Справа № 826/17699/13-а
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Огурцова О.П., суддів
Погрібніченко І.М., Кузьменко В.А.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1до Державної
реєстраційної служби
Українипрозобов'язання вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
реєстраційної служби України про
зобов'язання вчинити дії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачу було відмовлено в державній
реєстрації права власності на нерухоме
майно - земельну ділянку за кадастровим
№ 78408023, яка була придбана ним з
прилюдних торгів, за відсутності на те
правових підстав. Також позивач
зазначив про те, що державним
виконавцем 27.03.2013 відповідачу було
подано заяву з вимогою щодо зняття
обтяження по іпотеці, проте рішення за
результатами розгляду зазначеної
заяви прийнято не було.
Представники позивача у судовому
засіданні 12.12.2013 підтримали позовні
вимоги та просили суд задовольнити
Відповідач проти позовних вимог
заперечив, через канцелярію суду 10.12.2014
надав письмові заперечення, у яких
просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю.
Свої заперечення на адміністративний
позов відповідач обґрунтовує тим, що
позовна вимога заявлена позивачем є
передчасною, оскільки підставою для
реєстрації права власності на нерухоме
майно, зокрема, є рішення суду. Також
відповідач зазначив про те, що
державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрації прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації та вручення
в його діяльність чинним
законодавством забороняється.
У судове засідання 12.12.2013 представник
відповідача не прибув, про причини
неприбуття суд не повідомив, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.
У відповідності до частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
у справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням наведеного суд,
заслухавши у судовому засіданні
представника позивача ухвалив
продовжити розгляд справи у письмовому
Підчас судового розгляду справи,
колегія суддів,
В С Т А Н О В И Л А:
15.01.2013 ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві було подано заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, які
були зареєстровані за реєстраційними
державної реєстрації права власності,
форма - приватна, розмір частки№1/2 на
земельну ділянку, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
земельної ділянки: 78408023.
29.01.2013 державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві за результатами розгляду заяв
було встановлено, що подані документи
не відповідають вимогам, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують та прийнято рішення № 162855
та № 161520 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень.
02.02.2013 ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві було подано заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, яка
була зареєстрована за реєстраційним
номером 117162 для проведення державної
реєстрації права власності, форма -
приватна, на земельну ділянку, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки:
19.02.2013 державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві за результатами розгляду заяви
від 02.02.2013 за реєстраційним 117162 було
встановлено, відсутність у повному
обсязі документів, необхідних для
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень, визначених Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві було подано документи відповідно
21.02.2013 державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві за результатами розгляду заяви
від 02.02.2013 за реєстраційним 117162 було
встановлено, що заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна та
прийнято рішення № 508530 про відмову у
державній реєстрації прав та їх
ОСОБА_1 вважаючи, що за ним повинні були
зареєструвати право власності, форма -
приватна, на земельну ділянку, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки:
78408023 звернувся з відповідним позовом
до суду.
Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
підлягає частковому задоволенню з
Згідно з статтею 1 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно (далі - державна реєстрація прав) -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.
Частиною першою статті 15 зазначеного
Закону встановлено, що державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку:
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; внесення записів до
Державного реєстру прав; видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
Згідно з частиною п'ятою зазначеної
статті державна реєстрація прав
(надання відмови в ній) проводиться в
строк, що не перевищує чотирнадцяти
робочих днів (крім випадків,
встановлених у частині сьомій цієї
статті) з моменту надходження до органу
державної реєстрації прав заяви про
таку реєстрацію та передбачених цим
Законом та нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до нього,
документів, необхідних для її
Відповідно до частини дванадцятої
статті 15 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" датою і часом
державної реєстрації прав та їх
обтяжень вважається дата і час
реєстрації відповідної заяви.
Частиною сьомою статті 16 зазначеного
Закону передбачено, що реєстрація прав
проводиться на підставі заяви
власника, іншого правонабувача,
сторони правочину, за яким виникло
право, уповноваженої ними особи або
державного кадастрового реєстратора у
випадках, передбачених цим Законом.
Згідно з частиною другою статті 24
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" за наявності
підстав для відмови в державній
реєстрації державний реєстратор
приймає рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
Частиною першою статті 26 встановлено,
що записи до Державного реєстру прав
вносяться на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень.

Таким чином, державна реєстрація прав
та їх обтяжень на нерухоме майно
здійснюється на підставі відповідної
заяви за результатами розгляду якої
приймається рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень або рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень на
підставі якого вноситься запис до
Державного реєстру прав, тобто
відбувається здійснення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно.

З наявних в матеріалах справи
документів та пояснень представників
позивача вбачається, що позивачем
державному реєстратору 15.01.2013 було
подано заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень, які були
зареєстровані за реєстраційними
номерами 26466 та 26403 для проведення
державної реєстрації права власності,
форма - приватна, розмір частки№1/2 на
земельну ділянку, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
земельної ділянки: 78408023 та 02.02.2013 заяву
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, яка була зареєстрована за
реєстраційним номером 117162 для
проведення державної реєстрації права
власності, форма - приватна, на
земельну ділянку, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
земельної ділянки: 78408023.

Позивачем факт того, що інші заяви, крім
зазначених, державному реєстратору не
подавалось не заперечується.

За результатами розгляду заяв від
15.01.2013 за реєстраційними 26466 та 26403 було
прийнято 29.01.2013 рішення № 162855 та № 161520
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень та за результатами
розгляду заяви від 02.02.2013 за
реєстраційним 117162 прийнято рішення №
508530 від 21.02.2013 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень.

Таким чином, за результатами розгляду
поданих позивачем заяв для проведення
державної реєстрації права власності,
форма - приватна, на земельну ділянку,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки:
78408023 були прийняті рішення про відмову
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Крім того, суд звертає увагу на той
факт, що заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень були подані до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві, а не
відповідачу.

З огляду на зазначене у суду відсутні
підстави для зобов'язання відповідача
здійснити державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно земельної
ділянки кадастровий № 78408023.

Водночас суд звертає увагу на наступне.

Частиною першою статті 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" встановлено, що у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо: заявлене
право, обтяження не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього Закону;
об'єкт нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
звернулася неналежна особа; подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують; заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву
про державну реєстрацію обтяжень
речових прав на нерухоме майно щодо
попереднього правонабувача подано
після державної реєстрації права
власності на таке майно за новим
правонабувачем; заяву про державну
реєстрацію речових прав, похідних від
права власності, подано за відсутності
державної реєстрації права власності,
крім випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону; під час
подання заяви про державну реєстрацію
права власності на підприємство як
єдиний майновий комплекс, житловий
будинок, будівлю, споруду (їх окремі
частини), що виникло на підставі
документа, за яким правонабувач
набуває також право власності на
земельну ділянку, не подано заяву про
державну реєстрацію права власності на
земельну ділянку; після завершення
п'ятиденного строку з дня отримання
заявником письмового повідомлення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав не усунено обставин, що
були підставою для прийняття такого
рішення; заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію; заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень в електронній формі
подано особою, яка не є державним
кадастровим реєстратором або
державним виконавцем; заявником подано
ті самі документи, на підставі яких
заявлене право та обтяження такого
права вже зареєстровано у Державному
реєстрі прав.

Згідно з частиною четвертою
зазначеної статті встановлено, що
відмова в державній реєстрації прав та
їх обтяжень з підстав, не передбачених
цим Законом, заборонена.

Таким чином, у державній реєстрації
речових прав на нерухоме майно можу
бути відмовлено лише у випадку
наявності підстав виключний перелік
яких визначений частиною першою статті
24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Відповідачем суду, як заперечень, так і
документів на підтвердження наявності
обставин, які стали підставою для
відмови позивачу в державній
реєстрації права власності, форма -
приватна, на земельну ділянку, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки:
78408023 та прийняття рішень № 162855 від
29.01.2013, № 161520 від 29.01.2013 та № 508230 від
21.02.2013 суду надано не було.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, у суду відсутні підстави
для висновку про те, що у державного
реєстратора були наявні правові
підстави для прийняття рішень № 162855
від 29.01.2013, № 161520 від 29.01.2013 та № 508230
від 21.02.2013.

Пунктом 1 Положення про Державну
реєстраційну службу України
затвердженого указом Президента
України № 401/2011 від 06.04.2011 встановлено,
що Укрдержреєстр є головним органом у
системі центральних органів
виконавчої влади з питань реалізації
державної політики у сферах державної
реєстрації актів цивільного стану,
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, реєстрації (легалізації)
об'єднань громадян, інших громадських
формувань, статутів фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, якщо їх
реєстрація передбачена законами,
статуту територіальної громади міста
Києва, друкованих засобів масової
інформації та інформаційних агентств
як суб'єктів інформаційної діяльності.

Згідно з підпунктами 8, 9 та 10 пункту 4
зазначеного Положення Укрдержреєстр
відповідно до покладених на нього
завдань, зокрема, організовує роботу,
пов'язану із забезпеченням діяльності
у сфері державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно; здійснює
керівництво та контроль за діяльністю
у сфері державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно; здійснює
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

З огляду на зазначене, а також,
враховуючи той факт, що у суду відсутні
підстави для висновку про те, що у
відповідача були наявні правові
підстави для прийняття рішень №
162855 від 29.01.2013, № 161520 від 29.01.2013 та № 508230
від 21.02.2013, суд дійшов висновку про
необхідність для повного захисту прав,
свобод та інтересів позивача виходу за
межі позовних вимог та зобов'язання
відповідача забезпечити повторний
розгляд відповідно до вимог чинного
законодавства заяв позивача за
реєстраційними номерами 26466 та 26403 від
29.01.2013 та за реєстраційним номером 117162
від 02.02.2013.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частинами першою та третьою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено, що якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа). Якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено. Позивачем
надано оригінал платіжних доручень про
сплату судового збору у сумі 68,82 грн.

З урахуванням наведеного, керуючись
вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

1.Адміністративний позов - задовольнити
частково.

2.Зобов'язати Державну реєстраційну
службу України забезпечити повторний
розгляд відповідно до вимог чинного
законодавства заяв ОСОБА_1 прийнятих
Реєстраційною службою Головного
управління юстиції у місті Києві 29.01.2013
за реєстраційними номерами 26466 та 26403
від 29.01.2013 та 02.02.2013 за реєстраційним
номером 117162 від 02.02.2013.

3.В решті позовних вимог - відмовити.

4.Присудити з Державного бюджету
України за рахунок бюджетних
асигнувань за зобов'язаннями Державної
реєстраційної служби України на
користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по
сплаті судового збору у розмірі 34,41 грн.
(тридцять чотири грн. 41 коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова набирає законної сили після
закінчення строку для її апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
О.П. Огурцов

Судді
І.М.
Погрібніченко

В.А.
Кузьменко