Справа № 2а-1147/12/2670
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/55526/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Черпіцької Л.Т.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача КС "Тринадцята
зарплатня" про визнання незаконною
бездіяльність та відшкодування шкоди
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15 травня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 серпня 2012
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2012 року позивач звернувся в суд
із позовом до Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача КС "Тринадцята
зарплатня" про визнання незаконною
бездіяльність та відшкодування шкоди.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 травня 2012 року відмовлено в
задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивач звернувся зі
скаргою до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 серпня 2012
року апеляційну скаргу позивача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, позивач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухваливши нову постанову, якою
задовольнити позов, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 22.04.2008 року між
ОСОБА_2 (вкладник) та Кредитною спілкою
«Тринадцята зарплатня» було укладено
договір про депозитний вклад №130/04/08 у
відповідності до якого спілка прийняла
від позивача внесок на депозитний
рахунок. Відсоткова ставка 29%. Загальна
сума вкладу позивача - 30 000 грн. 06 червня
2008 року між ОСОБА_2 та Кредитною спілкою
«Тринадцята зарплатня» було укладено
додаткову угоду № 1 до договору про
депозитний вклад № 130/04/08 від 22.04.2008
року. 04.02.2009 року між Кредитною спілкою
«Тринадцята зарплатня» та ОСОБА_2 було
укладено договір про внесення внеску
(вкладу) члена кредитної спілки на
депозитний рахунок НОМЕР_1, предметом
якого є прийняття внеску на депозитний
рахунок в сумі 60000,00 грн. строком на 12
місяців з нарахуванням на зазначену
суму відсотків. Прийняття внесків за
зазначеними договорами
підтверджується квитанціями до
прибуткового касового ордеру від 22.04.2008
року, 06.06.2008 року, 28.04.2009 року. Проте, КС
«Тринадцята зарплатня» зобов'язань
щодо повернення суми вкладу не
виконала, відсотків не виплатила.

Також, судом встановлено, що починаючи
з IV кварталу 2008 року КС «Тринадцята
зарплатня» припинила виконувати свої
зобов'язання перед вкладниками, у
зв»язку з порушенням співробітниками
ГУБОЗ МВС України в м. Києві відносно
колишнього керівництва КС «Тринадцята
зарплатня» кримінальної справи.

Позивач, 21.10.2011 року звернувся з заявою
до Держфінпослуг щодо невиплати КС
«Тринадцята зарплатня» йому суми
вкладу та відсотків (а.с. 11-12).

Вказаним листом відповідач повідомив
позивача про те, що у зв'язку з
систематичним невиконанням Кредитною
спілкою «Тринадцята зарплатня»
заходів впливу, застосованих Державною
комісією з регулювання ринків
фінансових послуг України, було
прийнято рішення члена комісії -
директора департаменту тимчасового
адміністрування фінансово-кредитних
установ щодо виключення інформації про
Кредитну спілку «Тринадцята
зарплатня» з Державного реєстру
фінансових установ та анулювання
свідоцтва про реєстрацію фінансової
установи від 15.11.2010 № 85-КС, схвалене
розпорядженням Держфінпослуг від
25.11.2010 № 895, з огляду на що, з 25.11.2010
Кредитна спілка «Тринадцята
зарплатня» не підпадає у наглядову
компетенцію Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України (а.с. 13-15).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
Національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, може застосовувати
такі заходи впливу: 1) зобов'язати
порушника вжити заходів для усунення
порушення; 2) вимагати скликання
позачергових зборів учасників
фінансової установи; 3) накладати
штрафи в розмірах, передбачених
статтями 41 і 43 цього Закону; 4) тимчасово
зупиняти або анулювати ліцензію на
право здійснення діяльності з надання
фінансових послуг; 5) відсторонювати
керівництво від управління фінансовою
установою та призначати тимчасову
адміністрацію; 6) затверджувати план
відновлення фінансової стабільності
фінансової установи; 7) виключати
відповідно до законодавства учасників
ринків фінансових послуг (крім
споживачів фінансових послуг) з
Державного реєстру фінансових установ
або реєстру осіб, які не є фінансовими
установами, але мають право надавати
окремі фінансові послуги.

Згідно п.4 Положення про Державну
комісію з регулювання ринків
фінансових послуг України, затверджену
Указом Президента України №292/2003 від 04
квітня 2003 року (далі - «Положення»,
чинного на момент виникнення спірних
правовідносин), Державна комісія з
регулювання ринків фінансових послуг
України відповідно до покладених на
неї завдань та у межах своєї
компетенції, зокрема, здійснює згідно
із законами України державне
регулювання і нагляд за діяльністю
страхових компаній та страхових
брокерів, установ накопичувального
пенсійного забезпечення, довірчих
товариств, кредитних спілок,
лізингових та факторингових компаній,
кредитно-гарантійних установ,
ломбардів, інших учасників ринків
фінансових послуг (крім банків,
професійних учасників фондового ринку,
інститутів спільного інвестування в
частині їх діяльності на фондовому
ринку, фінансових установ, які мають
статус міжурядових міжнародних
організацій, Державного казначейства
України та державних цільових фондів)
(підпункт 3); установлює порядок та
умови застосування заходів впливу
згідно з законом (підпункт 45); надсилає
фінансовим установам і саморегулівним
організаціям обов'язкові до виконання
розпорядження щодо усунення порушень
законодавства про фінансові послуги та
вимагає надання необхідних документів
(підпункт 46); надсилає матеріали в
правоохоронні органи стосовно фактів
правопорушень, які стали відомі під час
проведення перевірок (підпункт 47).

Суд, у своєму рішенні вірно вказав про
те, що Державна комісія з регулювання
ринків фінансових послуг України в
силу положень п.п.45 п.4 Положення в разі
порушення законів та інших
нормативно-правових актів, що
регулюють діяльність з надання
фінансових послуг має право самостійно
визначати заходи впливу до порушника.

Також, судом встановлено, що Державною
комісією з регулювання ринків
фінансових послуг України
неодноразово здійснювались перевірки
вищевказаної кредитної спілки та
складалися акти про виявлення вчинених
Кредитною спілкою «Тринадцята
зарплатня» порушень чинного
законодавства, виносилися
розпорядження про їх усунення та
накладалися штрафи за невиконання
вимог чинного законодавства. Також,
відповідачем були ухвалені рішення про
виключення Кредитної спілки
«Тринадцята зарплатня» з Державного
реєстру фінансових установ та
анулювання свідоцтва про реєстрацію
фінансової установи.

Ухвалюючи рішення, суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
відповідачем вжито передбачені чинним
законодавством заходи по усуненню
порушень щодо невиплати вкладів членам
Кредитної спілки «Тринадцята
зарплатня». Призначення тимчасової
адміністрації фінансової установи,
діяльність якої ліцензується
національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг є правом, а не
обов'язком Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України..

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 травня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді