Справа № 2а/1570/2989/11
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/16524/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівЛіпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційні скарги Південної
митниці

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 09 серпня 2011
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 лютого 2012
року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної
митної служби України, Південної
митниці, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6,
про скасування наказу та поновлення на
посаді,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому зазначив, що проходив службу в
органах митної служби на посаді
старшого інспектора відділу митного
оформлення № 1 митного поста
«Іллічівськ» Південної митниці. Через
неналежне виконання службових
обов'язків, наказом голови ДМСУ від 23
березня 2011 року № 508-к припинено його
перебування на державній службі в
митних органах за порушення Присяги
державного службовця відповідно до
пункту 6 частини 1 статті 30 Закону
України «Про державну службу».
Вважаючи своє звільнення
неправомірним, просив суд визнати
неправомірним та скасувати наказ ДМСУ
від 23 березня 2011 року № 508-к в частині
припинення перебування його на службі.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 09 серпня 2011
року, яку залишено без змін Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 16 лютого 2012 року, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
наказ голови ДМСУ від 23 березня 2011 року
№ 508-к в частині припинення перебування
на державній службі в митних органах
ОСОБА_4, старшого інспектора відділу
митного оформлення № 1 митного поста
«Іллічівськ» Південної митниці.
Зобов'язано поновити ОСОБА_4 на
державній службі в Державній митній
службі України на посаді старшого
інспектора відділу митного оформлення
№ 1 митного поста «Іллічівськ»
Південної митниці. В частині
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку в межах одного
місяця судове рішення допущено до
негайного виконання.

У касаційній скарзі Південна митниця
порушує питання про скасування рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
та ухвалення нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.
Зазначає, що судами порушено норми
матеріального права, зокрема, невірно
застосовано приписи КЗпП України. Не
взято до уваги статті 5, 10 Закону
України «Про державну службу» та
статей 407, 408 Митного кодексу України.
Вказує, що суди не дали належної оцінки
висновкам комісії щодо встановлення
фактів порушень положень наказу
Південної митниці від 31 грудня 2010 року
№ 1138 «Про режим роботи Південної
митниці на 2011 рік», що призвело до
систематичного невиконання вимог
пунктів 12, 13 статті 71 Митного кодексу
України та постанови Кабінету
Міністрів України від 18 січня 2003 року №
1993 «Про справляння плати за митне
оформлення товарів і транспортних
засобів поза місцем розташування
митних органів або поза робочим часом,
установленим для митних органів».
Зазначає, що у даному випадку мова йде
про фактичну бездіяльність позивача
під час його перебування на посаді
старшого інспектора відділу митного
оформлення № 1 митного поста
«Іллічівськ», що призвело до
негативних результатів роботи митниці
в цілому та значної недоплати до
Державного бюджету України митних
платежів.

ОСОБА_4 в запереченнях на касаційну
скаргу посилається на те, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
судами правильно встановлені факти,
досліджені докази та наведені
обґрунтовані висновки. Вказує, що ні в
доповідній записці, а ні в наказі від 23
березня 2011 року №508-к не зазначено які
саме порушення службових обов'язків з
його сторони свідчать про порушення
ним Присяги державного службовця,
оскільки висновки доповідної записки
засновані на припущеннях та не знайшли
свого підтвердження під час судового
розгляду.

Перевіривши доводи касаційних скарг,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що з 2003 року
ОСОБА_4 проходив публічну службу в
митних органах, а з 03 вересня 2010 року -
на посаді старшого інспектора відділу
митного оформлення № 1 митного поста
«Іллічівськ» Південної митниці.

Наказом голови ДМСУ від 23 березня 2011
року № 508-к припинено перебування
позивача на державній службі в митних
органах України за порушення Присяги
державного службовця відповідно до
пункту 6 частини 1 статті 30 Закону
України «Про державну службу.

Підставою звільнення стала доповідна
записка, складена за результатами
перевірки щодо правильності митного
контролю та митного оформлення
товарів, що переміщуються на адресу
суб'єктів зовнішньоекономічної
діяльності ТОВ «Мета-Плюс», ПП
«Сідіософтпром» та ПП «Сідісофтпром» в
зоні діяльності Південної митниці,
проведеної відповідно до наказу ДМСУ
від 09 березня 2011 року №175 «Про
проведення перевірки».

За результатами цієї перевірки
встановлено факт порушення ОСОБА_4
вимог статей 40, 55, 73, 88 Митного кодексу
України, підпунктів 2.6, 2.9 Порядку
проведення ідентифікаційного огляду
товарів та інших предметів,
затвердженого наказом ДМСУ від 01
квітня 2002 року № 174, Технологічної
схеми здійснення митного контролю при
проведенні ідентифікаційного огляду
товарів декларантом в зоні діяльності
Південної митниці, затвердженої
наказом Південної митниці від 02 липня
2008 року № 255, пункту 27 наказу ДМСУ від 20
квітня 2005 року № 314 «Про затвердження
Порядку здійснення митного контролю й
митного оформлення товарів із
застосуванням вантажної митної
декларації» та підпунктів 2.2, 2.5, 2.10 та
2.11 посадової інструкції.

Відповідно до статті 408 Митного кодексу
України, чинного на час існування
спірних правовідносин, правовий статус
посадових осіб митної служби України,
їх права та обов'язки визначаються
Конституцією України, цим Кодексом, а в
частині, що не регулюється ним, -
Законом України «Про державну службу».

Крім того, у митній службі України діє
Дисциплінарний статут митної служби
України, який затверджується законом
(частина 2 статті 410 Митного кодексу
України).

Отже, порядок, умови проходження і
припинення державної служби в митних
органах встановлено Законом України
«Про державну службу» та
Дисциплінарним статутом митної служби
України (далі - Дисциплінарний статут).

Дисциплінарний статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.
Регулювання правового становища
державних службовців, що працюють у
митних органах, здійснюється з
урахуванням вимог Закону України «Про
державну службу».

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного
статуту порушення службової
дисципліни - це протиправне, винне
(умисне чи необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

До діянь, які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення
порядку здійснення митного контролю та
митного оформлення предметів, що
переміщуються через митний кордон
України (пункт 1,2 статті 22
Дисциплінарного статуту).

Розділом 4 Дисциплінарного статуту
визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, внаслідок чого
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Статтею 413 Митного кодексу України
встановлено, що посадові особи митної
служби України, вперше прийняті на
службу до митних органів, приймають
Присягу.

Складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання.

Отже, під порушенням Присяги слід
розуміти скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Судами встановлено, що 23 квітня 2003 року
ОСОБА_4 прийняв Присягу державного
службовця.

Пунктом 6 частини 1 статті 30 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII
«Про державну службу» (далі - Закон №
3723-XII) визначено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Цією нормою визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби. Саме ж припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

Таким чином, недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм може бути як
порушенням Присяги так і
дисциплінарним правопорушенням, проте
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Системний аналіз наведених
спеціальних і загальних норм, свідчить,
що за вчинення посадовими особами
митної служби України порушень
службової дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Дисциплінарного статуту та Законом №
3723-XII, найбільш суворим з яких є
звільнення.

При цьому необхідно враховувати, що у
разі вчинення дисциплінарного
правопорушення, наслідком якого може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу є санкціями різних
рівнів відповідальності, які не можуть
застосовуватися як альтернативні.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності повинен бути не
меншим, ніж під час звільнення з
митного органу за вчинення
дисциплінарного правопорушення, з
дотриманням строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

З метою з'ясування всіх обставин
вчинення посадовою особою митної
служби дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування
(стаття 31 Дисциплінарного статуту).

Наказом Державної митної служби
України від 13 серпня 2010 року № 918
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (далі -
Інструкція) пунктом 1.1 якої визначено
приводи, підстави, мета, порядок
призначення і проведення службового
розслідування, прийняття за ним рішень,
виконання цих рішень, формування
матеріалів службового розслідування у
справі, а також права та обов'язки
посадових осіб митної служби України
під час їх проведення.

Згідно із абзацом 9 пункту 1.2 Інструкції
службове розслідування - це комплекс
заходів, що здійснюються в межах
компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів.

Отже, звільненню державного службовця
за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстав припинення державної служби за
порушення Присяги, має передувати
службове розслідування, яке
регулюється Інструкцією і висновки
якого є передумовою звільнення.

Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можливо
кваліфікувати як порушення Присяги.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладену в постанові від 22
жовтня 2013 року (справа № 21-274а13) за
позовом ОСОБА_8 до Державної митної
служби України, Львівської митниці
Держмитслужби про скасування наказу та
поновлення на роботі.

Судами встановлено, що службове
розслідування по факту несумлінного
виконання ОСОБА_4 своїх службових
обов'язків не проводилось, а єдиним
документом, який фіксує діяння, що
кваліфікується відповідачами як
порушення позивачем Присяги
державного службовця є доповідна
записка за результатами перевірки.

В наказі голови від 23 березня 2011 року №
508-к «По особовому складу митних
органів» вказано, що позивачем
порушено норми законодавства, що
регулює порядок проведення та
здійснення митного контролю та митного
оформлення товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України, а також, вимоги
посадової інструкції, проте не
зазначено конкретних фактів порушення
ОСОБА_4 службової дисципліни та не
вказано, які саме порушення службової
дисципліни допустив позивач. Крім того,
кваліфікуючи дії ОСОБА_4 як порушення
Присяги, відповідачем не наведено
відповідні мотиви, за яких проступок
позивача можна кваліфікувати саме як
порушення Присяги, а не як
дисциплінарне правопорушення.

Отже, вирішуючи спір та оцінюючи
правомірність дій відповідача, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд,
обґрунтовано зазначив, що оскаржуваний
наказ не відповідає вимогам
законодавства, посилання в ньому на
допущенні ОСОБА_4 порушення своїх
службових обов'язків не відповідають
обставинам справи та носять формальний
характер, а в самих наказах відсутнє
обґрунтування обставин, які свідчать
про порушення позивачем Присяги
державного службовця.

Доводи касаційної скарги щодо
неправильного застосування судами
приписів КЗпП України не мають
правового значення при вирішенні цього
спору, так як вирішуючи спір та
визнаючи неправомірними дії суб'єктів
владних повноважень, суди скасували
накази і поновили позивача на посаді за
інших мотивів та правильно вирішили
справу по суті спору.

За таких обставин, підстав для
скасування судових рішень колегія
суддів не вбачає.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Південної митниці
відхилити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 09 серпня 2011
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 лютого 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Д.В.
Ліпський Ю.К. Черпак