Справа № 1211/7293/12
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року
м. Київ К/800/20565/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді
справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Краснолуцького міського
суду Луганської області від 12 лютого 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 2 квітня 2013
року у справі № 1211/7293/12 за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Красний Луч Луганської
області про перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до управління Пенсійного
фонду України в м. Красний Луч
Луганської області, в якому просив
визнати протиправним та скасувати
розпорядження №817487 від 10.11.2011 р.,
зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити з 01.11.2011 р. державну пенсію як
інваліду 2 групи у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та щомісячну додаткову
пенсію у розмірі 75% мінімальної пенсії
за віком у відповідності до вимог
ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішенням Краснолуцького міського суду
від 15.10.2010 р. по справі №2а-11423/10 було
зобов'язане управління Пенсійного
фонду України у м. Красний Луч
Луганської області здійснити
перерахунок розміру державної пенсії
ОСОБА_1, як інваліду II групи в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
здійснити перерахунок розміру
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком
у відповідності до вимог ст. 50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розмірів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність на
відповідний період мінімуму. Проте, з
01.11.2011 р. розпорядженням відповідача
№817487 від 10.11.2011 р. ОСОБА_1 зменшений
розмір пенсії.

Постановою Краснолуцького міського
суду Луганської області від 12 лютого 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 2 квітня 2013
року, відмовлено у задоволенні
позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі
рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів першої і
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
судове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що відсутні підстави для скасування
судових рішень, а касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 належить до
першої категорії осіб, що потерпіли
внаслідок Чорнобильської катастрофи, є
інвалідом 2 групи, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1.

Рішенням Краснолуцького міського суду
від 15.10.2010 р. по справі №2а-11423/10, яке
набрало законної сили, зобов'язане
управління Пенсійного фонду України у
м. Красний Луч Луганської області
здійснити перерахунок розміру
державної пенсії ОСОБА_1, як інваліду II
групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за
віком та здійснити перерахунок розміру
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком
у відповідності до вимог ст. 50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розмірів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність на
відповідний період.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що виконання
судових рішень повинно здійснюватися
відповідними уповноваженими органами
виходячи з наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України на
відповідний рік з урахуванням
прийнятих Кабінетом Міністрів України
постанов.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
і апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач віднесений до
першої категорії як особа, яка
потерпіла внаслідок Чорнобильської
катастрофи та є інвалідом 2 групи.

Стаття 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачає, що особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема,
інвалідам ІІ групи - 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно
до статті 53 вказаного Закону
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Статтею 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначені підстави та
умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії 1 та у
зв'язку з втратою годувальника.
Зазначені норми розповсюджуються на
позивача як віднесеного до даної
категорії. Частина 4 статті 54 цього
Закону передбачає, що в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчим по ІI
групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про державний бюджет на
2011 рік" від 14.06.2011 року внесені зміни до
Прикінцевих положень Закону, згідно з
якими норми і положення статей 49, 50, 54, 67
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік".

Постановою Кабінету Міністрів України
від 06.07.2011 р. № 745, яка набрала чинності
23.07.2011 року передбачено, що у всіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлений причинний
зв'язок інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи, не можуть
бути нижче для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році: інвалідів І групи - 1200 грн.;
інвалідів II групи - 1090 грн.; інвалідів III
групи - 980 грн. Вказане положення не
визнане неконституційним.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 р. № 1210 були визначені
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, а також щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 р. визначено, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Таким чином, при визначенні розміру
пенсій позивачу та прийнятті
розпорядження №817487 від 10.11.2011 р.
управління Пенсійного фонду України в
м. Красний Луч Луганської області
правомірно виходило з того, що
застосуванню підлягають положення
постанови Кабінету Міністрів України
від 06.07.2011 р. № 745.

Враховуючи викладене, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли до
вірного висновку щодо правомірності
дій управління Пенсійного фонду
України щодо відмови позивачу у
здійсненні перерахунку пенсії.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої і апеляційної інстанцій
винесені законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Краснолуцького міського
суду Луганської області від 12 лютого 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 2 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: