.С.
та Шостака О.О.,

при секретарі - Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 березня 2012 року про залишення
позовної заяви без розгляду у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області про
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом, у
якому просив зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області провести
перерахунок пенсії згідно довідки від
22 грудня 2006 року № 7-1 та виплатити
своєчасно не отримані кошти за минулий
час з дати призначення пенсії тобто з 24
листопада 2006 року.

Ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 березня 2012 року вказаний
адміністративний позов було залишено
без розгляду.

Позивач, не погоджуючись із
постановленою ухвалою, звернувся до
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати ухвалу суду від 09
березня 2012 року та направити справу до
суду першої інстанції для продовження
розгляду. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Зокрема апелянт вказує на те, що
звернувся до суду з даним позовом в
межах встановленого строку.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обставини, на які посилається позивач,
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково, ухвалу
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 09 березня 2012 року
про залишення позовної заяви без
розгляду - скасувати в частині, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду в цій частині
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України
підставою для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Приймаючи рішення про залишення
позовної заяви без розгляду суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
дізнався про порушення свого права на
перерахунок пенсії згідно довідки від
22 грудня 2006 року № 7-1 у 2008 році, а
звернувся до суду з даним позовом лише
у березні 2011 року, тобто після
закінчення строку звернення до суду,
встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України.

Колегія суддів не погоджується із
такими висновками з огляду на те, що
судом першої інстанції було невірно
встановлено момент, з якого слід
обчислювати строк звернення до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_2 дійсно
містить вимоги, що знаходяться за
межами строку звернення до суду,
встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України, а
тому, відповідно до ст. 100 КАС України,
підлягають залишенню без розгляду.

Однак, підстави для залишення позовної
заяви ОСОБА_2 без розгляду вцілому -
відсутні.

Так, позивач фактично оскаржує дії
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області щодо
нездійснення перерахунку пенсії на
підставі довідки від 22 грудня 2006 року №
7-1.

У відповідності ч. 1 ст. 44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» заява про
призначення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення,
особисто або через представника, який
діє на підставі виданої йому
довіреності, посвідченої нотаріально.

Отже, підставою для здійснення
перерахунку пенсії чи відмови в
здійсненні такого перерахунку є
відповідна заява пенсіонера із
доданими до неї документами.

Із заявою про перерахунок пенсії
згідно довідки від 22 грудня 2006 року № 7-1
позивач звернувся до відповідача 07
лютого 2011 року.

Відповідь на вказану заяву про
відсутність підстав для перерахунку
пенсії була надана листом від 10 березня
2011 року № 13028/А.

У зв'язку з цим колегія суддів
приходить до висновку про те, що ОСОБА_2
дізнався про порушення (на його думку)
права на перерахунок пенсії із
вказаного листа, а тому із зазначеної
дати слід обчислювати строк звернення
до суду з даним позовом.

Залишаючи адміністративний позов
ОСОБА_2 без розгляду суд першої
інстанції виходив з того, що позивач у
2008 році особисто звертався до органів
пенсійного фонду України для
з'ясування питання правильності
нарахування йому пенсії.

Однак, таке звернення було усним та,
відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», не породжувало
у відповідача обов'язку приймати
рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_2
чи про відмову в його здійсненні, яке б
підлягало оскарженню в судовому
порядку.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає
необґрунтованим висновок суду першої
інстанції про те, що строк звернення до
суду з даним позовом слід обчислювати з
2008 року.

З адміністративного позову ОСОБА_2
вбачається, що він просить зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії та виплату не отриманих сум з 24
листопада 2006 року.

Даний позов був направлений до суду
засобами поштового зв'язку 30 березня 2011
року, а тому, відповідно до ч. 9 ст. 102 КАС
України, вважається поданим 30 березня
2011 року.

Враховуючи дату звернення ОСОБА_2 до
суду з даним позовом, а також строки
звернення до суду, встановлені ч. 2 ст. 99
КАС України, колегія суддів вважає, що
ухвала суду від 09 березня 2012 року в
частині залишення без розгляду
позовних вимог за період з 24 листопада
2006 року по 29 вересня 2010 року є законною
та обґрунтованою, проте в частині
залишення без розгляду позовних вимог
за період з 30 вересня 2010 року - підлягає
скасуванню.

Посилання позивача як на підставу не
застосовувати наслідки пропущення
строків звернення до суду, передбачені
ч. 1 ст. 100 КАС України, на ст. 87 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
колегія суддів вважає
необґрунтованими з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 87 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
суми пенсії, не одержані своєчасно з
вини органу, що призначає або виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком.

Тобто, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком лише
нараховані суми пенсії, які не отримані
з вини органу, що призначає і виплачує
пенсію.

Разом з тим, в даному випадку, пенсія
згідно довідки від 22 грудня 2006 року № 7-1
позивачу не лише не виплачувалося, але
й не було нараховане.

Право на перерахунок пенсії на
підставі вказаної довідки
відповідачем не визнавалося, що й стало
підставою для звернення позивача до
суду з даним позовом. За таких обставин
необхідною умовою зобов'язання
відповідача здійснити виплату
позивачу пенсію за минулий час є
визнання права на здійснення такого
перерахунку в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України
позивач має право звернутися до
адміністративного суду за захистом
своїх прав в межах шестимісячного
строку. Таким чином, оскільки право
позивача на отримання підвищення до
пенсії судом може бути визнано у
відповідності до ст. 99 КАС України з 30
вересня 2010 року, то й відповідача може
бути зобов'язано виплатити позивачу
вказане підвищення лише з 30 вересня 2010
року.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що ст. 87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» не підлягає
застосуванню до даних правовідносин.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2 частково спростовують висновки
суду першої інстанції, викладені в
ухвалі від 09 березня 2012 року, та є
підставами для її скасування в частині.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково, ухвалу
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 09 березня 2012 року
про залишення позовної заяви без
розгляду - скасувати в частині, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду в цій частині.

Керуючись ст.ст. 41, 100, 167, 195, 196, 199, 204, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Ухвалу Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 березня 2012 року в частині
залишення без розгляду позовних вимог
з 30 вересня 2010 року - скасувати.

Справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві Київської
області про зобов'язання вчинити дії -
направити до Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
для продовження розгляду в цій частині.

Ухвалу Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 березня 2012 року в частині
залишення без розгляду позовних вимог
за період з 24 листопада 2006 року по 29
вересня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала в частині направлення справи до
суду першої інстанції для продовження
розгляду набирає законної сили з
моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

В іншій частині ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня її складання в
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
Я.С.
Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.