Справа № 823/3781/13-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Чубар Т. М.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Грибан І. О., Губської О. А.

при секретарі:
Тур В. В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
р. у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Черкаській області про визнання дій
протиправними, скасування висновків
службового розслідування та
розпорядження про проведення
службового розслідування, зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Черкаського
окружного адміністративного суду з
позовом до Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Черкаській області про визнання
протиправними дій посадових осіб
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області вжиті при перевірці
(розслідуванні) повідомлення про
нещасний випадок, який трапився 09.09.2005
р. під час проведення
учбово-тренувальних стрільб із
табельної вогнепальної зброї при
виконанні службових обов'язків
проходження служби в органах
податкової міліції; скасування
висновку службового розслідування від
02.09.2013р., складеного комісією Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області за результатами перевірки
(розслідування) повідомлення про
нещасний випадок, який трапився 09.09.2005
р. під час проведення
учбово-тренувальних стрільб з
табельної вогнепальної зброї при
виконанні службових обов'язків
проходження служби в органах
податкової міліції та розпорядження
«Про проведення службового
розслідування» № 52-р 27.08.2013р.;
зобов'язання керівника Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області призначити комісію з
розслідування повідомлення про
нещасний випадок, який трапився 09.09.2005
р. під час проведення
учбово-тренувальних стрільб з
табельної вогнепальної зброї при
виконанні службових обов'язків
проходження служби в органах
податкової міліції та проведення
службового розслідування вказаного
факту і складення за його результатами
відповідного акту.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
р. позовні вимоги залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову, постановити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
було вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач проходила службу на
посаді старшого прапорщика податкової
міліції - старшого інспектора сектору
діловодства та захисту інформації
головного оперативного відділу
державної податкової інспекції у м.
Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаській області.

Наказом в.о. начальника Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області № 35-0/пм від 30.08.2013р. старшого
прапорщика податкової міліції -
старшого інспектора сектору
діловодства та захисту інформації
головного оперативного відділу
державної податкової інспекції у м.
Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаській області
позивача звільнено з посади та
податкової міліції за п. 63 п.п. «б»
(через хворобу) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України.

Розпорядженням в.о. начальника МВПМ
Смілянської об'єднаної державної
податкової інспекції Токара О.М. № 122-р
від 09.09.2005 р. з метою подальшого
удосконалення професійної підготовки
працівників податкової міліції,
підвищення рівня боєготовності
підрозділу МВПМ Смілянської об'єднаної
державної податкової інспекції
зобов'язано згідно нормативного курсу
стрільб (наказ МВС України № 493 від
24.07.1997 р.) провести 09.09.2005 р.
учбово-тренувальні стрільби з
табельної вогнепальної зброї з
особовим складом МВПМ Смілянської
об'єднаної державної податкової
інспекції на Смілянському військовому
полігоні; стрільби провести згідно
курсу стрільб по вправі № 7 з пістолета
Макарова «Стрільба по нерухомій цілі в
обмежений час»/поясна фігура№1/, та
вправа № 1 з автомата Калашникова.

08 листопада 2005 року позивачем подано
начальнику Смілянського ВПМ УПМ ДПА в
Черкаській області майору податкової
міліції Токару О.М. рапорт, згідно якого
доведено до відома останнього, що 09.09.2005
р. під час проведення стрільб із
табельної вогнепальної зброї
відповідно з розпорядженням № 122-р від
09.09.2005 р. при стрільбі з автомата
позивач відчула різкий біль,
закладеність і шум в лівому вусі. Так як
вказані вище симптоми не зникли до
наступного дня, то 10.09.2005 р. позивач
звернулась до лікаря. Призначене
лікування не дало результатів і
позивач повторно 29.09.2005 р. звернулась до
лікаря. Після чого була направлена на
консультацію обласного
лікаря-сурдолога, у якого лікувалась з
29.09.2005 р. по 07.11.2005 р. під контролем
лікаря отоларинголога міської лікарні.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до п. 2.1 Порядку
розслідування та обліку нещасних
випадків, професійних захворювань та
аварій, що сталися в органах і
підрозділах системи МВС України,
затвердженого наказом Міністерства
внутрішніх справ України № 1346 від
27.12.2002 р. (далі - Порядок), розслідуванню
підлягають раптові погіршення стану
здоров'я, поранення, травми, у тому
числі отримані внаслідок тілесних
ушкоджень, заподіяних іншою особою,
гострі професійні захворювання і
гострі професійні та інші отруєння,
теплові удари, опіки, обмороження,
утоплення, ураження електричним
струмом, блискавкою та іонізуючим
випромінюванням, інші ушкодження,
отримані внаслідок аварій, пожеж,
стихійного лиха (землетруси, зсуви,
повені, урагани та інші надзвичайні
події), контакту з тваринами, комахами
та іншими представниками фауни і флори,
що призвели до втрати працівником
працездатності на один робочий день чи
більше або до необхідності переведення
потерпілого на іншу (легшу) роботу
терміном не менш як на один робочий
день, а також випадки смерті в
підрозділі (далі по тексту - нещасні
випадки).

За результатами розслідування
складаються акти за формою Н-1 і
беруться на облік нещасні випадки (у
тому числі поранення), які сталися з
працівниками в період проходження
служби при виконанні службових
обов'язків. Якщо за висновками роботи
комісії з розслідування прийнято
рішення, що про нещасний випадок не
повинен складатися акт за формою Н-1,
тобто нещасний випадок не пов'язаний з
виконанням службових обов'язків, про
такий нещасний випадок складається акт
за формою НТ.

Згідно п. 3.1 Порядку про кожний нещасний
випадок (у тому числі поранення)
працівник, який його виявив, або сам
потерпілий повинні негайно повідомити
безпосереднього керівника робіт чи
іншу посадову особу підрозділу і вжити
заходів до надання необхідної
допомоги.

Керівник (посадова особа), у свою чергу,
зобов'язаний:

- терміново організувати надання
медичної допомоги потерпілому, а в разі
потреби доставити його до
лікувально-профілактичного закладу;

- повідомити про те, що сталося,
керівника підрозділу, інспекцію
державного нагляду за охороною праці
при ГУМВС, УМВС;

- зберегти до прибуття комісії з
розслідування обстановку в тому стані,
у якому вона була на момент події (якщо
це не загрожує життю і здоров'ю інших
працівників), а також ужити заходів до
недопущення подібних випадків (п. 3.2
Порядку).

Лікувально-профілактичний заклад
системи МВС про кожне звернення
потерпілого з посиланням на нещасний
випадок (у тому числі поранення)
повинен протягом доби повідомити
керівника підрозділу, де працює
потерпілий, а в разі виявлення гострого
професійного захворювання (отруєння) -
відповідну СЕС системи МВС, терміново
надсилаючи відповідне повідомлення
про кожного потерпілого за
встановленою формою (п. 3.4 Порядку).

Відповідно до п. 3.5 Порядку керівник
підрозділу, одержавши повідомлення про
нещасний випадок (у тому числі
поранення), крім випадків зі
смертельним наслідком та групових
випадків травматизму, наказом або
розпорядженням організовує його
розслідування комісією не менше ніж
три особи, до складу якої включаються:
керівник (спеціаліст) служби охорони
праці підрозділу (голова комісії),
керівник (безпосередній або прямий
начальник) структурного підрозділу, де
працює потерпілий, інші посадові особи,
а в разі гострих професійних
захворювань (отруєнь) - також
спеціаліст СЕС.

Комісія з розслідування нещасного
випадку (у тому числі поранення)
зобов'язана протягом трьох діб після
утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати
свідків і осіб, причетних до неї, і
одержати пояснення потерпілого, якщо
це можливо;

- визначити відповідність умов служби
(праці, навчання) вимогам
нормативно-правових актів про охорону
праці;

- з'ясувати обставини і причини, що
призвели до нещасного випадку (у тому
числі поранення), визначити осіб, які
припустилися порушення
нормативно-правових актів, а також
розробити заходи щодо запобігання
подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний
випадок (у тому числі поранення) у
період проходження служби при
виконанні службових обов'язків (не
пов'язаний з виконанням службових
обов'язків) або в період проходження
служби при виконанні службових
обов'язків, пов'язаних з безпосередньою
участю потерпілого в охороні
громадського порядку, громадської
безпеки або в боротьбі зі злочинністю;

- скласти акт розслідування нещасного
випадку (у тому числі поранення) за
формою Н-5 у трьох примірниках, а також
акт за формою Н-1 (НТ) у п'яти примірниках
і передати їх на затвердження
керівнику підрозділу, який призначив
комісію (п. 3.8 Порядку).

До першого примірника акта
розслідування нещасного випадку (у
тому числі поранення) за формою Н-5
долучаються: акт за формою Н-1 (НТ),
пояснення свідків, потерпілого, витяги
з нормативних документів, схеми,
фотографії та інші документи, що
характеризують місце події (робоче
місце), стан технічних засобів
(транспорту, устаткування, апаратури
тощо), діагноз травми, медичний
висновок щодо втрати здоров'я
потерпілим у результаті нещасного
випадку (у тому числі поранення), а в
разі необхідності - також висновок щодо
наявності в його організмі алкоголю,
отруйних чи наркотичних речовин (п. 3.12
Порядку).

Згідно п. 3.19 Порядку нещасний випадок (у
тому числі поранення), про який
безпосереднього керівника потерпілого
чи керівника підрозділу своєчасно не
повідомили, або якщо втрата
працездатності від нещасного випадку
настала не одразу, незалежно від
терміну, коли він стався, розслідується
згідно з цим Порядком протягом місяця
після одержання заяви потерпілого чи
особи, яка представляє його інтереси.
Питання про складання акта за формою Н-1
(НТ) вирішується комісією з
розслідування, а в разі незгоди
потерпілого чи особи, яка представляє
його інтереси, з рішенням комісії - в
порядку, передбаченому чинним
законодавством.

Контроль за своєчасним і об'єктивним
розслідуванням нещасних випадків (у
тому числі поранень), їх документальним
оформленням та обліком, виконанням
заходів щодо усунення їх причин
здійснюють служби державного нагляду
за охороною праці системи МВС України
відповідно до їх компетенції та
повноважень. Ці служби мають право
вимагати від керівника складання акта
за формою Н-1 або його перегляду, якщо
встановлено, що допущено порушення
вимог цього Порядку або інших
нормативно-правових актів про охорону
праці. Посадова особа служби
державного нагляду за охороною праці
має право у разі необхідності
(надходження скарги, незгода з
висновками розслідування обставин та
причин нещасного випадку, поранення
або його приховування від
розслідування тощо) вимагати
проведення розслідування нещасного
випадку і видавати обов'язкові для
виконання керівником приписи за
встановленою формою Н-9 щодо
необхідності складання акта за формою
Н-1 та взяття нещасного випадку (у тому
числі поранення) на облік (п. 3.29
Порядку).

З огляду на вищезазначені норми,
колегія суддів констатує, що позивачем
не було доведено при проведення
службового розслідування після сплину
восьми років після погіршення стану
здоров'я, що таке погіршення є нічим
іншим як нещасний випадок.

Натомість, відповідно до ДСТУ 2293-99
"Охорона праці. Терміни та визначення
основних понять", "нещасний випадок на
виробництві - це раптове погіршання
стану здоров'я чи настання смерті
працівника під час виконання ним
трудових обов'язків внаслідок
короткочасного (тривалістю не довше
однієї робочої зміни) впливу
небезпечного або шкідливого чинника".

Згідно з резолюцією МОП "Про статистику
виробничого травматизму", прийнятою 16-ю
Міжнародною конференцією зі
статистики праці у 1998 році, "нещасний
випадок на виробництві - це несподівана
та незапланована подія, включаючи дії
умисного, насильницького характеру,
яка виникає внаслідок трудової або
пов'язаної з нею діяльності, що
призводить до травмування, хвороби або
смерті".

Таким чином, позивач, насамперед, мала
довести, що поводження з вогнепальною
зброєю було здійснено нею відповідно
до правил поводження, але, незважаючи
на це, виникла несподівана та
незапланована подія (наприклад, травма
внаслідок користування пошкодженою
вогнепальною зброєю тощо), яка
викликала появу небезпечного або
шкідливого чинника.

Розтлумачуючи суть небезпечності та
шкідливості чинника, колегія суддів
зазначає, що, по - перше, він має бути
виключений при дотриманні інструктажу
(тобто, не становити загрозу для
здоров'я у робочому процесі), а по-друге,
він обов'язково має бути короткочасним.

Однак, зважаючи на той факт, що 09.09.2005
року жодної незапланованої події під
час учбових тренувань зафіксовано не
було, суд першої інстанції цілком
правомірно погодився з доводами
відповідача, що і встановити чи був це
нещасний випадок взагалі неможливо.

Натомість, в матеріалах справи
міститься копія медичної картки
амбулаторного хворого позивача (а. с.
55-62).

При дослідженні її змісту, колегія
суддів з'ясувала, що позивач звернулася
до лікарні зі скаргами на шум та
зниження слуху в лівому вусі після
стрільб.

Незважаючи на це, як вже було зазначено
колегією суддів вище, для доведення
факту нещасного випадку наявність
небезпечного або шкідливого чинника є
обов'язковою.

В даному конкретному випадку,
небезпечним або шкідливим чинником є
вогнепальна зброя.

Зважаю на те, що з вимогою про
проведення службового розслідування
позивач звернулася через декілька
років (хоча погіршення здоров'я, як вона
сама вказує, відчула саме 09.09.2005 року),
колегія суддів погоджується, що
неможливість дослідження місця
«події» та вогнепальної зброї, з якої
стріляла в той день позивач, виключає
можливість встановлення не тільки
зв'язку нещасного випадку з виконанням
службових обов'язків, а і самого
нещасного випадку.

Зважаючи на специфіку ситуації,
колегія суддів підтримує позицію суду
першої інстанції, що показання свідків
не можуть братися до уваги, оскільки не
є належними доказами при встановленні
факту нещасного випадку з підстав,
зазначених вище.

Крім того, як вже було зазначено, у
відповідності до п. 3.1 Порядку про
кожний нещасний випадок (у тому числі
поранення) працівник, який його виявив,
або сам потерпілий повинні негайно
повідомити безпосереднього керівника
робіт чи іншу посадову особу
підрозділу і вжити заходів до надання
необхідної допомоги.

Керівник (посадова особа), у свою чергу,
зобов'язаний зберегти до прибуття
комісії з розслідування обстановку в
тому стані, у якому вона була на момент
події (якщо це не загрожує життю і
здоров'ю інших працівників), а також
ужити заходів до недопущення подібних
випадків (п. 3.2 Порядку).

З терміну «негайно» випливає, що у
позивача було достатньо проміжку часу
з моменту відчуття погіршення стану
здоров'я на полігоні до моменту
звернення її до лікарні на наступний
день, аби повідомити керівництво про
те, що сталося.

Натомість, вимоги даної норми позивач
не виконала, чим позбавила можливості
свого керівника зберегти до прибуття
комісії з розслідування обстановку в
тому стані, у якому вона була на момент
події.

Бездіяльність лікарів лікувального
закладу, що полягає у неповідомленні
керівника позивача у 24 - годинний
термін з моменту звернення останньої з
посиланням на нещасний випадок,
колегією суддів не розглядається,
оскільки не є предметом позову,
заявленого у даній справі.

Аналогічної позиції колегія суддів
дотримується щодо надання правової
оцінки бездіяльності начальника
Смілянського ВПМ УПМ ДПА в Черкаській
області після звернення позивача з
рапортом від 08.11.2005 р. з прямим
зазначенням в його тексті про появу
різкого болю, закладеності і шуму
лівого вуха при стрільбі 09.09.2005 р.

При цьому, дослідивши правомірність
оскаржуваних дій відповідача, колегія
суддів при вивченні наявних в
матеріалах справи доказів в сукупності
та кожного окремо встановила їх повну
відповідність діючому законодавству.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують позиції суду першої
інстанції.

Згідно статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
р. у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Черкаській області про визнання дій
протиправними, скасування висновків
службового розслідування та
розпорядження про проведення
службового розслідування, зобов'язання
вчинити певні дії залишити без
задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя І.
О. ГрибанСуддя О. А.
Губська (Повний текст ухвали
виготовлено 18.02.2014 року)

.

Головуючий суддя
Беспалов О.О.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.