Справа № 2а-3689/12/2170
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-3689/12/2170

Категорія: 10.2.3 Головуючий в 1 інстанції:
Пекний А.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді-доповідача - Шевчук О.А.,

суддів: Вербицької Н.В., Зуєвої Л.Є.,

при секретарі Берекет Н.В.,

за участю представника апелянта - Лакея
В.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Херсонського міського центру
зайнятості на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 24
жовтня 2012 року по справі за
адміністративним позовом Херсонського
міського центру зайнятості до ОСОБА_3
про повернення коштів (допомоги по
безробіттю), -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2012 року Херсонський міський
центр зайнятості (далі-МЦЗ) звернувся
до суду з адміністративним позовом до
ОСОБА_3, в якому просив стягнути з
відповідача кошти, надані як допомога
по безробіттю у сумі 11350,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_3, надавши до Центру документи, що
містять неправдиві відомості, а саме,
трудову книжку з відміткою про те, що
вона працювала у ПМП «Луч», всупереч
положень Законів України "Про
зайнятість населення" від 01.03.1991 року
№803-ХІІ (далі - Закон №803) та "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000 року №1533-ІІІ
(далі - Закон №1533) отримала в
Херсонському міському центрі
зайнятості статус безробітного та
відповідну допомогу по безробіттю у
сумі 11350,43 грн., яку відповідно до ч. 3 ст.
36 Закону №1533 зобов'язана повернути, але
в добровільному порядку цього не
зробила.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 24 жовтня 2012
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
по справі, позивач надав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

Особи, що беруть участь у справі, про
дату, час і місце судового розгляду
були сповіщені належним чином
відповідно до ст. 34-39 КАС України.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
11.03.2009 року в МЦЗ з метою пошуку роботи
звернулась ОСОБА_3 Наказом директора
МЦЗ №НТ090318 від 18.03.2009 року їй надано
статус безробітного та призначено
допомогу по безробіттю. В день надання
статусу безробітного та призначення
допомоги по безробіттю ОСОБА_3 на ім'я
директора МЦЗ написано заяву від 18.03.2009
року, в якій вона вказувала, що в даний
час трудовою діяльністю не займається.
З правами та обов'язками безробітного
ОСОБА_3 ознайомлено на інформаційному
семінарі 18.03.2009 року, зокрема, з
обов'язком своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати забезпечення та
надання соціальних послуг, у тому числі
про наявність заробітку та інших
передбачених законодавством доходів.
Крім цього, її попереджено про
недопустимість отримання доходу в
період отримання допомоги по
безробіттю.

Згідно п. "б" ч. 3 ст. 1 Закону №803 в
Україні до зайнятого населення
належать громадяни, які самостійно
забезпечують себе роботою. Такі
громадяни не можуть бути визнані
безробітними.

05.03.2012 року МЦЗ, шляхом звірки з
органами Державної податкової служби
України даних, які є підставою для
надання статусу безробітного та
обґрунтованості виплати їй
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» дійшов висновку, що ОСОБА_3
не перебувала в трудових відносинах з
ПМП «Луч», а тому призначені їй
соціальні виплати отримувала
незаконно.

Крім того, проведеною перевіркою
отримано від керівника ПМП «Луч»
відомості про те, що відповідач у ПМП
«Луч» не працювала, заробітну плату їй
не виплачували, наявність запису про
трудовий стаж, печатки та підпису
керівник ПМП «Луч» не підтвердив і
пояснити не зміг. Разрахункових
відомостей про нарахування
відповідачу заробітної плати та її
отримання, наказів про прийом та
звільнення з роботи відповідача на
підприємстві не існує і з цього
позивачем зроблено висновок, що при
зверненні до Херсонського міського
центру зайнятості ОСОБА_3 подала
недостовірні дані відносно своєї
трудової діяльності, страхового стажу
та за період знаходження на обліку як
безробітна з 18.03.2009 року по 17.10.2010 року,
незаконно отримала допомогу по
безробіттю в сумі 11350,43 грн. Тобто
порушено вимоги ч. 2, 3 ст. 36 Закону
№1533.

Позивач звернувся до ОСОБА_3 із вимогою
добровільно повернути одержані кошти,
виплачені як допомогу по безробіттю в
сумі 11350,43 грн., але відповідач кошти не
повернув, що є підставою для їх
стягнення в судовому порядку.

Згідно персональної картки №31100001
від 11.03.2009р., ОСОБА_3 зазначила щодо себе
відомості про наявність трудового і
страхового стажу, в тому числі і на ПМП
«Луч». При цьому ці відомості
зазначені нею на підставі трудової
книжки НОМЕР_1.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що на момент звернення до МЦЗ
ОСОБА_3 була працездатним
громадянином працездатного віку, яка
через відсутність роботи не мала
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів, вона в
розумінні ст. 2 Закону №803 була
безробітною, а отже могла бути
зареєстрована у державній службі
зайнятості як така, що шукає роботу та
готова і здатна приступити до
підходящої роботи. При цьому ОСОБА_3
мала право відповідно до ст. 6 Закону
№1533 на матеріальне забезпечення на
випадок безробіття та соціальні
послуги, оскільки запис у її трудовій
книжці не визнаний у встановленому
законом порядку недійсним.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду погоджується з
таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2. ст. 36 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до п.1.1 «Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників», затвердженої Наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення України 29.07.1993 р. № 58 (далі -
Інструкція) трудова книжка є основним
документом про трудову діяльність
працівника.

Як зазначено судом першої інстанції та
вбачається з матеріалів справи, у
трудовій книжці ОСОБА_3 є запис про
роботу у ПМП «Луч» з 03.03.2008р. по 21.10.2008р.,
яка засвідчена підписом директора та
печаткою підприємства «Луч». Тобто під
час оформлення в МЦЗ її безробітною
вона надала виключно правдиву
інформацію щодо себе і протягом
періоду отримання нею допомоги по
безробіттю вона інших доходів не
отримувала.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з
того, що запис у трудовій книжці
відповідача не визнаний в
установленому законом порядку
недійсним, отже відповідач мав право
зазначати відповідні відомості при
зверненні до позивача.

Відповідно до постанови від 09.10.2012 р.
про відмову у порушенні кримінальної
справи, у порушенні кримінальної
справи відносно ОСОБА_3 за ознаками
складу злочину передбаченого ст. 358 КК
України відмовлено за відсутністю
ознак складу злочину на підставі п. 2 ст.
6 КПК України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції та
зазначає, що у копії Персональної
картки (а.с. 5), яку заповнював
спеціаліст Херсонського міського
центру зайнятості у розділі 4. Трудова
діяльність за останні 12 місяців
зазначена робота ОСОБА_3 у ПМП «Луч», а
також зазначений номер трудової книжки
НОМЕР_1, на підставі якої були внесені
данні про трудову діяльність ОСОБА_3

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що позивачем не надано
жодного доказу зловживань або умисного
невиконання ОСОБА_3 своїх обов`язків, у
зв`язку з чим позовні вимоги не можуть
бути задоволені.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів апеляційної інстанції вважає,
що постанова Херсонського окружного
адміністративного суду ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, які
мають значення для вирішення спору,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновку суду першої інстанції,
викладених у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим підстав для її скасування
не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Херсонського
міського центру зайнятості - залишити
без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 24 жовтня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання її в повному обсязі.

Повний текст ухвали складено 28.02.2014
року.

Суддя-доповідач:
Шевчук О.А.

Суддя:
Вербицька Н.В.

Суддя:
Зуєва Л.Є.