Справа № 2-а-4340/11
Суддя: Литвин Л. І.
Дата ухвалення: 2011-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської
Справа № 2-а-4340/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2011 року суддя
Яготинського районного суду
Київської області Литвин Лариса
Іванівна розглянувши в порядку
скороченого провадження справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Яготинському районі Київської області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести нарахування та
виплату недоотриманого підвищення до
пенсії,

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Яготинського
районного суду з позовною заявою до
Управління Пенсійного фонду України в
Яготинському районі Київської області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести нарахування та
виплату недоотриманого підвищення до
пенсії, в якій зазначено, що відповідно
до ст. 1 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни»від 18.11.2004 року він
має статус дитини війни. Посилаючись на
порушення відповідачем ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»просив визнати дії відповідача
щодо відмови у проведенні нарахування
як дитині війни підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком за період з 1 січня 2011 року по 30
листопада.2011 року неправомірними,
зобов'язати його вчинити перерахунок
підвищення до пенсії та виплатити
недоплачену частину сум.

Представник відповідача надав до суду
письмові заперечення, та просив
відмовити в адміністративному позові,
в зв'язку з тим, що Управління
Пенсійного фонду України в
Яготинському районі Київської області
діє на підставі та в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Перевіривши матеріали справи,
оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини, суд приходить
до висновку, що є достатні підстави для
розгляду справи в порядку
скороченого провадження.

Так, в силу ст. 46 Конституції України
гарантовано право громадян на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.
Частиною третьою ст. 22 Конституції
України забороняється звуження змісту
обсягу існуючих прав і свобод при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач відповідно до ст. 1 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»має статус дитини війни. Тому
згідно зі ст. 6 цього Закону він має
право на підвищення пенсії на 30 %
мінімальної пенсії за віком. На його
звернення до відповідача із заявою від
2011 року про нарахування підвищення до
пенсії як дитині війни в розмірі 30 %
відсотків мінімальної пенсії за віком
(а.с.) за 2006 -2007 роки зазначене
нарахування не проводилось, а в 2008 році
відповідач здійснював його виплату в
такому розмірі: з 01.01.2008 року -47,00 грн., з
01.04.2008 року -48,10 грн., 22.05.2008 року -48,10 грн.,
з 01.07.2008 року -48,20 грн., з 01.10.2008 року -49,80
грн.

Зазначені позивачем докази
підтверджуються листом Управління
Пенсійного фонду України в
Яготинському районі, копією паспорта,
пенсійним посвідченням, заявою
позивачки.

Згідно п. 17 ст. 77 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2006 рік" з
метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цим законом було
зупинено на 2006 рік ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".
Однак Законом України від 19 січня 2006
року "Про внесення змін до Закону
України про Державний бюджет України
на 2006 рік" п. 17 ст. 77 виключено, а ст. 110
(викладеною цим Законом у новій
редакції) установлено, що пільги дітям
війни, передбачені абзацом сьомим
статті 5 Закону України " Про соціальний
захист дітей війни" запроваджуються з 1
січня 2006 року, а статтею 6 -у 2006 році
поетапно, за результатами виконання
бюджету у першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України за погодженням із Комітетом
Верховної Ради України з питань
бюджету, тобто з 2 квітня 2006 року ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" знову почала діяти. Але
підвищення пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
як визначив законодавець могло
здійснюватись лише за певних умов,
зокрема: поетапно, за результатами
виконання бюджету в першому півріччі, у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України за погодженням з
Комітетом Верховної Ради України з
питань бюджету. Оскільки у 2006 році
урядом не впроваджувався порядок
надання пільг, передбачений ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", тому у відповідача не було
правових підстав нараховувати
підвищення пенсії позивачу як дитині
війни за 2006 рік. Законом України від 19
грудня 2006 року "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", зокрема п. 12 ст. 71
знову було зупинено дію ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" та ст. 111 цього Закону
установлено, що у 2007 році підвищення до
пенсії або щомісячного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, яка виплачується замість
пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" виплачується особам, які є
інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту") у розмірі 50
відсотків від розміру надбавки,
встановленої для учасників війни.
Однак Рішенням Конституційного Суду
України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007
визнані неконституційними положення п.
12 ст. 71 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік" щодо
зупинення дії на 2007 рік ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни". Відмова відповідача в
здійсненні підвищення пенсії з 1 січня
по 9 липня 2007 року є правомірною,
оскільки в цей період дію норми, яка
визначала право позивача на зазначене
підвищення пенсії, було зупинено. Також
протягом указаного терміну діяли
приписи ст. 111 Закону України від 19
грудня 2006 року "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", яка по іншому
регулювала ці правовідносини, та
оскільки ця норма прийнята пізніше в
часі, то вона мала пріоритет над ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни". Після прийняття
Конституційним Судом України
вказаного рішення знову почали діяти
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни". Тобто з часу
прийняття цього рішення у позивачки
відновилося право на підвищення пенсії
на 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком. Згідно ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком за наявності у чоловіків 25, у
жінок - 20 років страхового стажу,
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
За кожний повний рік страхового стажу
понад 25 років чоловікам і 20 років
жінкам пенсія за віком збільшується на
1 відсоток розміру пенсії, обчисленої
відповідно до ст. 27 цього Закону, але не
більше ніж на 1 відсоток мінімального
розміру пенсії за віком, зазначеного в
абзаці першому цієї частини.
Відповідно до ст. 62 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік" від
19 грудня 2006 року, що набрав чинності з 1
січня 2007 року (із змінами від 15 березня
2007 року), був затверджений прожитковий
мінімум на одну особу, яка втратила
працездатність: з 1 січня - 380 грн., з 1
квітня -406 грн., з 1 жовтня -411 грн. Крім
цього, цією статтею передбачено, що для
визначення мінімального розміру
пенсії за віком відповідно до абзацу
першого частини першої статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" з 1
жовтня 2007 року застосовується
прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність, визначений
абз. 5 ч. 1 цієї статті збільшений на 1
відсоток, що складає відповідно 410,06
грн. та 415,11 грн.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
який набрав чинності 01.01.2008 року, було
внесено зміни до статей 5, 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни". Зокрема, згідно п. п. 2 п. 41
розділу ІІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" викладено в такій
редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України (" Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни. Проте, рішенням
Конституційного Суду України № 10-рп/2008
від 22.05.2008 року було визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним) положення п. 41
розділу ІІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", яке
втратило чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України
вказаного рішення України, крім того, у
якому було вказано на його
преюдиціальність при розгляді судами
загальної юрисдикції позовів у зв'язку
з правовідносинами, що виникли
внаслідок дії неконституційного акта.
Оскільки дія ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" в
редакції, яка передбачає виплату дітям
війни підвищення у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком була
відновлена з 22.05.2008 року, але позивачу у
2008 році підвищення до пенсії
виплачувалось у розмірі 10 відсотків
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог про зобов'язання
відповідача провести нарахування
позивачу підвищення пенсії як дитині
війни у розмірі, визначеному
відповідно до ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", за
вирахуванням сум, виплачених
відповідачем 2008 році. Відповідно до
ст.58 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та внесення
змін до деяких Законів України" ), був
затверджений прожитковий мінімум на
одну особу, яка втратила
працездатність: з 1 січня - 470 грн., з 1
квітня -481 грн., з 1 липня -482, з 1 жовтня -498
грн. Відповідно до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України. Наведене свідчить про те, що
відповідач повинен був здійснювати
нарахування та виплату позивачу
підвищення до пенсії після винесення
Конституційним судом рішень № 6-рп/2007
від 09.07.2007 року та № 10-рп/2008 від 22.05.2008
року. Судом встановлено, що позивачу
частково нараховувалося та
виплачувалося підвищення до пенсії як
дитині війни за 2008 рік управлінням
Пенсійного фонду України в
Яготинському районі, де позивач
перебуває на обліку. Таким чином, суд
приходить до висновку, що саме
відповідач зобов'язаний провести
нарахування позивачу доплати до
пенсії як дитині війни у розмірі,
визначеному ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни". Що
стосується доводів відповідача про те,
що поняття "мінімальна пенсія за віком",
про яке йдеться в ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", застосовується
виключно для визначення пенсій, що
призначаються лише за цим законом і не
стосується "дітей війни" відповідно до
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", то вони є
безпідставними. Положення ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" не є
перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною першою
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімального розміру
пенсії за віком. Положення ст. 7 Закону
України "Про соціальних захист дітей
війни", якою передбачено, що фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій, передбачених цим законом,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України, на яку
посилається відповідач, обґрунтовуючи
свою бездіяльність щодо не підвищення
пенсії тим, що кошти до Пенсійного
фонду України з Державного бюджету не
надходили, суд не бере до уваги,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатись на відсутність
коштів як на підставу невиконання
своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46
Конституції України та ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни". Крім того, Пенсійний фонд
України діє у відповідності до
Положення "Про Пенсійний фонд України"
і здійснює свої повноваження на
підставі п. 15 зазначеного положення
через створення в установленому
порядку територіальні управління.
Відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" рішення щодо призначення,
донарахування, перерахунок пенсії
приймаються територіальними органами
Пенсійного фонду України за місцем
проживання пенсіонерів. Таким чином,
обов'язок по нарахуванню та виплаті
доплати до пенсії позивачу,
передбаченої ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
покладено на відповідні територіальні
управління за місцем проживання
позивача. Оскільки позивач перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України в Яготинському районі
Київської області, тому саме
відповідач має нести обов'язок по
нарахуванню та виплаті позивачу
щомісячного підвищення до пенсії як
дитині війни.

В силу ст. 99 КАС України для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Згідно Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
державний бюджет України на 2011 рік",
який набрав чинності 19 червня 2011 року
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік" .
Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 6 липня 2011 року №
745 "Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету" визначено
новий порядок та розміри соціальних
виплат. З врахуванням вищевикладеного,
позов в частині стягнення
недоплачених сум підлягає до
задоволення частково, за період з 29
травня 2011 року до 24 липня 2011 року, а в
іншій частині позовних вимог
необхідно відмовити.

Керуючись ст. 183-2 КАС України, ст. 22, 46, 113
Конституції України, ст.ст. 1, 5, 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", Законом України " Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік", Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
Законів України", ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", рішеннями
Конституційного Суду України № 6-рп/2007
від 9.07.2007р. та № 10-рп/2008 від 22.05.2008
р.,Закону України"Про внесення змін до
Закону України "Про державний бюджет
України на 2011 рік" № 3491 -VІ від 14 червня
2011 року, суд

П
О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Яготинському районі
Київcької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести нарахування та виплату
недоотриманого підвищення до пенсії
задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Яготинському районі
Київcької області неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Яготинському районі
Київcької області здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячної державної
соціальної допомоги, передбаченої ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, встановленої
відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за період з 29
травня 2011 року до 24 липня 2011 року з
урахуванням виплачених сум, а в іншій
частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання
постанови у межах суми стягнення за
один місяць.

Постанова може бути оскаржена до
Київського Апеляційного
Адміністративного суду шляхом подачі
через Яготинський районний суд
Київської області апеляційної скарги 10
днів з моменту отримання копії
постанови.

Суддя Л. І. Литвин