Справа № 2а-5399/11/2316
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а-5399/11/2316 Головуючий у
1-й інстанції: Дерунець О.А.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 22 травня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Соснівському районі м. Черкаси про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Соснівського районного суду м. Черкаси
з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Соснівському районі м. Черкаси про
визнання протиправним та скасування
рішення. Свої вимоги обґрунтовує тим,
що вважає дії відповідача по
відрахуванню надмірно сплачених
коштів з щомісячних виплат.

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 22 травня 2012 року у
задоволенні вказаного позову
відмовлено.

До суду апеляційної інстанції всі
особи, які беруть участь в справі не
прибули, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Статтею 128 КАС України встановлено
наслідки неприбуття в судове засідання
особи, яка бере участь в справі.

Згідно до ч. 6 зазначеної вище статті
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
в справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, а також те, що до
суду апеляційної інстанції всі особи,
які беруть участь в справі не прибули,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відсутні клопотання про
розгляд справи за їх участю, колегія
суддів ухвалила про апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про
задоволення даного позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивач з 26.09.1994 року
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Соснівському районі м. Черкаси та
отримує пенсію відповідно до Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Соснівському районі м.
Черкаси № 131 від 27.05.2011 року «Про
утримання сум пенсій, надміру
виплачених пенсіонерам» встановлена
переплата в розмірі 8960,58 гривень, яка
підлягає утриманню з позивача.

Не погоджуючись з вказаним рішенням та
зазначеними діями відповідача, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного
позову суд першої інстанції виходив з
того, що вимоги позивача є
неправомірними та необгрунтованими, а
тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів № 374 від 28 березня 2002 року,
непрацюючим пенсіонерам, розмір пенсій
яких не досяг трьох прожиткових
мінімумів, встановлених для осіб, які
втратили працездатність, проводився
перерахунок пенсії на 12%. Тобто,
перерахунку підлягали пенсії
непрацюючих осіб, розмір яких не досяг
трьох прожиткових мінімумів.

Разом з тим, відповідно до даних
персоніфікованого обліку вбачається,
що з 01 лютого 2009 року позивач працював
на різних посадах.

За цих обставин і вимог постанови
Кабінету Міністрів України №374 від 28
березня 2002 року, підстав для
перерахунку не було.

За правилами Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії, затвердженого
постановою правління ПФУ від 25
листопада 2005 року № 22-1, обов'язок
подання документів для призначення,
перерахунку пенсії лежить на особі.

Як вбачається з заяви від 17.01.1994 року,
позивач брав зобов'язання інформувати
управління Пенсійного фонду про зміни
трудової діяльності.

У відповідності з статтею 50 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Стаття 102 Закону України „Про пенсійне
забезпечення" пенсіонери зобов'язані
повідомляти органу, що призначає
пенсії, про обставини, що спричиняють
зміну розміру пенсії або припинення її
виплати. Уразі невиконання цього
обов'язку і одержання у зв'язку з цим
зайвих сум пенсій, пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Оскільки спірна переплата виникла у
зв'язку з невиконанням позивачем
обов'язку щодо повідомлення про зміну
трудової діяльності, доказів порушення
відповідачем прав та законних
інтересів позивача суду не надано, то
колегія суддів вважає правильним
висновок суду першої інстанції про
відсутність правових підстав для
задоволення даного позову.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За наведених обставин колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги є
необґрунтованими і такими, що не
підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Соснівського
районного суду м. Черкаси від 22 травня
2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п?ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.