Справа № 808/8704/13-а
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року (14 год. 30 хв.)Справа №
808/8704/13-а м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Конишевої О.В. розглянув в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1

до: Інспекції державного
архітектурного - будівельного контролю
у Запорізькій області

про: визнання незаконною та скасування
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 91 та 92 від 18.09.2013

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до
Інспекції державного архітектурного -
будівельного контролю у Запорізькій
області (далі - відповідач) про визнання
незаконною та скасування постанови про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності № 91 та
92 від 18.09.2013.

Представник позивача до судового
засідання подав клопотання про розгляд
справи в порядку письмового
провадження, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві.
Просить позов задовольнити в повному
обсязі відповідно до уточнень позовної
заяви від 16.01.2014, а саме скасувати
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 91 та 92 від 18.09.2013.

Представник відповідача до судового
засідання подав клопотання про розгляд
справи в порядку письмового
провадження, в задоволенні
адміністративного позову просить
відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 122 КАС України, особа,
яка бере участь у справі має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст.41 КАС України суд під час
судового розгляду адміністративної
справи здійснює повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу. У разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Керуючись приписами статей 41, 122 КАС
України суд розглянув справу на
підставі наявних доказів, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Проаналізувавши наявні матеріали та
фактичні обставини справи, дослідивши
і оцінивши надані докази в їх
сукупності, суд вважає, позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що на адресу
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області надійшла вимога
Прокуратури Пологівського району
Запорізької області від 27.08.2013 № 112/2455
вих-13 про проведення перевірки
додержання позивачем вимог
законодавства в частині здійснення
будівництва в прибережній захисній
смузі.

Головним державним інспектором
Пологівського інспекційного відділу
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області проведено
позапланову перевірку позивача з
питань дотримання вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил позивачем, якою встановлено
правопорушення, а саме виконання
будівельних робіт без права на
виконання таких робіт на об'єкті II
категорії складності згідно додатку
«М» ДБНА.2.2-3-2012 «Склад та зміст
проектної документації на
будівництво», що є порушенням ст. 34,36 ЗУ
«Про регулювання містобудівної
діяльності», а також експлуатація
об'єкту будівництва II категорії
складності, не прийнятого в
експлуатацію, що є порушенням п. 8 ст. 39
ЗУ «Про регулювання містобудівної
діяльності».

За результатами перевірки складено
Акт перевірки від 13.09.2013.

16.09.2013 головним державним інспектором
Пологівського інспекційного відділу
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області було видано
позивачу припис №104, відповідно до
якого позивачу запропоновано усунути
виявлене порушення шляхом знесення
будівлі відповідно до вимог
законодавства.

16.09.2013 головним державним інспектором
Пологівського інспекційного відділу
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області було складено
протокол про допущене позивачем
правопорушення у сфері містобудування.
На підставі протоколу та інших
документів начальником інспекції була
винесена постанова

№91 від 18.09.2013, відповідно до якої
позивача притягнуто до
відповідальності за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, за
виконання будівельних робіт без права
на виконання таких робіт на об'єкті II
категорії складності та накладено
штраф в розмірі 11 470,00 грн.;

№ 92 від 18.09.2013, відповідно до якої
позивача притягнуто до
відповідальності у вигляді штрафу в
розмірі 51 615, 00 грн., за експлуатацію
об'єкта будівництва II категорії
складності не прийнятого в
експлуатацію.

Суд не погоджується з результатами
перевірки, вважає постанови про
накладення штрафу №91 та №92 від 18.09.2013
необґрунтованими та такими, що не
відповідають вимогам чинного
законодавства з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Пологівською
РДА в особі голови Пологівської РДА
Закарлюки О.В. (орендодавець) та
позивачем (орендар) був укладений
договір оренди земельної ділянки
водного фонду та водного об'єкту від
01.09.2004.

Згідно договору від 01.09.2004 орендодавець
на підставі розпорядження голови
Пологівської РДА від 10.08.2004 № 642 надає, а
орендар приймає в строкове платне
володіння і користування земельну
ділянку (водне дзеркало, гідротехнічна
споруда, прибережна захисна смуга)
державної власності та водний об'єкт на
території Тарасівської, Басанської
сільських рад Пологівського району
Запорізької області.

Про наявність або відсутність на
орендованій земельній ділянці споруди
в договорі оренди земельної ділянки не
зазначено. Запитів до власника
земельної ділянки, яка була орендована
позивачем, з метою з'ясування, кому саме
належить дана споруда, відповідач не
надсилав.

Щодо відповідальності позивача за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, за виконання будівельних
робіт без права на виконання таких
робіт на об'єкті II категорії складності
та накладено штраф в розмірі 11 470,00 грн.,
суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
зазначено, що правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

У відповідності до Постанови Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №
466, про Порядок виконання будівельних
робіт, зазначено, що будівельні роботи
це - роботи з нового будівництва,
реконструкції, технічного
переоснащення діючих підприємств,
реставрації, капітального ремонту.

Згідно статей 34, 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
в яких зазначено про виникнення права
на виконання будівельних робіт та
необхідність отримання Декларації про
початок виконання будівельних робіт є
безпідставним та помилковим, у зв'язку
з тим, що позивач не є суб'єктом
містобудування, не виконував
будівельні роботи та не проводив
експлуатацію об'єкта.

Відповідальність за данні порушення
як зазначено в оскаржуваній постанові
передбачена п.2, ч.2, ст.2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», а саме: виконання
будівельних робіт без повідомлення
про початок їх виконання або
будівництво індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків I та II категорій
складності, закінчене у період з 5
серпня 1992 року до 12 березня 2011 року без
дозволу на виконання будівельних
робіт, а також наведення
недостовірних даних у такому
повідомленні - у розмірі десяти
мінімальних заробітних плат;

З матеріалів справи та пояснень
наданих у судовому засіданні позивачем
встановлено, що позивач не е суб'єктом
містобудування, більше того, позивач не
мав наміру щодо забудови орендованої
території, а отже і не виконував жодних
будівельних робіт пов'язаних з новим
будівництвом, реконструкцією на
вказаній території. Доказів щодо
проведення будівельних робіт саме
позивачем, а ні власником земельної
ділянки чи будь якою іншою особою
відповідач не надав.

Що стосується об'єкта будівництва, який
на думку відповідача експлуатується
без відповідного дозволу, слід
зазначити, що у відповідності до
частині 1 ст. 4 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
об'єктами будівництва є будинки,
будівлі, споруди будь-якого
призначення, їх комплекси, лінійні
об'єкти інженерно-транспортної
інфраструктури.

Так у відповідності до Постанови КМУ
від 28 жовтня 2004 року №1442 «Про
затвердження Національного стандарту N
2 "Оцінка нерухомого майна", зазначено
термін будівля це - земельні
поліпшення, в яких розташовані
приміщення, призначені для перебування
людини, розміщення рухомого майна,
збереження матеріальних цінностей,
здійснення виробництва тощо; споруди
це - земельні поліпшення, що не належать
до будівель та приміщень, призначені
для виконання спеціальних технічних
функцій (дамби, тунелі, естакади, мости
тощо).

Пунктом 8 статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
встановлено, що експлуатація
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих (якщо таке прийняття
передбачено законодавством) в
експлуатацію, забороняється.

Відповідальність за данні порушення
як зазначено в оскаржуваній постанові
передбачена п.6, ч.2, ст.2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» експлуатація або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації: об'єктів II
категорії складності - у розмірі
сорока п'яти мінімальних заробітних
плат.

Під час винесення постанови про
накладення штрафу, посадовою особою
інспекції державного
архітектурного-будівельного контролю
не всебічне, не повно й не об'єктивне
з'ясовані всі обставин даної справи.

Достовірно не встановлено самого факту
виконання будівельних робіт саме
позивачем та не встановлено замовника
таких робіт. Також не доведений
відповідачем факт експлуатації
позивачем даного об'єкта.

Крім того, до матеріалів справи,
представником позивача надано
висновок експерта з технічного
обстеження будівель і споруд,
кандидата технічних наук Шокарева В.С.
про визначення категорії складності
об'єкта будівництва розташованого на
землях Тарасівської сільради
Пологівського району Запорізької
області від 18.02.2014.

В даному висновку зазначено, що за
своєю конструкцією та функціональним
призначенням побутове приміщення для
охорони, розташоване на землях
Тарасівської сільради Пологівського
району Запорізької області можливо
віднести до об'єктів I категорії
складності.

Проаналізувавши даний висновок
експерта та оглянувши фото об'єкта, з
приводу якого виник даний спір, вважає,
що даний висновок є об'єктивним та
таким, що може бути використаний як
доказ у справі.

Враховуючи, що відповідач в
обґрунтування свого висновку щодо
віднесення будівлі до об'єкту ІІ
категорії складності, не надавав суду
жодного документу, тому суд з метою
прийняття об'єктивного та
справедливого рішення, враховуючи всі
надані докази та проаналізувавши
нормативну базу, на підставі якої
визначаються категорії складності
об'єктів вважає, що висновок експерта
щодо віднесення будівлі до І категорії
складності є доказом того, що
відповідачем невірно визначена
категорія складності об'єкта, що є
додатковою підставою для скасування
оскаржуваних постанов.

Відповідно до п.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на вище викладене, суд
приходить до висновку, що відповідач не
довів суду обґрунтованість та
законність висновків викладених в акті
перевірки, на підставі якого були
прийняті оскаржувані постанови про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності № 91 та
92 від 18.09.2013, внаслідок чого суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158, 160- 164 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати
Постанову інспекції державного
архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області про
накладення штрафу за порушення у сфері
містобудівної діяльності № 91 від 18.09.2013
року.

Визнати протиправною та скасувати
Постанову інспекції державного
архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області про
накладення штрафу за порушення у сфері
містобудівної діяльності № 92 від
18.09.2013 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
складення її в повному обсязі,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
О.В. Конишева