Справа № 2а-9153/11/1370
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
Справа №
140197/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В. та Коваля Р.Й.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Комунального підприємства
«Кам'янкаводоканал» на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 18.10.2011 року
у справі за позовом Державної
податкової інспекції у
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області до Комунального підприємства
«Кам'янкаводоканал» про стягнення
податкового боргу в розмірі 19280,0 грн., -

В С Т А Н О
В И В :

16.08.2011 року позивач звернувся з
адміністративним позовом до суду та з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог просив стягнути з
Комунального підприємства
«Кам'янкаводоканал» до бюджету кошти у
розмірі 19280,0 грн.. В обґрунтування
позовних вимог зазначає, що
заборгованість перед бюджетом виникла
внаслідок несплати узгодженої суми
податкового зобов'язання відповідно до
поданих в ДПІ податкових декларацій з
податку на додану вартість № 25192 від
14.07.2011 року. Сума заборгованості на
загальну суму 19280 грн. є узгодженим
податковим зобов'язанням та відповідно
до Податкового кодексу України є
податковим боргом, який відповідачем
не сплачений.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 18.10.2011 року
адміністративний позов задоволено
повністю. Стягнуто з Комунального
підприємства «Кам'янкаводоканал» на
користь бюджету суму податкового боргу
в розмірі 19280,00 грн..

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням Комунальним підприємством
«Кам'янкаводоканал» подано апеляційну
скаргу, в якій зазначає, що постанова
суду є необґрунтованою і такою, що
підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що
судом було допущено неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи
а саме, невідповідність висновків
викладених у постанові суду дійсним
обставинам справи, які досліджувались
в процесі судового розгляду.

Зокрема, звертає увагу суду на те, що на
час розгляду справи в суді, держава,
однією із структур якої є позивач, має
визнану станом на 01.07.2011 року
заборгованість перед підприємством з
різниці в тарифах, за надані послуги з
водопостачання та водовідведення в
розмірі 2 617 971, 54 грн., а тому, вказану
обставину просить взяти до уваги, як
доказ відсутності протиправної
поведінки щодо формування
заборгованості по сплаті податкових
зобов'язань комунальним підприємством.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому, колегія суддів, у
відповідності до пп. 1,2, ч.1 ст. 197 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у матеріалах
справи. Справу може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення. При цьому колегія суддів
зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
КП «Кам'янкаводоканал» 25.07.2007 року
зареєстроване як юридична особа, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
від 25.07.2007 року серії А00 № 457983 та
довідкою з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України, та
взяте на облік як платник податків в
ДПІ у Кам'янка-Бузькому районі
Львівської області, що підтверджується
довідкою про взяття на облік платника
податків від 04.10.2007 року № 58/29-0.

Податковою декларацією з податку на
додану вартість за червень 2011 року №
25192 від 14.07.2011 року, а також розрахунком
суми податкової заборгованості
відповідача підтверджується, що сума
податкового боргу відповідача з
податку на додану вартість становить
19280 грн. 00 коп..

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
дійшов висновку що вказана сума
податкового зобов'язання є узгодженою
та у встановлені законом строки до
бюджету не сплаченою, тобто визнається
сумою податкового боргу, а, відтак,
підлягає стягненню в примусовому
порядку.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції зважаючи на наступне.

Статтею 67 Конституції України кожну
особу зобов'язано сплачувати податки і
збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Відповідно до п. п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК
України податкова вимога - це письмова
вимога органу державної податкової
служби до платника податків щодо
погашення суми податкового боргу, яка
надсилається платнику податків у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки у
відповідності до ст. 59 ПК України.

Пунктом 59.1. ст. 59 ПК України, у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 цієї статті, стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

В силу п. 95.4 ст. 95 ПК України орган
державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.
Стягнення готівкових коштів
здійснюється у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень пп. 20.1.18 п. 20.1 ст.
20 зазначеного Кодексу органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції про задоволення
позову та стягнення з відповідача
податкового боргу в розмірі 19280,00 грн.

Позивачем самостійно задекларовано
податкове зобов'язання, але у
встановлений Податковим Кодексом
України строк для погашення
податкового зобов'язання, підприємство
не сплатило самостійно задекларовану
суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірах,
визначених в поданій декларації з ПДВ,
що не спростовано відповідачем.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200,
205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Кам'янкаводоканал»
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 18.10.2011р. у
справі № 2а-9153/11/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

Р.Й.Коваль