Справа № 119/8124/13-а
Суддя: Кукта Максим Валерійович
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 119/8124/13-а

28.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кукти М.В.,

суддів Єланської О.Е. ,

Кучерука О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Феодосія Автономної Республіки Крим
на постанову Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Хожаінова О.В.) від 13.11.13 у справі №
119/8124/13-а

за позовом ОСОБА_3 (АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України
в м. Феодосія Автономної Республіки
Крим (вул. Українська,
44,Феодосія,Автономна Республіка
Крим,98100)

про визнання протиправною
бездіяльності, рішення, зобов`язання
виконати дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Феодосійського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 13.11.13 позов задоволено
частково.

Визнано протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в м. Феодосія щодо
невиплати ОСОБА_3 з 01.01.2012 довічного
грошового утримання судді у відставці
відповідно до вимог Закону України
«Про судоустрій і статус суддів».

Визнано протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Феодосія від 12.08.2013 про відмову у
виплаті ОСОБА_3 з 01.01.2012 довічного
грошового утримання судді у відставці
відповідно до вимог Закону України
«Про судоустрій і статус суддів».

Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м. Феодосія
з 01.01.2012 по 02.06.2013 здійснити перерахунок
та виплату ОСОБА_3 щомісячного
грошового утримання судді у відставці,
виходячи із розрахунку грошового
утримання судді, працюючого на
відповідній посаді.

Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м. Феодосія
з 03.06.2013 по 31.12.2013 здійснити перерахунок
та виплату ОСОБА_3 щомісячного
грошового утримання судді у відставці,
відповідно до статті 138 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів»,
виходячи із розрахунку грошового
утримання судді, працюючого на
відповідній посаді, з урахуванням
стажу роботи на посаді судді більш 20
років та без обмеження граничного
розміру.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
судові витрати у складі судового збору
в розмірі 34,41 грн.

Не погодившись з даною
постановою суду, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Феодосійського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 13.11.13 та прийняти нове рішення,
яким в задоволені позовних вимог
ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга
мотивована порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

У судове засідання 28.01.2014 сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

На підставі та за правилами статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України, розглянувши справу, судова
колегія встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач з 11.04.1990 був обраний на посаду
судді і звільнений 20.11.2002 на підставі п.9
ст. 126 Конституції України у зв'язку з
виходом у відставку на підставі Указу
Президента України № 186/ГУ від 17.10.2002
(а.с.6).

Загальний стаж складає 35 років 5
місяців в тому числі стаж судді 24 роки 8
місяців 13 днів, позивачу було
призначено щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці в розмірі 88
% грошового утримання за останнім
місцем роботи з 21.11.2002.

У зв'язку зі зміною заробітної плати
працюючих суддів позивач 08.08.2013
звернувся до відповідача із заявою про
перерахунок щомісячного грошового
утримання, на що отримав відповідь від
12.08.2013 № 199/П-11 з відмовою у перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання з тих підстав, що стаття 139
Закону України «Про статус суддів та
судоустрій» не передбачає проведення
перерахунку щомісячного грошового
утримання судді у відставці (а.с.9,10).

У 2013 році відповідач продовжує
виплачувати позивачу щомісячне
довічне грошове утримання без
врахування заробітної плати
працюючого судді та стажу на посаді
судді більше 20-ти років.

Відповідно до статті 129 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів»
посадовий оклад судді місцевого суду
встановлюється у розмірі 15 мінімальних
заробітних плат, визначених законом, це
запроваджується поетапно: з 1 січня 2011
року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1
січня 2012 року - 5 мінімальних заробітних
плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних
заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12
мінімальних заробітних плат; з 1 січня
2015 року -15 мінімальних заробітних плат.

У відповідності зі статтею 129 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» складові суддівської
винагороди визначені цим Законом та не
можуть визначатись іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною третьою статті 138
цього Закону щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

При виході у відставку позивачу у
відповідності зі статтями 43,44 Закону
України «Про статус суддів» буде
призначено щомісячне довічне грошове
утримання в розмірі 88% грошового
утримання за останнім Місцем роботи з
21.11.2002.

З 01.01.2011 Закон України «Про статус
суддів» втратив чинність у зв'язку з
прийняттям нового Закону України «Про
судоустрій та статус суддів».

Відповідно до частини третьої статті 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80% грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді.

З 01.10.2011 частину третю вищезазначеної
статті 138 закону викладено у новій
редакції, відповідно до якої щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80%
грошового у тримання судді, з якої було
сплачено страховий внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 20011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

03.06.2013 Конституційний суд України у
справі №1-2/2013 прийняв рішення щодо змін
умов виплати пенсії і щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці.

У пункті 6.1 цього рішення
Конституційний Суд України зазначив:
вирішуючи питання щодо
конституційності оспорюваних положень
стосовно встановлення максимального
розміру пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) суддів
у відставці (третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону України №2453,
стаття 2 Закону України №3668),
Конституційний суд України виходить з
такого.

У Рішенні від 18.06.2007 №4-рп/2007
Конституційний Суд України вже
вирішував питання про недопустимість
встановлення в законі максимального
розміру пенсії суддів або їх
щомісячного довічного грошового
утримання, наголошуючи, що це обмежить
їх обсяг, а також зазначив, що,
залишивши незмінним зміст права на
пенсію та щомісячне довічне грошове
утримання суддів, закон звузив обсяг
цього права, встановивши граничну межу
для таких виплат суддям (абзац шостий
підпункту 3.2. пункту 3 мотивувальної
частини).

Враховуючи, що однією з гарантій
незалежності суддів є заборона при
прийняття нових законів або внесенні
змін до чинних законів звужувати зміст
та обсяг визначених Конституцією
України таких гарантій, Конституційний
Суд України вважає, що положення
третього речення частини п'ятої статті
138 Закону України № 2453, статті 2 Закону
України №3668 стосовно встановлення
максимального розміру пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) суперечать частині першій
статті 126 Основного Закону України.

У пункті 8 цього рішення Конституційний
суд України також зазначив: частина
третя статті 138 Закону №2453 ( «Про
судоустрій та статус суддів» у
редакції Закону №3668, яка суперечить
Конституції України не підлягає
застосуванню, як така, що втратила
чинність з дня ухвалення
Конституційним судом цього Рішення.
Натомість підлягаю застосуванню
частина третя статті 138 Закону №2453 в
редакції до змін, внесених Законом №3668,
а саме: «Щомісячне довічне утримання
виплачується судді у розмірі 80%
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на 2%
заробітку, але не І більш ніж 90%
заробітної плати судді, без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного ґрощового утримання».

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку про
безпідставність доводів апеляційної
скарги з підстав їх спростування
матеріалами справи та встановленими
обставинами, оскільки з дня прийняття
вищезазначеного рішення
Конституційним судом України, тобто з
03.06.2013, відповідач повинен здійснити
перерахунок пенсії позивача без
обмеження її граничного розміру та з
урахуванням стажу позивача на посаді
судді.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, рішення
суду ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. 195; ст. 196; ст. 197; п.1 ч.1 ст. 198;
ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Феодосія
Автономної Республіки Крим на
постанову Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від
13.11.13 у справі № 119/8124/13-а - залишити без
задоволення.

2. Постанову Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від
13.11.13 у справі № 119/8124/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
М.В. Кукта

Судді підпис
О.Е.Єланська

підпис О.В.Кучерук

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.В. Кукта