Справа № 124/769/14-а
Суддя: Лебедь О. Д.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 124/769/14-а

06.03.2014 року
м. Сімферополь

Центральний районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим в складі:

Головуючого судді Лебедь О.Д., при
секретарі Асановій Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополь
Автономної Республіки Крим про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання виконати певні дії

встановив:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополь
Автономної Республіки Крим про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання виконати певні дії,
мотивуючи свої вимоги тією обставиною,
що він в період часу з 04.10.1986 р. та по
05.11.1986 р. був відряджений від
підприємства для роботи водієм в
населенні пункти зони відчуження в
Чорнобильському районі , приймав
участь в ліквідації аварії на
Чорнобильської АЄС, в разі чого
позивачу була надана 2 група
інвалідності. Позивач надав
відповідачу усі необхідні документи
для призначення пенсії, після чого
певний час відповідач виплачував
пенсію. Пенсія виплачувалась до 01.12.2013
р., в подальшому відповідач самовільно,
без будь - яких підстав виключив з
заробітної плати заробіток за період
часу з 01.11.1986 р. та по 05.11.1986 р., у разі
чого пенсія була зменшена з 8471 грн. 61
коп. до 2419 грн. 95 коп. При цьому
відповідач вказав на ту обставину, що
відсутні документи, які підтверджують
факт роботи позивача в зоні відчуження
та розшифровок заробітної плати за
відповідний період. Вважає, що дії
відповідача є неправомірними, оскільки
раніше перевірками був встановлений
факт роботи позивача в зоні відчуження,
у зв'язку з чим просить визнати дії
відповідача по виключенню з 01.12.2013 р. з
розрахунку пенсії позивача заробітку
за період з 01.11.1986 р. та по 05.11.1986 р. та
зменшенню пенсії, зобов'язати
відповідача включити до розрахунку
пенсії позивача заробіток за період
часу з 01.11.1986 р. та по 05.11.1986 р. на
підставі порядку нарахування пенсії
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Крім того,
позивач просить визнати
неправомірними дії відповідача по
невиконанню в повному об'ємі
постанови Центрального районного суду
м. Сімферополя від 19.11.2009 р., яке набрало
законної сили, визнати неправомірними
дії відповідача не невиконанню ухвали
Центрального районного суду м.
Сімферополя від 01.04.2011 р., яке набрало
законної сили, зобов'язати відповідача
виконувати в повному об'ємі постанову
Центрального районного суду м.
Сімферополя від 19.11.2009 р. та доплатити
позивачу пенсію з листопада 2011 р.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача до
судового засідання не з'явився, надав
суду заяву щодо слухання справи в його
відсутність, також надав письмові
заперечення проти позову.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
доходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги задоволенню не
підлягають виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є
інвалідом 2 групи, отримує пенсію,
хвороба пов'язана з ліквідацією
наслідків аварії на Чорнобильський
АЕС.

Відповідно до ч.1 ст. 54 Закону
України « Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що пенсія по інвалідності,
котра настала у результаті увіччя чи
хвороби у наслідку Чорнобильської
катастрофи» може призначатися по
бажанню громадянина із заробітку,
отриманого за роботу у зоні відчуження
у 1986-1990 о., у розмірі відшкодування
фактичного ущербу, який встановлюється
згідно законодавству.

Судом встановлено, що 05.09.2013 р.
відповідачем був складений акт № 126 о
результатах перевірки ПАТ «
Бахчисарайське автотранспортне
підприємство № 14340» по факту
достовірності роботи у зоні ЧАЕС.

Згідно наказу № 102 від 01.10.1986 р. по
Бахчисарайському автопідприємству
позивача командировано у м. Чорнобиль
Київської області з 03 жовтня по 02
листопада 1986 р. с строком на 31 день.

В ході перевірці встановлено, що
у зв'язку з відсутністю табелю робочого
часу, підтвердити відпрацьований час у
зоні ЧАЕС та підтвердити розшифровку
заробітної плати не надається
можливим.

Згідно акту перевірки
достовірності даних факту роботи № 126
від 05.09.2013 р., для перевірки не надано
табель обліку робочого часу за період
роботи в зоні відчуження. Довідка про
заробітну плату № 15 від 24.03.2005 р. № 438
від 05.09.2013 р. видані ВАТ «
Бахчисарайське АТП 14340» є
необґрунтованою.

Таким чином, з урахуванням
викладеного, суд доходить до висновку,
що дії відповідача щодо приведення
пенсії позивача у відповідність до
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 № 1210 « Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
потерпіли у наслідок Чорнобильської
катастрофи», а також виключення з
заробітної плати періоду з 01.11.1986 р. та
по 05.11.1986 р. є правомірними, підстав для
визначення вказаних дій
неправомірними та зобов'язання
включити вказаний період в заробітну
плату суд не убачає.

Як встановлено в судовому
засіданні, що пенсія позивачу
нараховується у розмірах,
встановлених постановою Центрального
районного суду м. Сімферополя від 19.11.2009
р., однак виплачується у розмірах,
передбачених чинним законодавством та
виходячи з наявності фінансових
ресурсів Пенсійного фонду України.

Вказані дії відповідача є
правомірними виходячи з наступного.

Статтею 62 Закону України « Про
внесення змін до Закону України « Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
роз'яснення порядку застосування
цього Закону проводиться в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, рішення якого є обов'язковим
для виконання міністерствами і іншими
центральними органами державної
виконавчої влади.

19.06.2011 р. набув чинності Закон
України « Про внесення змін до Закону
України « Про Державний бюджет України
на 2011 рік», яким передбачено , що
положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України
« Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовується у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявності
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 р.

На виконання вимог зазначеного
Закону Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 06.07.2011 р. № 745 «
Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка
набрала чинності 23.07.2011 р.

З прийнятим 26.12.2011 р. рішенням
Конституційного суду України № 20-рп/2011
вищезазначені норми визнані такими, що
відповідають Конституції України ( є
конституційними).

Таким чином, з урахуванням
викладеного, суд доходить до висновку,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Оскільки позивач звільнений від
сплати судового збору, то судові
витрати суд відносить за рахунок
держави.

На підставі ст. 8,22, 24, 48
Конституції України, ст.15, 50, 54 Закону
України « Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
керуючись ст. ст. 11, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167
Кодексу Адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних
вимог до Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Сімферополь Автономної Республіки
Крим про визнання дій неправомірними
та зобов'язання виконати певні дії -
відмовити.

Судові витрати віднести за
рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в
Севастопольський адміністративний
Апеляційний суд через Центральний
районний суд м . Сімферополя шляхом
подачі в 10 - денний строк з дня
отримання повного тексту постанови
апеляційної скарги.

Суддя:
О. Д. Лебедь