Справа № 802/4943/13-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/4943/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С.

секретар судового засідання: Лукашик
М.О.

за участю:

представник позивача: Павлюка І. М.

представників відповідача: Осіпчука Н.
М., Мусіровського О. А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції у Вінницькій
області на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 24
січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Хмільницької
районної державної адміністрації
Вінницької області до Державної
фінансової інспекції у Вінницькій
області про визнання протиправним та
скасування вимоги про усунення
виявлених порушень , -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2013 року Хмільницька районна
державна адміністрація Вінницької
області звернулася до Вінницького
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
фінансової інспекції у Вінницькій про
визнання протиправною та скасування
вимоги.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 24 січня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 24 січня 2014
року скасувати, прийняти нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неповного з'ясування обставин справи і,
як наслідок, невірного вирішення
справи та прийняття необґрунтованої
постанови.

Представники відповідача в судовому
засіданні апеляційну скаргу
підтримали в повному обсязі, просили
вимоги, що в ній викладені,
задовольнити.

Представник позивача заперечив проти
задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, працівниками відповідача
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Хмільницької районної державної
адміністрації за період з 01.10.2010 р. по
01.09.2013 р.

За результатами ревізії складено акт №
08-07/19 від 07.11.2013 року, який підписано
представниками позивача із
запереченнями.

В ході ревізії встановлено, що через
неналежне виконання повноважень
головою Райдержадміністрації
Томашуком О.В., наданих п. 3 ст. 16, ст.21, 39
Закону України "Про місцеві державні
адміністрації", ст.ст.17, 124, 187 Земельного
кодексу України від 25 жовтня 2001 року
№2768-111 (далі - Земельний кодекс), ст. 51
Водного кодексу України від 06 червня 1995
року №213/95-ВР, протягом періоду, що
підлягає ревізії суб'єктами
господарювання використовувалися
водні об'єкти загальною площею 245,1836 га
без право установчих документів, що
призвело до втрат доходів обласним
бюджетом у вигляді орендної плати в
сумі 28772,9 грн.

Також, внаслідок незабезпечення
головою Райдержадміністрації
належного виконання останньою
повноважень, орендарями в порушення
умов договорів оренди не здійснювалися
розрахунки по орендній платі за
користування водними об'єктами, в
результаті чого загальним фондом
обласного бюджету станом на 01 вересня
2013 року недоотримані доходи в сумі 8519,82
грн.

Крім того, проведеною інвентаризацією
товарно - матеріальних цінностей у
матеріально - відповідальної особи
водія ОСОБА_6 встановлено недостачу
бензину марки А-92 в кількості 75,0 л. на
суму 6502,5 грн.

З метою усунення виявлених порушень
відповідачем була направлена на адресу
позивача вимога № 02-08-15-15/8894 від 09.12.2013
року.

В пунктах 2 та 3 вказаної вимоги
відповідач позивача: забезпечити
надходження до обласного бюджету плати
за надані в оренду ставки в сумі 8519,82
грн., укласти договори оренди водних
об'єктів та забезпечити надходження до
обласного бюджету орендної плати за
використання водних об'єктів в
загальній сумі 28772,9 грн., стягнути з
підзвітної особи нестачу матеріальних
цінностей в сумі 6502,5 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, сул
першої інстанції виходив з того, що
висновки ревізії щодо порушення
позивачем вимог законодавства є
необґрунтованими, а прийняте на їх
підставі рішення є протиправним та
підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції
погоджується із судом першої
інстанції, зважаючи на таке.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд зазначає, що
правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначаються
Законом України "Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні" (Закон № 2939-XII).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 цього Закону
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, за дотриманням
законодавства на всіх стадіях
бюджетного процесу щодо державного і
місцевих бюджетів, дотриманням
законодавства про державні закупівлі,
діяльністю суб'єктів господарської
діяльності незалежно від форми
власності, які не віднесені
законодавством до підконтрольних
установ, за рішенням суду, винесеним на
підставі подання прокурора або
слідчого для забезпечення
розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

В силу вимог п. 7 ст. 10 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" органу державного фінансового
контролю надається право пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Відповідно до п. 3 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006
року № 550 (з наступними змінами і
доповненнями), акт ревізії - це
документ, який складається особами, що
проводили ревізію, фіксує факт її
проведення та результати. Заперечення,
зауваження до акта ревізії (за їх
наявності) та висновки на них є
невід'ємною частиною акта.

Пунктом 40 вказаного Порядку
передбачено, що у разі наявності
заперечень щодо змісту акта ревізії
керівник, головний бухгалтер чи інші
особи підписують його із
застереженням.

Судом встановлено, що позивач не
погоджується із пунктами 2 та 3 Вимоги,
так як у райдержадміністрації відсутні
відповідні повноваження, щодо надання
у користування на умовах оренди водних
об'єктів для цілей риборозведення,
оскільки з метою упорядкування надання
водних об'єктів у користування на
умовах оренди на території Вінницької
області, відповідно до вимог Водного і
Земельного кодексів України, законів
України "Про аквакультуру", "Про місцеві
державні адміністрації" головою
Вінницької обласної державної
адміністрації видано розпорядження
від 07 жовтня 2013 року № 427 "Про
організаційні заходи щодо надання у
користування водних об'єктів", згідно
якого такі повноваження належать
обласній державній адміністрації.

Згідно вказаного розпорядження,
обласну комісію з питань здійснення
контролю за додержанням умов договорів
оренди водних об'єктів на території
області, затверджено Методичні
рекомендації з надання у користування
на умовах оренди водних об'єктів,
департамент екології та природних
ресурсів облдержадміністрації
зобов'язано забезпечити ведення
єдиного реєстру водних об'єктів
області та гідротехнічних споруд, а
також підготовку та укладання
договорів оренди водних об'єктів.
Постійний контроль за наданням у
користування водних об'єктів та
ефективністю їх використання
покладено на вищевказану обласну
комісію.

В силу п. 6 Методичних рекомендацій з
надання у користування на умовах
оренди водних об'єктів, затверджених
вказаним розпорядженням визначено, що
орендодавцем водних об'єктів, що
надаються у користування на умовах
оренди для цілей і потреб, визначених ч.
1 ст. 51 Водного кодексу України, у межах
населених пунктів є органи місцевого
самоврядування, за межами населених
пунктів є облдержадміністрація, крім
об'єктів, які надаються згідно п. а ч. 3
ст. 122 Земельного кодексу України (для
ведення водного господарства).

Згідно ст. 1 Закону України "Про місцеві
державні адміністрації", визначила, що
на території Вінницької області саме
вона є орендодавцем відповідних водних
об'єктів, а не райдержадміністрації.

Враховуючи наведене, апеляційний суд
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що вимог пунктів 2 та 3
Державної фінансової інспекції у
Вінницькій області до Хмільницької
райдержадміністрації щодо
забезпечення надходження до обласного
бюджету плати за надані в оренду ставки
та зобов'язання укладати договори
оренди водних об'єктів і забезпечувати
надходження до обласного бюджету
орендної плати за використання водних
об'єктів є протиправними та такими, що
підлягають скасуванню у зв'язку із
невідповідністю вимогам ст.122
Земельного кодексу України, ст.51
Водного кодексу України та
розпорядження голови
облдержадміністрації від 07 жовтня 2013
року № 427 "Про організаційні заходи
щодо надання у користування водних
об'єктів", оскільки у
райдержадміністрації відсутні
відповідні повноваження, щодо надання
у користування на умовах оренди водних
об'єктів для цілей риборозведення.

Крім того, судом встановлено, що
Хмільницькою районною радою передано
Хмільницькій райдержадміністрації
бензин марки А-92 в кількості 3000 літрів
на суму 26010,00 грн., що підтверджується
накладною №2 від 21.05.2013р.

Згідно результатів ревізії
встановлено, що оскільки матеріально -
відповідальною особою ОСОБА_6 залишок
бензину в наявності не пред'явлено, то
недостача бензину марки А - 92 в
становить в кількості 750 літрів на
загальну суму 6502,50 грн.

Згідно договору зберігання №1 від
02.01.2013р., укладеного між районною радою
та ТОВ "Назарет - Транс" бензин передано
на відповідальне зберіганні ТОВ
"Назарет - Транс".

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи, станом на
01.10.2013р. по бухгалтерським документам
рахується залишок бензину 750 літрів на
суму 6502, 50 грн.

Крім того, відповідно лімітно -
забірної відомості наданої ТОВ
"Назарет - Транс" та його довідки за
Хмільницькою райдержадміністрацією на
заправочній станції ТОВ "Назарет Транс"
рахується бензин марки А-92 в кількості
750 літрів станом на 01.10.2013р.

Згідно розпорядження голови
райдержадміністрації від 01.10.2013 р. № 375
інвентаризаційною комісією, в
присутності державного фінансового
інспектора Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області Осіпчук
Н.М., було проведено фактичну перевірку
наявності вказаного залишку бензину
марки А-92, за результатами якої
недостачу не виявлено.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що твердження Держфінінспеції
про наявність недостачі та вимога про
стягнення з підзвітної особи нестачі
матеріальних цінностей, зокрема
бензину марки А-92 в кількості 750 літрів
на суму 6502,5 грн. є протиправною та
такою, що підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, а тому
підстави для скасування рішення суду
першої інстанції відсутні.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції у Вінницькій
області, - залишити без задоволення, а
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 24 січня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
05 березня 2014 року .

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Сушко О.О.

Смілянець Е. С.