Справа № 357/1118/14-а
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/1118/14-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючий - суддя
Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Коляда С. М.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні залі суду № 4 справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС ВДАІ Білоцерківського
МВ ГУМВС України в Київській області
Гагарінова Віталія Юрійовича, про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 30.01.2014 року звернувся до
Білоцерківського міськрайонного суду
в порядку адміністративного
судочинства з позовом до інспектора
ДПС ВДАІ Білоцерківського МВ ГУМВС
України в Київській області Гагарінова
Віталія Юрійовича у якому просить
скасувати постанову серії АА2 № 454340
від 19.01.2014 року про адміністративне
правопорушення та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн., мотивуючи тим,
що його піддано адміністративному
стягненню за те, що він 19.01.2014 року в 10
год.15 хв. керував автомобілем FAW д.н.з.
НОМЕР_1 по вулиці К.Володимира в місті
Біла Церква на дорозі, яка має дві смуги
для руху в одному напрямку рухався в
крайній лівій смузі, при вільній
правій, чим порушив п.11.5 ПДР.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
пояснив, що дійсно рухався по вул.. К.
Володимира в напрямку вул.
Леваневського по правій лівій смузі,
однак вимушено, оскільки стан правої
смуги руху був незадовільний, дорожнє
покриття вбите вибоїнами, заглибленими
каналізаційними люками, крім того на
поверхні дороги масово знаходиться
мілкий гравій, що вилітає з під коліс
при русі автомобіля. Враховуючи , він
рухався з метою розвороту для заїзду на
автомобільну заправку та здійснення
маневру розвороту на перехресті вул..
Леваневського та вул. Некрасова, діяв
згідно з п.11.2 ПДР, тобто готуючись до
повороту ліворуч та виконуючи об'їзд
незадовільного покриття. Інспектором
не було залучено до складання
протоколу свідків, не враховано
пояснення та стан дороги. Позов
підтримує та просить стасувати
постанову про адміністративне
правопорушення та накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідач інспектор ДПС ВДАІ
Білоцерківського МВ ГУМВС України в
Київській області Гагарінов Віталій
Юрійович в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
причини неявки суду не повідомив, надав
до суду заперечення на позов та
відеозапис здійснений за допомогою
відео реєстратора.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши докази, суд встановив такі
факти та відповідні їм правовідносини.

19.01.2014 року інспектором ДПС ВДАІ
Білоцерківського МВ ГУМВС України в
Київській області Гагаріновим
Віталієм Юрійовичем щодо ОСОБА_1
винесено постанову серії АА2 № 454340 по
справі про адміністративне
правопорушення, відповідно до якої
позивач керуючи автомобілем FAW д.н.з.
НОМЕР_1 по вулиці К.Володимира в місті
Біла Церква на дорозі, яка має дві смуги
для руху в одному напрямку рухався в
крайній лівій смузі, при вільній
правій, чим порушив п.11.5 ПДР. Вказаною
постановою позивача піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може
бути підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП При
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, порушення
водіями транспортних засобів правил
проїзду перехресть, зупинок
транспортних засобів загального
користування, проїзд на заборонний
сигнал світлофора або жест
регулювальника, порушення правил
обгону і зустрічного роз'їзду,
безпечної дистанції або інтервалу,
розташування транспортних засобів на
проїзній частині, порушення правил
руху автомагістралями, користування
зовнішніми освітлювальними приладами
або попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання з порушенням вимог
відповідних стандартів, користування
водієм під час руху транспортного
засобу засобами зв'язку, не обладнаними
технічними пристроями, що дозволяють
вести перемови без допомоги рук (за
винятком водіїв оперативних
транспортних засобів під час виконання
ними невідкладного службового
завдання), а так само порушення правил
навчальної їзди, - тягнуть за собою
накладення штрафу від двадцяти п'яти до
тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Згідно п.11.1 ПДР, кількість смуг на
проїзній частині для руху нерейкових
транспортних засобів визначається
дорожньою розміткою або дорожніми
знаками 5.16,5.17.1,5.17.2, а за їх відсутності -
самими водіями з урахуванням ширини
проїзної частини відповідного
напрямку руху, габаритів транспортних
засобів і безпечних інтервалів між
ними.

Згідно п.11.2 ПДР, на дорогах, які мають
дві і більше смуг для руху в одному
напрямку, нерейкові транспортні засоби
повинні рухатися якнайближче до
правого краю проїзної частини, крім
випадків, коли виконується
випередження, об'їзд або
перестроювання перед поворотом
ліворуч чи розворотом.

Згідно п.11.5 ПДР, на дорогах, які мають
дві і більше смуги для руху в одному
напрямку, виїзд на крайню ліву смугу
для руху в цьому ж напрямку
дозволяється, якщо праві зайняті, а
також для повороту ліворуч, розвороту
або для зупинки чи стоянки на лівому
боці дороги з одностороннім рухом у
населених пунктах, коли це не
суперечить правилам зупинки (стоянки).

Згідно п.2.12 ПДР, власник транспортного
засобу має право: …..г) на безпечні та
зручні умови руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законодавством.

Позивачем у судовому засіданні
обґрунтовано позовні вимоги з
посиланням на докази у спосіб та у
порядку визначеному законом щодо
незаконності постанови по справі про
адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, саме на відповідача покладається
обов'язок надати достатні докази для
обґрунтування висновків про порушення
позивачем вимог законодавства, на
підставі яких прийнято оскаржувані
рішення.

Відповідач надав до суду заперечення
проти позову з доказами в їх
підтвердження, а саме: відеозапис
здійснений за допомогою відео
реєстратора, однак заперечення не
ґрунтуються на вимогах закону, а
наданий відеозапис здійснений 01.01.2013
року відео реєстратором є не належним
доказом по справі з наступних підстав.

Згідно з абзацом третім пункту
двадцять першого статті 11 Закону
України «Про міліцію» міліції для
виконання покладених на неї обов'язків
надається право: використовувати
передбачені нормативно-правовими
актами технічні засоби, в тому числі
засоби фото- і відеоспостереження, для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху.

За правилами підпункту 20.2. Інструкції з
питань діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 27 березня 2009 року N 111
забороняється застосування технічних
засобів та приладів, які не
сертифіковані, не сертифіковані в
Україні та які не пройшли
метрологічної повірки або мають
свідоцтво про таку повірку, термін дії
якого минув, а також передавати такі
прилади для користування
безпосередньо на маршруті
патрулювання без здійснення контролю
командиром підрозділу результатів
роботи приладу за зміну.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем ні у протоколі про
адміністративне правопорушення, ні до
суду не надано доказів правомірності
застосування відео реєстратора, на
який був здійснений запис маневру
позивача. Таким чином, інспектор ДАІ
вийшов за межі своїх повноважень,
встановлених законом, з чого випливає,
що такий запис на відеокамеру не може
братись до уваги як доказ у цій справі,
крім того даний запис датований 01.01.2013
року.

При цьому, у відповідача відсутні інші
докази порушення позивачем ПДР: з
протоколу про адміністративне
правопорушення вбачається, що
порушення не зафіксоване свідками, не
зафіксовано обставини на які посилався
позивач щодо дорожнього покриття,
дорожньої відмітки та дорожніх знаків,
що за наявності не спростованого
твердження позивача про відсутність
порушення ним ПДР, є підставою вважати
постанову по справі про
адміністративне правопорушення
протиправною, та такою що підлягає
скасуванню.

Також, при винесенні постанови щодо
ОСОБА_1 службовою особою не було
встановлено чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, також не з'ясовано інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи, не
додано доказів в підтвердження
викладених обставин, тобто при
винесенні постанови не були виконані
вимоги ст.ст. 33, 252, 280 КУпАП.

За таких обставин суд приходить до
обґрунтованого висновку, що постанова
щодо ОСОБА_1 винесена на припущеннях та
не ґрунтується на зібраних у справі
доказах, а тому рішення про притягнення
до адміністративної відповідальності
є таким, що прийняте не у спосіб
передбачений Конституцією та законами
України, не необґрунтовано та без
урахування усіх істотних обставин, що
мають значення для прийняття рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст.ст. 6, 9, 17, 158-163,
167,171-2 КАС України, ст. 7, 33, ч.2 ст.122, 251, 252,
280, 283, 288 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати неправомірною та
скасувати постанову серії АА2 № 454340
від 19.01.2014 року, якою ОСОБА_1 піддано
адміністративному стягненню за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає

Суддя О. В. Бондаренко