Справа № 805/7900/13-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/42204/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С.
(суддя-доповідач), Голяшкіна О.В.,
Стрелець Т.Г.,провівши попередній
розгляд справи за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Донецька на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26 червня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 25 липня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Донецька про
скасування вимоги про сплату боргу, -

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 пред'явив
позов до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Донецька (далі - УПФ в Ленінському
районі м. Донецька) про визнання
протиправною та скасування вимоги
відповідача № Ф-652 від 10 травня 2013 року
про сплату недоїмки зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 1039,56 грн..

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26 червня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 25 липня 2013
року, позовні вимоги задоволено,
визнати протиправною та скасовано
вимогу УПФ в Ленінському районі м.
Донецька про сплату боргу № Ф-652 від 10
травня 2013 року.

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями судів скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі УПФ в Ленінському
районі м. Донецька, посилаючись на
порушення судами норм матеріального
права, просить скасувати рішення судів
першої та апеляційної інстанції та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва
про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця від 11 грудня 2002 року
серії НОМЕР_1 є фізичною
особою-підприємцем та здійснює
підприємницьку із застосуванням
спрощеної системи оподаткування.

Відповідно до пенсійного посвідчення
серії НОМЕР_2 від 09 вересня 2009 року
ОСОБА_4 призначено пенсію за віком.

10 травня 2013 року УПФ в
Ленінському районі м. Донецька
направлено вимогу № Ф-652 про сплату
боргу зі сплати єдиного внеску в
розмірі 1039,56 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що позивач звільнений від сплати
єдиного внеску, а тому вимога УПФ в
Ленінському районі м. Донецька є
незаконною.

Суд апеляційної інстанції із
висновками суду першої інстанції
погодився та залишив постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 26 червня 2013
року без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується із правовою позицією
судів першої та апеляційної інстанцій
із огляду на наступне.

Закон України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 8
липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон
України № 2464-VI) визначає правові та
організаційні засади забезпечення
збору та обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1
Закону України № 2464-VI єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 4 Закону України № 2464-VI
визначено хто є платниками єдиного
внеску.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 4 Закону
України № 2464-VI платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Разом з цим, відповідно до частини 4
статті 4 Закону України № 2464-VI особи,
зазначені у пункті 4 частини 1 цієї
статті, які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» громадяни України мають
право на державне пенсійне
забезпечення за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника та в
інших випадках, передбачених цим
Законом.

Статтею 2 зазначеного Закону
встановлено, що за цим Законом
призначаються трудові пенсії за віком.

Згідно статті 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на
пенсію за віком мають чоловіки - після
досягнення 60 років і при стажі роботи
не менше 25 років, жінки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 20 років.

Відповідно до статті 14 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
працівники, безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних і
відкритих гірничих роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) по видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт і рудників та в
металургії, - за списком робіт і
професій, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, мають право на
пенсію незалежно від віку, якщо вони
були зайняті на цих роботах не менше 25
років, а працівники провідних професій
на цих роботах: робітники очисного
вибою, прохідники, вибійники на
відбійних молотках, машиністи гірничих
виймальних машин, сталевари, горнові,
агломератники, вальцювальники
гарячого прокату, оброблювачі
поверхневих дефектів металу (вогневим
засобом вручну) на гарячих дільницях,
машиністи кранів металургійного
виробництва (відділень нагрівальних
колодязів та стриперних відділень), - за
умови, якщо вони були зайняті на цих
роботах не менше 20 років. Такий же
порядок пенсійного забезпечення
поширюється і на працівників,
безпосередньо зайнятих повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничо-рятувальних
частин) на шахтах по видобутку вугілля,
сланцю, руди та інших корисних копалин,
що реструктуризуються або знаходяться
в стадії ліквідації, але не більше 2
років.

Оскільки ОСОБА_4 призначена пенсія за
віком із зниженням пенсійного віку на
підставі статті 14 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
приходить до висновку, що суди першої
та апеляційної інстанцій повно і
всебічно встановили обставини справи,
дали їм належну юридичну оцінку,
правильно застосували норми
матеріального і процесуального права
та прийшли до вірних висновків, що ФОП
ОСОБА_4 звільнена від сплати єдиного
внеску, а тому у відповідача відсутні
правові підстави для направлення
вимоги про сплату єдиного внеску в
розмірі 1039,56 грн. від 10 травня 2013 року №
Ф-652.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів першої
та апеляційної інстанцій та
встановлених обставин справи.

Згідно з частиною 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

З огляду на вищезазначене колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
правову оцінку обставинам справи дано
вірно, а тому підстав для їх скасування
з мотивів, викладених в касаційній
скарзі, немає.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Донецька залишити без
задоволення, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 26
червня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 25 липня 2013 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: