Справа № 805/2286/14
Суддя: Бойко М.І.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р.
Справа № 805/2286/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд в складі судді Бойка М.І., секретаря
судового засідання Яценка І.А.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Ясинуватської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецької
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з
єдиного податку в розмірі 4511,11 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ясинуватська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області у Донецькій області (далі -
Позивач) звернулась до Донецького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі -
Відповідач) про стягнення
заборгованості з єдиного податку в
розмірі 4511,11 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідача
зареєстровано, як фізичну
особу-підприємця у виконавчому
комітеті Ясинуватської міської ради
Донецької області 30.03.2001 року, про що
зроблено запис 30.03.2001 року у журналі
обліку реєстраційних справ за № 1814 та
взято на облік до Ясинуватської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецької області
15.05.2001року за № 503. Відповідно до
свідоцтва серії НОМЕР_4 відповідачу
було надано право здійснення
підприємницької діяльності як
платнику єдиного податку.

Відповідач, який є платником податків і
зборів повинен сплачувати єдиний
податок шляхом здійснення авансового
внеску не пізніше 20 числа (включно)
поточного місяця. Відповідач порушив
вимоги діючого законодавства,
внаслідок чого станом на 11.02.2014 року має
податковий борг по сплаті єдиного
податку в розмірі 4511,11 грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився. Через канцелярію
суду надав клопотання у якому позовні
вимоги підтримав та просив розглянути
адміністративну справу за його
відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, належним чином повідомлявся
про дату, час та місце судового
засідання. Від відповідача не
надходило заяв про перенесення
судового розгляду. Причини неявки
відповідача в судове засідання суду не
відомі.

Суд прийшов до висновку про розгляд
справи за відсутності сторін, на
підставі доказів, наявних в матеріалах
справи.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд прийшов до висновку про визнання
позову обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків та інших
обов'язкових платежів НОМЕР_1, згідно з
витягу серії АД №293657 з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.26),
наданого позивачем, зареєстрований в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
30.03.2001 року.

Згідно з довідкою № 63 про взяття на
облік платника податків від 13.02.2014 року
форми №4-ОПП відповідач взятий на облік
в Ясинуватської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецької
області 15.05.2001 року за № 503.

З заяв про застосування спрощеної
системи оподаткування від 16.08.2012 року
та 10.01.2012 року (а.с.17,20), наданої
позивачем, вбачається, що відповідач
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування зі ставкою до 5% доходу
3-ої групи, що підтверджується корінцем
свідоцтва серії НОМЕР_4.

Таким чином, судом встановлено, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є
платником податків і зборів,
передбачених Податковим кодексом
України, та знаходиться на спрощеній
системі оподаткування зі ставкою 5%
доходу 3-ої групи.

Заборгованість відповідача з єдиного
податку виникла на підставі самостійно
поданих податкових декларацій №
від 09.08.2013 року, № від 12.11.2013 року
та нарахованої пені.

Відповідно до розрахунку податкового
боргу, витягу з облікової картки
платника податків, станом на 11.02.2014 р. за
відповідачем обліковується податковий
борг по сплаті єдиного податку, а саме:

- Переплата - 21,43 грн;

- 19.08.2013 року - 3245,75 грн. - нараховано,
декларація № від 09.08.2013 року;

- 04.11.2013 року - 1000,00 грн. - сплата,
платіжне доручення № 7950 від 04.11.2013 року;

- 04.11.2014 року - 16,24 грн. - нарахована
пеня;

- 19.11.2013 року - 3723,73 грн. - нараховано,
декларація № від 12.11.2013 року;

- 16.12.2013 року - 1500,00 грн. - сплата,
платіжне доручення № 3062 від 16.12.2013 року;

- 16.12.2013 року - 37,82 грн. - нарахована
пеня.

За приписом пункту 291.3. ст.291
Податкового кодексу України юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Згідно з пунктом 291.4. ст.291 Податкового
кодексу України суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
платників єдиного податку: 1) перша
група - фізичні особи - підприємці, які
не використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень; 2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень. Дія цього підпункту не
поширюється на фізичних осіб -
підприємців, які надають посередницькі
послуги з купівлі, продажу, оренди та
оцінювання нерухомого майна (група 70.31
КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють
діяльність з виробництва, постачання,
продажу (реалізації) ювелірних та
побутових виробів з дорогоцінних
металів, дорогоцінного каміння,
дорогоцінного каміння органогенного
утворення та напівдорогоцінного
каміння. Такі фізичні особи -
підприємці належать виключно до
третьої або п'ятої групи платників
єдиного податку, якщо відповідають
вимогам, встановленим для таких груп; 3)
третя група - фізичні особи -
підприємці, які протягом календарного
року відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 20
осіб; обсяг доходу не перевищує 3000000
гривень; 4) четверта група - юридичні
особи - суб'єкти господарювання
будь-якої організаційно-правової
форми, які протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: середньооблікова кількість
працівників не перевищує 50 осіб; обсяг
доходу не перевищує 5000000 гривень; 5)
п'ята група - фізичні особи - підприємці,
які протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, не обмежена; обсяг доходу
не перевищує 20000000 гривень; 6) шоста
група - юридичні особи - суб'єкти
господарювання будь-якої
організаційно-правової форми, у яких
протягом календарного року обсяг
доходу не перевищує 20000000 гривень.

Згідно з критеріями поділу платників
єдиного податку на групи, визначені
пунктом 291.4. ст.291 Податкового кодексу
України, відповідач належить до 3 групи
платників єдиного податку.

Пунктом 293.2. ст.293 Податкового кодексу
України передбачено, що фіксовані
ставки єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб - підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць: 1) для першої
групи платників єдиного податку - у
межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати; 2) для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Згідно з пунктом 295.1. ст.295 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця. Такі
платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року. У разі якщо сільська, селищна або
міська рада приймає рішення щодо зміни
раніше встановлених ставок єдиного
податку, єдиний податок сплачується за
такими ставками у порядку та строки,
визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3
статті 12 цього Кодексу.

Пунктом 295.2. ст.295 Податкового кодексу
України передбачено, що нарахування
авансових внесків для платників
єдиного податку першої і другої груп
здійснюється контролюючими органами
на підставі заяви такого платника
єдиного податку щодо розміру обраної
ставки єдиного податку, заяви щодо
періоду щорічної відпустки та/або
заяви щодо терміну тимчасової втрати
працездатності.

Відповідно до пункту 295.4. ст.295
Податкового кодексу України сплата
єдиного податку здійснюється за місцем
податкової адреси.

Згідно з розрахунком, наданим
позивачем, відповідач станом на 11.02.2014
року має податковий борг по сплаті
єдиного податку у розмірі 4511,11 грн.,
станом на момент розгляду справи
вказаний податковий борг відповідачем
не сплачений.

Пунктом 57.3. ст.57 Податкового кодексу
України визначено, що у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Приписом пункту 38.1. ст.38 Податкового
кодексу України визначено, що
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Таким чином, станом на момент розгляду
справи у відповідача існує податковий
борг по сплаті єдиного податку в сумі
4511,11 грн.

З припису підпункту 16.1.4. пункту 16.1. ст.16
Податкового кодексу України
вбачається, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.39. пункту 14.1.
статті Податкового кодексу України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Як вбачається з п.п. 14.1.156. п.14.1. ст.14
Податкового кодексу України, податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Пунктом 14.1.175. статті 14 Податкового
кодексу України встановлено, що
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно з п.59.1. ст.59 Податкового кодексу
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

26.09.2013 року позивачем була винесена
податкова вимога № 216-17 про сплату суми
податкового боргу, яка направлена
відповідачу поштою рекомендованим
листом. Проте на адресу позивача
повернувся конверт з відміткою пошти
за закінченням терміну зберігання, що
свідчить про те, що відповідач був
належним чином повідомлений.

Проте вжиті позивачем заходи не
призвели до погашення податкового
боргу.

Відповідно до п.п.14.1.137. п.14.1. ст.14
Податкового кодексу України орган
стягнення - державний орган,
уповноважений здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах повноважень,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до пункту 41.1. ст.41
Податкового кодексу України
контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Відповідно до п.87.11. ст.87 Податкового
кодексу України орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги ті обставини, що податковий борг
з єдиного податку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 існує та не
сплачений у встановлені законом
строки, позов Ясинуватської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
8 - 11, 158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Ясинуватської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецької області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості з єдиного
податку в розмірі 4511,11 грн.,-
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1)
податковий борг з єдиного податку в
розмірі 4511 (чотири тисячі п'ятсот
одинадцять) грн. 11 коп. на р/р 0097,
банк ГУДКУ у Донецькій області, код
платежу 18050400, ОКПО 37544440, МФО 834016.

У разі подання апеляційної скарги,
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постановою
за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її отримання.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною 4 статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Бойко М.І.