Справа № 2а-6868/11/1270
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/87558/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Суддів
Островича С.Е.

Федорова М.О.

за участю:

секретаря
Волошина В.М.

представника позивача
Пошиванюка Т.П.

представника відповідача
Вістяки О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційні скарги
Стаханівської об'єднаної державної
податкової інспекції Луганської
області та Головного управління
Державного казначейства України в
Луганській області

на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 12.09.2011

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15.11.2011

у справі №2а-6868/11/1270

за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Стахановський завод технічного
вуглецю»

до Стаханівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Луганської області,

Головного управління Державного
казначейства України в Луганській
області

за участю Прокуратури Луганської
області

про визнання протиправними дій,
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Стахановський завод технічного
вуглецю» (далі по тексту - позивач, ПАТ
«Стахановський завод технічного
вуглецю») звернувся до Луганського
окружного адміністративного суду з
позовом до Стахановської об'єднаної
державної податкової інспекції
Луганської області (далі по тексту -
відповідач 1, Стахановська ОДПІ
Луганської області), Головного
управління Державного казначейства
України в Луганській області (далі по
тексту - відповідач 2, ГУ ДКУ в
Луганській області) про визнання
протиправними дій, визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
19.07.2011 №000032302/0, стягнення з Державного
бюджету України суми бюджетного
відшкодування.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 12.09.2011, яка
залишена без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 15.11.2011, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
19.07.2011 №000032302/0 про зменшення позивачу
суми бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість у сумі 3956385,00
грн. Стягнуто з Державного бюджету
України на користь позивача суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за декларацією з
податку на додану вартість за квітень
2011 року в розмірі 3956385,00 грн.

В касаційних скаргах Стахановська ОДПІ
Луганської області та ГУ ДКУ в
Луганській області просять скасувати
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій в частині задоволення
позовних вимог і постановити нове
рішення в цій частині, яким відмовити у
задоволенні позову.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційні скарги відповідачів
підлягають частковому задоволенню з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
перевірки позивача відповідачем
встановлено порушення п. 198.3 ст. 198, п.
200.1, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу
України (далі по тексту - ПК України), що
спричинило завищення суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за квітень 2011 року на суму
3956385,00 грн. Висновок акту перевірки
ґрунтуються на тому, що відшкодуванню з
державного бюджету підлягають лише ті
суми, які були фактично сплачені до
бюджету, та оскільки аналіз даних
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів не дає
можливості підтвердити факт надмірної
сплати сум ПДВ підприємств
постачальників, за результатами
проведення перевірки податковий орган
встановлює неможливість підтвердження
суми податку на додану вартість у
розмірі 3956385,00 грн., заявленої платником
до бюджетного відшкодування.
Перевіркою не встановлено відсутність
податкового обліку та порушення
порядку ведення податкового обліку
позивачем. За результатами перевірки
не встановлено взаємовідносин
позивача з платниками, установчі
документи, свідоцтва про державну
реєстрацію фізичних осіб-підприємців,
первинні та інші документи яких у
судовому порядку визнані недійсними.
За результатами перевірки не
встановлено укладення суб'єктами
господарювання нікчемних (недійсних)
правочинів.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.2 цієї статті при
позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК
України, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (п. 200.3).

Згідно п. 200.4 ст. 200 ПК України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Пунктом 200.6 ст. 200 ПК України
встановлено, що платник податку може
прийняти самостійно рішення про
зарахування в повному обсязі належної
йому суми бюджетного відшкодування або
її частини у зменшення податкових
зобов'язань з такого податку, що
виникли протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України
платник податку, який має право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному органу державної
податкової служби податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, якам
відображається у податковій
декларації.

Згідно з п. 200.10 ст. 200 ПК України
протягом 30 календарних днів, що
настають за граничним терміном
отримання податкової декларації,
податковий орган проводить камеральну
перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які
свідчать, що розрахунок суми
бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки (п.
200.11).

Відповідно до п. 200.14 ст. 200 ПК України,
якщо за результатами камеральної або
документальної позапланової виїзної
перевірки орган державної податкової
служби виявляє невідповідність суми
бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, то
такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником
податку суми бюджетного відшкодування
щодо суми, визначеної органом
державної податкової служби за
результатами перевірок, надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого заниження та підстави для
її вирахування. У цьому випадку
вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних податкових
періодах;

б) у разі перевищення заявленої
платником податку суми бюджетного
відшкодування над сумою, визначеною
органом державної податкової служби за
результатами перевірок, надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого перевищення та підстави
для її вирахування;

в) у разі з'ясування за результатами
проведення перевірок факту, за яким
платник податку не має права на
отримання бюджетного відшкодування,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
підстави відмови в наданні бюджетного
відшкодування.

Сума бюджетного відшкодування
залежить від правильності визначення
суми податкових зобов'язань та
податкового кредиту, правильність
визначення яких суди не дослідили у
повному обсязі. Для підтвердження
права на бюджетне відшкодування
підлягає встановленню факт та розмір
сплати позивачем податку на додану
вартість у ціні придбаних товарів за
реальними господарськими операціями в
квітні 2011 року, що є необхідною умовою
з'ясування наявності або відсутності
права позивача на бюджетне
відшкодування.

Розглядаючи спір про правомірність
формування бюджетного відшкодування,
судами першої та апеляційної інстанцій
не досліджувалось питання реальності
спірних господарських операцій з
урахуванням відповідних первинних
бухгалтерських документів. Крім того,
судами попередніх інстанцій не надано
належної правової оцінки порушень з
боку контрагентів позивача, а саме
сплаті податкових зобов'язань з
податку на додану вартість по
операціям з позивачем на які
наголошував відповідач.

Таким чином, суди обох інстанцій не в
повному обсязі дослідили фактичні
обставини справи, а тому ухвалені ними
судові рішення не можна вважати
законними та обґрунтованими.

Встановлення даних обставин має
важливе значення для правильного
вирішення даного спору.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
оскаржувані судові рішення у справі
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції відповідно до ч. 2 ст.
227 КАС України.

Під час нового розгляду справи суду
першої інстанції необхідно врахувати,
що рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
закону і всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив спір
відповідно до норм матеріального
права, а обґрунтованим визнається
рішення, в якому повно відображені
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими у судовому
засіданні.

Крім того, відповідачем 1 в судовому
засіданні було подано клопотання про
заміну сторони по даній справі.

На підставі ст. 55 КАС України, абз. 24, 25 ч.
2 ст. 17 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців» суд касаційної
інстанції вважає за можливе допустити
по даній справі заміну відповідача 1 -
Стаханівську об'єднану державну
податкову інспекцію Луганської
області її правонаступником -
Стаханівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Луганській
області.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 221, 223, 227, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Здійснити заміну відповідача 1 по
справі - Стаханівську об'єднану
державну податкову інспекцію
Луганської області її
правонаступником - Стаханівською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Луганській області.

Касаційні скарги Стаханівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області та
Головного управління Державного
казначейства України в Луганській
області задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 12.09.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15.11.2011
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
Федоров