Справа № 569/12107/13-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"13" лютого 2014 р.
Справа № 569/12107/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шидловського В.Б.

суддів:
Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області на постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від "25" листопада
2013 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року представник позивача
звернувся до суду з позовом про
визнання дій Управління Пенсійного
фонду України в м.Рівне, які полягали у
відмові виплатити ОСОБА_3 не виплачені
за період із грудня 2009 року по 18 лютого
2013 року включно суми пенсії -
протиправними та зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне нарахувати та виплатити ОСОБА_3
всі суми пенсії, які їй не були
виплачені за період із грудня 2009 року
по 18 лютого 2013 року включно.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 25 листопада 2013
року позовні вимоги задоволено.
Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в м.Рівне, які полягали у
відмові виплатити ОСОБА_3 не виплачені
їй за період із грудня 2009 року по 18
лютого 2013 року включно суми пенсії -
протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Рівне, нарахувати та
виплатити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 всі суми
пенсії, які їй не були виплачені за
період із грудня 2009 року по 18 лютого 2013
року включно.

Не погодившись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач звернувся до суду
з апеляційною скаргою в якій, з підстав
порушення судом норм матеріального
права просив скасувати постанову та
прийняти нову - про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Розглянувши справу у межах, визначених
ст.195 КАС України, колегія суддів,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач знаходиться на
обліку в Управлінні пенсійного фонду
України в м.Рівне та отримувала пенсію
за віком до 01 грудня 2009 року.

Оскільки у період із 04.03.2008 року по
12.02.2013 року ОСОБА_3 перебувала за
кордоном, тому їй не було відомо про
нарахування та виплату пенсії.

По приїзду в Україну в лютому 2013 року
ОСОБА_3 дізналась про те, що заочним
рішенням Рівненського міського суду
від 08 липня 2009 року задоволено позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ВК РМР про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
визнано ОСОБА_3 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1, тому у виплаті
пенсії їй було відмовлено у зв'язку із
зняттям із реєстраційного обліку.

Не погоджуючись з вищевказаним
рішенням суду, ОСОБА_3 оскаржила його в
апеляційному порядку, в результаті
чого рішенням колегії судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області від 17 квітня
2013 року скасовано вищевказане рішення
та відмовлено в задоволенні позову.

07 травня 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне із письмовою заявою з проханням
виплатити пенсію за період з 1 грудня 2009
року до 18 лютого 2013 року включно.

28 травня 2013 року ОСОБА_3 отримала лист
від Управління Пенсійного фонду
України в якому зазначено, що немає
підстав для поновлення виплати пенсії
під час проживання ОСОБА_3 за кордоном.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов висновків щодо протиправності
дій Управління Пенсійного фонду
України в м.Рівне Рівненської області.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 просить поновити виплату їй
пенсії за віком, та виплатити
заборгованість по пенсії починаючи з 01
грудня 2009 року до 18 лютого 2013 року.

Відповідно до частини 2 статті 92 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
пенсії, призначені в Україні до виїзду
на постійне проживання за кордон,
виплачуються за 6 місяців наперед перед
від'їздом за кордон. За час перебування
цих громадян за кордоном виплачуються
тільки пенсії, призначені внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання.

01 січня 2004 року набрав чинності Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Статтею 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що нараховані
суми пенсії на виплату яких пенсіонер
мав право, але не отримав своєчасно із
власної вини, виплачуються за минулий
час, але не більше ніж за три роки до дня
звернення за отриманням пенсії. У цьому
разі частина суми неотриманої пенсії,
але не більш як за 12 місяців
виплачується одночасно, а решта суми
виплачується щомісяця рівними
частинами, що не перевищують місячного
розміру пенсії. Нараховані суми пенсії,
не отримані з вини органу, що призначає
і виплачує пенсію, виплачуться за
минулий час без обмеження будь-яким
строком з нарахуванням компенсації
втрати частини доходів.

За таких підстав є правомірною вимога
позивача про нарахування та виплату
пенсію в межах трьохрічного строку - з 18
лютого 2010 року по 18 лютого 2013 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
також підлягає нарахуванню та виплаті
пенсія поза межами трьохрічного строку
- з 01 грудня 2009 року по 18 лютого 2010 року
виходячи з наступного.

Відповідно до розпорядження
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне від 23.11.2009 року у зв'язку із не
переоформленням доручення на
одержання пенсії з 01 грудня 2009 року
було змінено спосіб виплати пенсії з
установи банку на поштове відділення
м.Рівне № 27. У зв'язку із неотриманням
пенсії протягом грудня 2009 року - липня
2009 року, з серпня 2010 року виплата пенсії
була припинена на підставі ст.49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 частини 1 статті 49 цього
Закону визначено, що виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України

Згідно із статтею 51 Закону у разі
виїзду пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Згідно із Рішенням Конституційного
Суду України від 07 жовтня 2009 року N
25-рп/2009 щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень
пункту 2 частини першої статті 49,
другого речення статті 51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
зазначені положення визнані такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

В мотивувальній частині рішення
Конституційний Суд України зазначив,
що в інших правових актах, крім
оспорюваного суб'єктом права на
конституційне подання, містяться
посилання на статті 49,51 Закону або
вказується, що пенсійне забезпечення
деяких категорій громадян, які
проживають за межами України,
здійснюється лише на підставі
міждержавних договорів. Зокрема, такі
положення є у статті 3 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, частині третій
статті 1, частині другій статті 92 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
частині першій статті 59-1 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

За таких підстав Конституційний Суд
України вважає, що у зв'язку з визнанням
неконституційними пункту 2 частини
першої статті 49, другого речення статті
51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" Верховна Рада України
повинна привести положення названих
законів у відповідність із цим
Рішенням. Такі рекомендації надані
судом в пункті 3 резолютивної частини
цього рішення.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що у зв'язку з прийняттям
рішення Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року N 25-рп/2009 позивач
набув право на поновлення пенсії.

Доводи апеляційних скарг не дають
підстав для висновків, що судом першої
інстанції при прийняті постанови було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, а тому
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, а постанова суду першої
інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
"25" листопада 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
В.Б.
Шидловський

судді: (підпис)
В.В. Євпак

(підпис)
М.М.
Капустинський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області
вул.Відінська,41,м.Рівне,33018