Справа № 369/2241/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/2241/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Кучми А.Ю. та Епель О.В.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 14 червня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, голови
постійної комісії з питань
використання земельних та водних
ресурсів при
Петропавлівсько-Борщагівській
сільській раді Хижняка Василя
Феодосійовича про визнання дій
суб»єкта владних повноважень
протиправними, скасування рішення
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради № 39 від 16 жовтня 2012 року
15 сесії 6 скликання, та відшкодування
шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач або ОСОБА_2.)
звернувся до суду з позовом до
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, голови
постійної комісії з питань
використання земельних та водних
ресурсів при
Петропавлівсько-Борщагівській
сільській раді Хижняка Василя
Феодосійовича (далі - відповідачі) про
визнання дій суб'єкта владних
повноважень протиправними, скасування
рішення Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради № 39 від 16 жовтня 2012 року
15 сесії 6 скликання, та відшкодування
шкоди.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 14
червня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, у
зв'язку із порушенням судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права та прийняти нову,
якою позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, які з'явились в судове
засідання, дослідивши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанова суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та свідчать матеріали справи, ОСОБА_2
звернувся з клопотанням від 05 вересня
2012 року до
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради, в якому просив в
порядку реалізації його гарантованого
права на отримання безоплатно у
власність земельної ділянки, визначити
без його погодження та виділити йому
земельну ділянку орієнтовним розміром
до 0,25 га в межах с. Чайки,
Києво-Святошинського району, Київської
області з цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд.

Рішенням 15 сесії VI скликання № 39
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святшинського
району Київської області від 16 жовтня
2012 року «Про погодження подання
постійної комісії з питань
використання земельних та водних
ресурсів по наданню земельних ділянок
громадянам під індивідуальну житлову
забудову» вирішено погодити подання
постійної комісії
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради з питань використання
земельних та водних ресурсів та
відмовити в наданні земельних ділянок
громадянам на території
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради в зв'язку з відсутністю
земель запасу під індивідуальну
житлову забудову ОСОБА_2 та ін.

Також в своїй заяві від 19 жовтня 2012 року
позивач просив надати вмотивовану
відповідь на подане ним клопотання, яке
відправлено ним 07 вересня 2012 року,
оскільки від дня відправлення
клопотання минуло близько 2 місяці,
однак він не отримував обґрунтованої
відповіді
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради.

02 листопада 2012 року головою комісії
Хижняком В.Ф.
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради було надано відповідь
позивачу на заяву від 19 жовтня 2012 року в
якій зазначено, що постійна комісія з
питань використання земельних та
водних ресурсів при
Петропавллівсько-Борщагівській
сільській раді повідомляє останнього в
тому, що 15 сесія VI скликання рішенням №
39 від 16 жовтня 2012 року відмовила йому в
отриманні земельної ділянки під
індивідуальну житлову забудову в
зв'язку з відсутністю вільних земель
запасу.

В наданій довідці сільським головою
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області Кодебським
О.І. зазначено, що заява ОСОБА_2 до
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради надійшла 25 вересня 2012
року і зареєстрована за № 990 в журналі
вхідної кореспонденції та у
відповідності з графіком проведення
сесій сільської ради заява розглянута
в місячний термін з часу її надходження
16 жовтня 2012 року. Рішення сесії
прийнято на підставі його заяви,
пропозиції постійної депутатської
комісії з земельних та водних ресурсів
і наявності вільних земельних ділянок,
що знаходяться в запасі комунальної
власності сільської ради, і в
задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено у
зв'язку з відсутністю вільних земель
запасу під будівництво і
обслуговування житлового будинку.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
зазначає наступне.

Судом першої інстанції в повній мірі
проаналізовано зміст правових норм
викладених у ст. 118 Земельного Кодексу
України, Законі України «Про місцеве
самоврядування», надано належну оцінку
обставинам та матеріалам справи, у
зв'язку з чим суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного
кодексу України відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
Земельного кодексу України, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Відповідно до вимог Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
сільська, селищна, міська, районна у
місті (у разі її створення), районна,
обласна рада проводить свою роботу
сесійно.

В ході розгляду справи судом першої
інстанції встановлено, що подане
клопотання позивача щодо надання йому
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд було
розглянуто на сесії сільської ради та
прийнято по ньому відповідне рішення у
передбачений законодавством термін.

Судова колегія не вбачає порушень
вимог чинного законодавства України
під час прийняття спірного рішення
відповідачем-1, у зв'язку з чим
підтримує висновок суду першої
інстанції про відсутність підстав для
визнання вказаного рішення незаконним
та його скасування.

Щодо позовних вимог про відшкодування
матеріальної шкоди колегія суддів
зазначає наступне.

Так, позивач просить суд зобов'язати
Петропавлівсько-Борщагівську сільську
раду відшкодувати на його користь
матеріальну шкоду, завдану
протиправними діями, у розмірі 6000,00
грн., що пов'язана з необхідністю
звернення до фахівців у галузі права,
що володіють спеціальними знаннями у
сфері земельного законодавства.

Статтею 56 Конституції України
гарантовано право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної чи
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час апеляційного розгляду справи,
колегія суддів враховує Постанову
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року №4 «Про судову практику
у справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», згідно з п. 4 якого
позивач повинен зазначити у чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно, з
яких міркувань він виходить,
визначаючи розмір моральної шкоди, та
якими доказами це підтверджується.
Пунктом 5 цієї Постанови визначено, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Отже, обов'язковими умовами
відшкодування шкоди з державного
бюджету згідно вказаних статей є
неправомірність дій відповідного
органу та наявність причинно -
наслідкового зв'язку між такими діями
та завданою шкодою.

Колегія суддів вважає, що позивачем як
під час розгляду справи судом першої та
апеляційної інстанцій не доведено
жодних порушень його прав та законних
інтересів, а також не надано жодних
доказів в обґрунтування розміру
заявленої до відшкодування шкоди у
розмірі 6000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

За таких обставин, оскільки суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 14 червня 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено
13.02.2014 року.

.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Кучма А.Ю.

Епель О.В.