Справа № 2а-5485/09/0670
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/5216/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Житомирі

на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 07.10.2009

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.09.2010

у справі № 2а-5485/09/0670

за позовомФізичної особи - підприємця
ОСОБА_2доДержавної податкової
інспекції у м. Житомиріпровизнання
недійсним податкового
повідомлення-рішенняВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
(далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_2)
звернувся до Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Житомирі (далі по тексту - відповідач,
ДПІ у м. Житомирі) про визнання
недійсним податкового
повідомлення-рішення № /0 від
29.07.2009.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 07.10.2009, яка
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23.09.2010, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій про задоволення
позову та прийняти нове рішення, яким в
позові відмовити, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, що 28.07.2009 ДПІ у м. Житомирі
була проведена документальна
перевірка фінансово-господарської
діяльності ФОП ОСОБА_2 з питань
дотримання податкового законодавства,
за результатами якої був складений акт
№ 4573/17-1 від 28.07.2009, яким встановлено
порушення пп. 7.4.1, абз. 3 пп. 7.4.3 п. 7.4 та пп.
7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість».

На підставі акту перевірки
відповідачем 29.07.2009 прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0, яким
позивачу визначено суму податкового
зобов'язання, з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій, з податку на
додану вартість в сумі 65240,40 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступного з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є платником податків з доходу
фізичних осіб від найманих
працівників, єдиного податку та
податку на додану вартість.

25.07.2007 між ФОП ОСОБА_2 та Відділом по
управлінню та приватизації
комунального майна Житомирської
міської ради був укладений договір
купівлі-продажу приміщення, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за
2272489,20 грн.

Була видана податкова накладна № 33 від
27.07.2007. Кошти позивачем сплачені.

Згідно з пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість», датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається дата
здійснення першої з наступних подій:
або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг); або
дата отримання податкової накладної,
що засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі, коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Отже, виписана відділом по управлінню
та приватизації комунального майна
Житомирської міської ради податкова
накладна від 27.07.2007 № 33 відповідає
вимогам пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість», що
підтверджується актом перевірки, а
тому колегія суддів погоджується з
висновками судів, що будь-які підстави
для визначення суми податкового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій) у відповідача
були відсутні.

Крім того, відповідно до п. 4 Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
роз'яснення Указу Президента України
від 3 липня 1998 року № 727» від 16.03.2000 № 507,
яким передбачено, що платниками
податку на додану вартість мають право
бути також суб'єкти малого
підприємництва - фізичні особи.

У разі коли суб'єкт малого
підприємництва - фізична особа приймає
рішення бути платником податку на
додану вартість, на нього поширюється
дія Закону України «Про податок на
додану вартість».

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, які вважають, що
позивач правомірно відніс до
податкового кредиту суму ПДВ, сплачену
ним при придбанні приміщення у відділу
по управлінню та приватизації
комунального майна Житомирської
міської ради.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Житомирі відхилити.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 07.10.2009 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.09.2010
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І.
СтепашкоСудді(підпис)С.Е.Острович
(підпис)М.О. Федоров