Справа № 2а-7039/11
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Любчик В.М.
Суддя-доповідач - Юрко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року справа №2а-7039/11

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Юрко І.В., суддів:
Міронової Г.М., Блохіна А.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 листопада 2013 року у справі №
2а-7039/11/0511 за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України
в м.Добропілля та Добропільському
районі Донецької області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В
И Л А:

Позивач 09.06.2011 року звернувся до суду з
адміністративним позовом до УПФУ в
м.Добропілля та Добропільському районі
Донецької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії по втраті
годувальника посилаючись на те, що є
вдовою ліквідатора наслідків аварії на
ЧАЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, з
22.04.2010 року отримує пенсію по втраті
годувальника. В обґрунтування позову
зазначає, що розмір пенсії в зв'язку з
втратою годувальника повинен складати
50 % пенсії, встановленої, для
ліквідатора наслідків ЧАЕС 1 категорії,
інваліда 2 групи - не менш 8 мінімальних
пенсій за віком - прожиткових
мінімумів для осіб, втративших
працездатність, а також щомісячної
компенсації за втрату годувальника із
розрахунку 50 % мінімальної пенсії за
віком - прожиткового мінімуму для осіб,
втративших працездатність, з
урахуванням щомісячного підвищення
пенсії на 25 % прожиткового мінімуму,
для осіб втративших працездатність.
Просила позовні вимоги задовольнити,
здійснивши перерахунок пенсії,
починаючи з 22.04.2010 року.

Ухвалою Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 29 липня 2013 року
адміністративний позов ОСОБА_3 до УПФУ
в м.Добропілля та Добропільському
районі Донецької області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії в частині вимог за
період з 22.04.2010 року по 08.01.2011 року
залишено без розгляду.

Зазначена ухвала сторонами не
оскаржувалась.

Постановою Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 листопада 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
про задоволення позовних вимог у
повному обсязі.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. Колегія суддів розглядає дану
справу за вимогами ст. 197 КАС України
у порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач - ОСОБА_3 є вдовою ліквідатора
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, як
особа, яка постраждала внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС, інваліда
2 групи (а.с. 8, 10, 11). Знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м.Добропілля та
Добропільському районі Донецької
області, а з 22.04.2010 року отримує пенсію
по втраті годувальника.

Хвороба, яка призвела до смерті ОСОБА_3,
пов'язана з виконанням обов'язків
військової служби по ліквідацією
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, що підтверджується експертним
висновком (а.с. 7).

Чоловік позивачки ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, належав до категорії 1, як
особа, яка постраждала внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС, його було
визнано інвалідом 2 групи, що
підтверджується відповідними
посвідченнями.

На момент смерті чоловіка, позивачка
перебувала з останнім у
зареєстрованому шлюбі, який був
зареєстрований між ними 02 серпня 1975
року (а.с. 5), вони проживали однією
сім'єю.

Після смерті чоловіка позивачка
отримує пенсію по втраті годувальника,
померлого внаслідок захворювання,
пов'язаного з Чорнобильською
катастрофою ( посвідчення НОМЕР_1 -
а.с.8).

Згідно частини 3 статті 54 Закону № 796
обчислення і призначення пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
із заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» ( далі - Закон № 1058).

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону
№ 1058 пенсія у зв'язку з втратою
годувальника на одного
непрацездатного члена сім'ї
призначається в розмірі 50 відсотків
пенсії за віком померлого
годувальника.

Згідно частини 4 статті 54 Закону № 796 в
усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів І групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими 10
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону
№ 1058 щомісячна компенсація в разі
втрати годувальника призначається на
кожного непрацездатного члена сім'ї,
який був на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Право на отримання позивачкою пенсії
по втраті годувальника встановлено
Конституцією України та Законом № 796 і
відповідачем не оспорюється, така
пенсія позивачці виплачується, але
виходячи з інших розмірів, ніж
встановлені статтями 52 та 54 Закону № 796.
По суті спір між сторонами стосується
лише розміру компенсації, який
підлягає виплаті позивачці.

Таким чином, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позову та вважає, що позивачка має
право на отримання пенсії по втраті
годувальника в розмірі 50% від
мінімальної пенсії інваліда І групи, а
саме, 10 мінімальних пенсій за віком, а
також на отримання щомісячної
компенсації за втрату годувальника в
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком
відповідно до вимог статей 37 Закону №
1058 та статей 52, 54 Закону № 796.

Доводи відповідача, що розмір пенсії
позивачки повинен визначатись
виходячи з розміру пенсії по
інвалідності померлого годувальника,
яка встановлена пунктом 6 постанови
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530, суд вважає необґрунтованими,
оскільки статтею 92 Конституції України
встановлено, що виключно законами
України визначаються основи
соціального захисту, форми і види
пенсійного забезпечення, а також
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами. Крім того, Закон №
796 є спеціальним Законом, який визначає
основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок…
соціального захисту потерпілого
населення.

Також колегія суддів звертає увагу на
те, що відповідач в своєму
запереченні на адміністративний
позов послався на відсутність
довідки про заробітну плату
померлого ОСОБА_3 в зоні відчуження
(а.с. 57), проте як в пенсійній справі,
копія якої була витребувана судом
апеляційної інстанції, така довідка
наявна (а.с. 207). Згідно вказаної
довідки ОСОБА_3 пенсійним органом
проводився розрахунок розміру пенсії
(а.с. 205).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції не вірно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з порушенням норм матеріального права,
тому постанова суду першої інстанції
належить скасуванню з прийняттям
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись
статтями 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія судів, -

П О С Т А Н О
В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 25 листопада 2013
року у справі № 2а-7039/11/0511 задовольнити
частвково.

Постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 листопада 2013 року у справі №
2а-7039/11/0511 скасувати.

Позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в м.Добропілля та
Добропільському районі Донецької
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України
в м.Добропілля та Добропільському
районі Донецької області по відмові в
перерахунку пенсії по втраті
годувальника.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Добропілля та
Добропільському районі Донецької
області провести ОСОБА_3 з 09.01.2011 року
перерахунок пенсії у зв'язку з втратою
годувальника відповідно до ст.ст. 50, 52,
54, 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та ст. 37 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», виходячи з 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії із розрахунку 75%
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням фактично здійснених
виплат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя
І.В.Юрко

Судді
Г.М.Міронова

А.А.Блохін