Справа № 2а-9280/12/2070
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/16474/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.,

Суддів
Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13.11.2012

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013

у справі № 2а-9280/12/2070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Оптима-Лайт"

до Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 13.11.2012, яка
залишена без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19.02.2013, позов задоволено: скасовано
податкові повідомлення-рішення від
31.07.2012 № та №.

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Представники сторін в судове засідання
не з'явилися, про дату, час і місце
судового засідання були повідомлені
належним чином.

У зв'язку з цим, касаційний розгляд
справи проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню,
враховуючи наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної податковим органом
позапланової виїзної перевірки
позивача з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 по
31.03.2012, складено акт перевірки
№2751/2204/36814845 від 12.07.2012, в якому
зафіксовано порушення позивачем вимог:

- п.138.8 ст.138, ст.139 Податкового кодексу
України, в результаті чого встановлено
заниження податку на прибуток всього в
сумі 1778150,00 грн.;

- п.198.2, п.198.3, п.198.6, ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.3
ст.200 Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено податковий
кредит за період з 01.03.2011 по 31.12.2011 на
загальну суму 1593308,00 грн.

На підставі зазначених висновків акта
перевірки, відповідачем 31.07.2012 були
прийняті податкові
повідомлення-рішення: №, яким
позивачу визначено грошове
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств у розмірі 1778150,00
грн.; №, яким позивачу визначено
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість по вітчизняних товарах
в сумі 2389962,00 грн., за основним платежем -
1593308,00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 796654,00 грн.

Колегія суддів, переглядаючи
оскаржувані рішення судів попередніх
інстанцій в касаційному порядку,
погоджується з висновками судів про
скасування вказаних податкових
повідомлень-рішень, враховуючи
наступне.

Пунктом 138.2 ст.138 Податкового кодексу
України передбачено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно із пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів /послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
товарів з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника ПДВ
на віднесення сум податку до
податкового кредиту, згідно з п. 198.2 ст.
198 ПК України, вважається дата тієї
події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту,
згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать, що
позивачем з ТОВ "Фірма Аква Транс" та
ТОВ "Торговий будинок "Східна Україна"
були укладені договори поставки, за
умовами яких постачальник - позивач
поставляє, а одержувач - ТОВ "Фірма Аква
Транс" отримує та сплачує
світлотехнічне устаткування.

Як було вірно встановлено судами
попередніх інстанцій, факт здійснення
господарських операцій позивачем з ТОВ
"Фірма Аква Транс" та ТОВ "Торговий
будинок "Східна Україна",
підтверджується наявними в матеріалах
справи, належним чином оформленими
первинним документами бухгалтерського
обліку: податковими накладними,
видатковими накладними,
товарно-транспортними накладними,
оборотньо-сальдовою відомістю по
рахунку, банківськими виписками. Крім
того, наявні в матеріалах справи
довіреності підтверджують факт
транспортування товару по ланцюгу
продавець-покупець.

В матеріалах справи відсутні докази
встановлення податковим органом
обставин на підтвердження того, що
укладаючи спірні договори, учасники
договірних відносин діяли з метою, яка
є завідомо суперечною інтересам
держави та суспільства. Податковим
органом не доведено наявності
протиправного умислу та мети при
укладенні угод позивачем з ТОВ "Фірма
Аква Транс" та ТОВ "Торговий будинок
"Східна Україна", що мали місце під час
здійснення позивачем підприємницької
діяльності.

Слід зазначити, що чинне законодавство
не ставить в залежність право на
формування податкового кредиту від
податкового обліку (стану) інших осіб і
фактичної сплати контрагентами
податку до бюджету. Питання
податкового кредиту поширюється
тільки на окремо взятого платника
податків і не ставить цей факт у
залежність від розрахунку з бюджетом
третіх осіб.

За наведених обставин, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, що у відповідача
були відсутні підстави для визначення
позивачу податкових зобов'язань з
податку на прибуток та податку на
додану вартість, а відтак -
протиправність прийняття відповідачем
спірних податкових повідомлень-рішень
від 31.07.2012.

Доводи, наведені скаржником в
касаційній скарзі, колегією суддів
відхиляються, оскільки вони не
спростовують обставин, що на підставі
належних та допустимих доказів
встановлені судами попередніх
інстанцій.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального чи процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

Керуючись ст. ст. 222-224, 230, 231, ч. 5 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13.11.2012 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав, у
порядку та в строки, встановлені
статтями 236 238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль