Справа № 2-а-9826/11/1423
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2014 р. Справа № 2-а-9826/11/1423

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1
інстанції: Гуденко О.А.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Корабельному районі м. Миколаєва на
постанову Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 12 жовтня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Корабельному районі м.
Миколаєва про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення щомісячної
державної соціальної допомоги дітям
війни.

Ухвалою Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 07 травня 2012 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до 04 липня 2007 року
залишено без розгляду, ухвала
сторонами не оскаржена.

Постановою Корабельного районного
суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2012 р.
задоволено частково позов ОСОБА_2

Визнано протиправною бездіяльність
відповідача та управління Пенсійного
фонду України в Корабельному районі м.
Миколаєва здійснити перерахунок та
виплату позивачу підвищення до пенсії
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
період часу з 04 липня 2007 року по 22 липня
2011 року з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просить скасувати
оскаржуване судове рішення та прийняти
нову постанову про відмову у
задоволенні позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задовленню.

Судом встановлено, що позивач є
пенсіонером та має статус дитини війни,
що підтверджується відповідним
посвідченням.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", в
редакції від 19.12.2006р., дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30% мінімальної
пенсії за віком.

Законом України від 15.03.2007 р. "Про
внесення змін до Закону України "Про
державний бюджет України на 2007
р."встановлено, що для визначення
мінімального розміру пенсії за віком
відповідно до абзацу першого частини
першої ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 р.
застосовується прожитковий мінімум
для осіб, які втратили працездатність,
визначений абзацом п'ятим частини
першої зазначеної статті, збільшений
на 1%.

Так, мінімальний розмір пенсії за віком
з 01 квітня 2007 р. складав - 410,06 грн., а з 01
жовтня 2007 р. - 415, 11 грн.

Пунктом 12 статті 71 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік" від
19.12.2006 р. дія - статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"було
зупинено на 2007 рік, з урахуванням
статті 111.

Зазначеною статтею 111, було
встановлено, що в 2007 році підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового чи державної соціальної
допомоги, яка виплачується замість
пенсії, відповідно до статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", виплачується особам, які є
інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту"), у розмірі 50
відсотків від розміру надбавки,
установленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України
від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі за
конституційним поданням 46 народних
депутатів України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень статей 29, 36, частини другої
статті 56, частини другої статті 62,
частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12,
13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей
98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік" (справа про
соціальні гарантії громадян), визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними),
положення пункту 12 статті 71 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", з урахуванням
статті 111 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, з 09.07.07 р. - дати ухвалення
рішення Конституційним судом України N
6-рп/2007, вищевказані норми Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік" втратили чинність, а, отже, з
цього часу відновлено дію ст.6 Закону в
повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 резолютивної
частини вказаного рішення
Конституційного суду, воно має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей законів, що визнані
неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч рішенню
Конституційного Суду України
відповідачем вказане підвищення
позивачу за період з 09.07.07 р. по 31.12.07 р. в
межах бюджетного року не перераховано
і не виплачувалось.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплату
вказаного підвищення позивачу за
період з 09.07.07 р. по 31.12.07 р.

Також колегія суддів зазначає наступне
щодо вимог позивача щодо стягнення з
відповідача підвищеної пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
установленою ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за період з
22.05.2008 р. по 31.09.2008 р.

При вирішені вимог в даної частині, суд
враховує Рішення Конституційного Суду
України від 22.05.2008 р. за №10-рп2008 року,
яким визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним) положення п.п.41
розділу 2 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік" та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

Отже, саме з 22.05.2008 р. визнані
неконституційними вказані норми
бюджетного Закону, які передбачували
виплату надбавки в розмірі 10%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, замість 30%, що
була передбачена ст.6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни", у
редакції, яка діяла до 01.01.2006 р.

Згідно зі ст. 58 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік"
прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність на 01 квітня
складав - 470 грн., на 01 липня - 482 грн., на 01
жовтня - 498 грн.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що з 2008 дія ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" не призупинялась, а положення
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року №530, які суперечать
цьому Закону, не можуть бути
застосовані, оскільки мають меншу
юридичну силу ніж норми Закону.

Статтею 71 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2009 рік" Кабінету
Міністрів України надано право у 2009
році встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
законом України "Про соціальний захист
дітей війни"залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році
дітям війни підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Згідно зі ст. 52 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність встановлено в
розмірі: з 01 січня - 695 грн., з 01 квітня - 706
грн., з 01 липня -709 грн., з 1 жовтня 723 грн.,
з 1 грудня 734 грн.

Пунктом 7 частини першої Закону України
від 14 червня 2011 року № 3491-VI "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011
рік"Прикінцеві положення Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік"доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей
війни"застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

З однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
вирішення спорів зазначеної категорії,
- та, що прийнята пізніше. У цих
правовідносинах така норма міститься у
Законі України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік".

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 6 липня 2011 року № 745 "Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року. Цією
постановою КМУ встановлено, що "дітям
війни"до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
підвищення проводиться у розмірі 49,8
грн., які позивачем отримано.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26 грудня 2011року визнано таким, що
відповідає Конституції України (є
конституційним), пункт 4 розділу VII
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
від 23 грудня 2010 року N 2857-VI з наступними
змінами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
задоволенню підлягають вимоги
позивача щодо зобов'язання відповідача
провести нарахування та виплату
позивачу підвищення до пенсії, що
передбачене ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
установленою ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за період з 09
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22
травня 2008 року по 22 липня 2011 року.

Керуючись всім вищенаведеним,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з прийняттям нового рішення
по справі про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст. 183-2, п. 3 ч. 1 ст. 198, п.4 ст. 202,
ст. 205, 207 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Корабельному районі м. Миколаєва -
задовольнити частково.

Постанову Корабельного районного суду
м. Миколаїв від 12 жовтня 2012 року -
скасувати, прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
правління Пенсійного фонду України в
Корабельному районі м. Миколаєва щодо
нарахування та виплати на користь
ОСОБА_2 підвищення до пенсії як дитині
війни.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Корабельному районі м.
Миколаєва нарахувати та виплатити на
користь ОСОБА_2 невиплачену державну
соціальну допомогу в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за період з 09
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22
травня 2008 року по 22 липня 2011 року з
урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позов залишити без
задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя /підпис/
Єщенко О.В.

суддя /підпис/
Димерлій О.О.

суддя /підпси/
Романішин В.Л.

Суддя
О.В. Єщенко