Справа № 826/16952/13-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Ключковича
В.Ю.,

суддів
Бабенка
К.А.,

Собківа Я.М.

при секретарі
Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "РКК" до
комунального підприємства "Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна", треті особи
без самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_1, Головне управління юстиції у м.
Києві про скасування державної
реєстрації, -

В С Т А Н О В
И В:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
грудня 2013 року позов задоволено
частково, визнано протиправним та
скасовано вчинений КП «Київське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» реєстраційний
напис від 30.09.2009, записаний в реєстрову
книгу №д6з-196 №983-з. Визнано
протиправним вчинений КП «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна»
реєстраційний напис від 18.10.2010
записаний в реєстрову книгу №д6з-196
№983-з. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
представником третьої особи ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в
якій апелянт просить скасувати
постанову суду першої інстанції, як
таку, що винесена з неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, та постановити
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення
представника третьої особи ОСОБА_1 -
ОСОБА_2., колегія суддів апеляційного
суду знаходить, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову в задоволенні позову виходячи
з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Судом першої інстанції задоволено
позовні вимоги частково виходячи з
того, що відповідачем протиправно
вчинені реєстраційні напис від 30.09.2009,
записаний в реєстрову книгу №д6з-196
№983-з та реєстраційний напис від
18.10.2010, записаний в реєстрову книгу
№д6з-196 №983-з.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів апеляційного
суду погодитись не може з огляду на
наступне.

Законом України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" (в чинній
на час виникнення спірних
правовідносин редакції) визначено
правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації за цим Законом,
та їх обтяжень і спрямований на
забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого
майна.( в подальшому - Закон №1952-IV)

За приписами статті першої Закону
№1952-IV державна реєстрація речових прав
на нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право власності на нерухоме
майно.

Частиною 1 статті 17 Закону №
1952-IV встановлено, що державна
реєстрація речових прав проводиться в
такому порядку: облік заяви про
державну реєстрацію речових прав;
прийняття і перевірка документів,
поданих для державної реєстрації
речових прав; установлення відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації речових прав; державна
реєстрація речових прав або відмова в
такій реєстрації прав та внесення
даних до Державного реєстру прав;
присвоєння кадастрового номера об'єкту
нерухомого майна; видача документів, що
підтверджують зареєстроване речове
право.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону № 1952-IV
державній реєстрації підлягають
заявлені речові права на нерухоме
майно за наявності документів, що
підтверджують вчинення правочинів
щодо таких об'єктів, посвідчених
відповідно до закону, або свідчать про
наявність інших, передбачених законом
підстав.

Рішення суду, що набрало законної сили,
відповідно до ст.19 Закону №1952-IV, є
підставою для державної реєстрації
прав, що посвідчують виникнення,
перехід, припинення речових прав на
нерухоме майно, обмежень цих прав.

Судом першої інстанції зазначено, що
30.01.2009р. відповідачем - КП «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» зроблено
реєстраційний напис на
правовстановлюючому документі та в
реєстраційній книзі №д6з-196 №983-з, за
яким виробничий корпус (літ А)
загальною площею 3863,5кв.м. по АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1 (третій особі по справі), і цей
напис від 30.01.2009 зроблено на підставі
підробленого рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 11.11.2008 у
справі №2-11142/2008, і саме тому судом
першої інстанції такий визнано
протиправним та скасовано.

Разом з тим, такий висновок суду першої
інстанції зроблений з порушенням норм
ст.69-71 КАС України, є необґрунтованим та
суперечить матеріалам справи.

Відповідно до положень ст. 69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Докази
суду надають особи, які беруть участь у
справі.

За приписами ст. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування,
а обставини, які за законом повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Обов'язок доказування закріплений ст.71
КАС України, і, відповідно до якого,
зокрема, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до положень ст. 159 КАС
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Вказаним вимогам постанова суду першої
інстанції не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 12.12.2008р. по справі
№2-11142/2008 задоволено позовні вимоги
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, КП «Київське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна», Шевченківської
районної у м. Києві державної
адміністрації та, зокрема, визнано за
ОСОБА_1 право власності на виробничий
корпус (літ А) загальною площею 3863,5кв.м.
по АДРЕСА_1 та зобов'язано КП
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»
зареєструвати за ОСОБА_1 право
власності на вказане нерухоме майно.
Рішення набрало законної сили 13.10.2009р.
(а.с.79-82 т.1).

З відповіді Голови Шевченківського
районного суду м. Києва від 19.11.2013р.
чітко вбачається, що матеріали
вищевказаної цивільної справи №2-11142/2008
містять тільки рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 12.12.2008року, а рішення цього ж
суду по цій же справі яке б було
датовано 11.11.2008 роком у матеріалах
справи відсутнє. (а.с.78 т.1)

З витягу №27681852 від 18.10.2010 року про
державну реєстрацію прав, зробленим КП
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»
за реєстраційним номером 31799290, номер
запису 983-з в книзі д6з-196 виробничий
корпус (літ А) загальною площею 3863,5кв.м.
по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1
на підставі рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 12.12.2008р. та
ухвали цього ж суду від 26.01.2009р. (а.с.98,109
т.1)

При цьому, колегія суддів
апеляційного адміністративного суду
звертає увагу на те, що жодного
належного і допустимого доказу на те,
що на час постановлення судом першої
інстанції оскаржуваного рішення існує
чи/або є чинним реєстраційний запис
від 30.09.2009р. (записаний в реєстрову
книгу №д6з-196 №983-з. і який скасований
судом першої інстанції) матеріали
справи не містять. Існування такого
запису на час постановлення
оскаржуваного рішення заперечувалось
і представником третьої особи ОСОБА_2 в
запереченні проти позову від 06.12.13р
(а.с.91-93 т.1), а відтак чинність такого
запису і встановлення цієї обставини
на час розгляду справи судом першої
інстанції тільки на підставі доводів
позову і пояснень представника
відповідача, без отримання відповідних
належний і достовірних даних з
уповноваженого органу - Державної
реєстраційної служби, є
необґрунтованим та суперечить вимогам
ст.69-71 КАС України.

Натомість, судом апеляційної
інстанції з матеріалів справи
встановлено, що згідно з витягом №27681852
від 18.10.2010 року про державну реєстрацію
прав, зробленим КП «Київське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» за реєстраційним
номером 31799290, номер запису 983-з в книзі
д6з-196 виробничий корпус (літ А)
загальною площею 3863,5кв.м. по АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі
рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 12.12.2008р. та ухвали
цього ж суду від 26.01.2009р. та жодних інших
реєстраційних записів щодо цього
майна відносно ОСОБА_2(третьої особи по
справі) матеріали справи не містять.

Відтак, беручи до уваги
здійснення відповідачем 18.10.2010р. запису
983-з в книзі д6з-196 щодо виробничого
корпус (літ А) загальною площею 3863,5кв.м.
по АДРЕСА_1 та його реєстрації за
ОСОБА_1 на підставі рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 12.12.2008р. та ухвали цього ж суду
від 26.01.2009р., які набули законної сили,
що повністю відповідає вимогам Закону
України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", суд апеляційної
інстанції не вбачає жодних підстав для
скасування вказаного реєстраційного
запису та державної реєстрації, а тому
в задоволенні вказаних вимог слід
відмовити.

Також, судом першої інстанції
задоволено вимоги позову про визнання
протиправним вчиненого КП «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна»
реєстраційного напису від 18.10.2010
записаного в реєстрову книгу №д6з-196
№983-з без зазначення жодного належного
обґрунтування для цього, і при цьому
такий реєстраційний напис судом
визнано таким, що здійснений на
підставі набувшого законної сили
рішення Шевченківського районного
суду від 12.12.2008р. і тому судом такий
напис не скасований.

Більш того, з матеріалів справи також
вбачається, що ГСУ МВС України
здійснюється досудове розслідування у
кримінальному провадження № 0001018
за ознаками злочинів, передбачених ч.1
ст. 190, ч.4 ст.190, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358
КК України щодо заволодіння
невстановленими особами шляхом обману
та використання завідомо підроблених
документів нежитловим приміщенням
загальною площею 3863,5кв.м. по АДРЕСА_1
належному ОСОБА_1, а зі змісту рішень
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28.08.2013р. (справа №761/5858/13-ц), яке
набуло законної сили 12.12.2013р. та
рішення цього ж суду від 26.02.2013р. у
справі №2610/17340/2012 вбачається
протиправність вибуття прав власності
цього об'єкту нерухомості від ОСОБА_2 і
правомірність всіх прав власності
щодо цього приміщення у третьої особи
по справі - ОСОБА_2.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції не відповідає нормам
матеріального права, доводи
апеляційної скарги спростовують
висновки суду першої інстанції,
викладені у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим є підстави для її
скасування з ухваленням нової
постанови про відмову в задоволенні
позовних вимог повністю.

Керуючись ст. ст. 160,198, 202, 207, 212, 254 КАС
України, суд ,-

П О С
Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 грудня 2013 року -
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні адміністративного позову
товариства з обмеженою
відповідальністю "РКК" до комунального
підприємства "Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна", треті особи без
самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_1, Головне управління юстиції у м.
Києві про скасування державної
реєстрації - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст постанови складено та
підписано 24.02.2014 року.

Головуючий суддя:
В.Ю.Ключкович

Судді:
К.А.
Бабенко

Я.М. Собків

Головуючий суддя

Ключкович В.Ю.

Судді:

Бабенко К.А

Собків Я.М.