Справа № 2а-0770/3171/12
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 рокум. Ужгород№ 2a-0770/3171/12

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання -
Шмідзен І.Ю.

з участю представників

позивача: ОСОБА_1 (довіреність від
18.02.2012 року)

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Головного
управління юстиції в Закарпатській
області про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 27 лютого 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини Постанови. Постанова в повному
обсязі складена 4 березня 2014 року.

ОСОБА_2, в особі представника згідно
довіреності ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернулась до суду з позовною заявою
(а.с.2-4) до відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Закарпатській
області, якою просить визнати
неправомірними дії начальника ВПВР
УДВС ГУЮ в Закарпатській області
Мікора Ю.Ю. щодо направлення запиту від
10.09.2012р. № 2801/6-157 на адресу ТОВ "Підзамок"
з приводу зареєстрованих осіб;
скасувати постанову начальника ВПВР
УДВС ГУЮ в Закарпатській області
Мікора Ю.Ю. від 25.09.2012 року про
скасування постанови головного
державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в
Закарпатській області Вудмаски М.Ф. від
30.01.2012 року по поновлення виконавчого
провадження ВП № 13423178; винести окрему
ухвалу про порушення начальником ВПВР
УДВС ГУЮ в Закарпатській області Мікор
Ю.Ю. Закону України "Про державну
виконавчу службу" та Закону України
"Про виконавче провадження".

Ухвалою судді від 27.01.2014 року
(протокольно, внесено до журналу
судових засідань, а.с.115-116) замінено
неналежного відповідача - відділ
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Закарпатській області на відповідача -
Головне управління юстиції у
Закарпатській області (далі -
відповідач).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
начальником відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Закарпатській
області - Мікор Ю.Ю. винесено постанову
від 25.09.2012 року про скасування
постанови від 30.01.2012 року про
поновлення виконавчого провадження ВП
№ 13423178, а також направлено запит до ТОВ
"Підзамок" щодо встановлення
зареєстрованих осіб, в тому числі,
неповнолітніх, за адресою: АДРЕСА_1, чим,
на думку позивача, порушено Закон
України "Про виконавче провадження",
відтак, винесена постанова підлягає до
скасування, а дії щодо направлення
запиту - визнанню незаконними.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у позовній заяві та
наданих усних пояснень, просить суд
позов задовольнити повністю, визнавши
незаконним неправомірними дії
начальника ВПВР УДВС ГУЮ в
Закарпатській області Мікора Ю.Ю. щодо
направлення запиту від 10.09.2012р. № 2801/6-157
на адресу ТОВ "Підзамок" з приводу
зареєстрованих осіб та скасувати
постанову начальника ВПВР УДВС ГУЮ в
Закарпатській області Мікора Ю.Ю. від
25.09.2012 року про скасування постанови
головного державного виконавця ВПВР
УДВС ГУЮ в Закарпатській області
Вудмаски М.Ф. від 30.01.2012 року по
поновлення виконавчого провадження ВП
№ 13423178.

Відповідач заперечення проти позову не
надав, явку представника в судове
засідання не забезпечив, хоча
повідомлявся належним чином про дату,
час та місце судових засідань та у
відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України,
розгляд справи проведено за
відсутності представника відповідача,
на підставі наявних в матеріалах
справи доказів.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про відмову в задоволенні
адміністративного позову, виходячи з
наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно ч. 2 ст. 3 КАС України, до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень (крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження) та згідно п.2 ч.1 ст.17 КАС
України, компетенція адміністративних
судів поширюється, в тому числі, на
спори з приводу проходження публічної
служби.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджено матеріалами справи, на
виконанні у головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Закарпатській
області Вудмаски М.Ф. перебувало
виконавче провадження № 13423178 по
виконанню виконавчого напису
нотаріуса № 431, виданого 20.05.2009 року
приватним нотаріусом Ужгородського MHO
ОСОБА_5 про звернення стягнення на
жилий будинок, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_2, а за рахунок коштів,
отриманих від реалізації жилого
будинку задовольнити вимоги ВАТ
"Кредобанк" у розмірі 3713,03 грн. та 319581,46
грн. та втрати по вчиненню виконавчого
напису 3500,00 грн.

28.08.2009 року по вищевказаному
виконавчому провадженню головним
державним виконавцем підрозділу ППВР
ВДВС ГУЮ у Закарпатській області
Гайданка М.М. винесено постанову про
зупинення виконавчого провадження.
Дану постанову державним виконавцем
винесено у зв'язку з винесенням
Ужгородським міськрайонним судом
06.08.2009 року по справі № 2п-5264/09 ухвали
про зупинення звернення стягнення на
житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі
виконавчого напису № 431.

30.01.2012 року старшим державним
виконавцем ППВР Вудмаска М.Ф. винесено
постанову про поновлення виконавчого
провадження. Дана постанова про
поновлення виконавчого провадження
винесена державним виконавцем з
використанням програмного
забезпечення Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень, однак,
помилково оформлена неналежним чином,
а саме: підписана ним та затверджена
через косу риску замість ОСОБА_7, який
ще на той час (31.01.2012 року) працював на
посаді начальника підрозділу ПВР
відділу ДВС Головного управління
юстиції у Закарпатській області. У
зв'язку з вищенаведеним, 25.09.2012 року
начальником відділу ПВР ДВС Головного
управління юстиції у Закарпатській
області Мікор Ю.Ю. винесено постанову
про скасування постанови про
поновлення виконавчого провадження по
ВП № 13423178 винесену 30.01.2012 року старшим
державним виконавцем підрозділу
примусового виконання рішень відділу
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Закарпатській
області Вудмаска М.Ф. (у зв'язку із
неналежним затвердженням).

Крім того, 10.09.2012 року начальником ВПВР
УДВС ГУЮ в Закарпатській області Мікор
Ю.Ю. направлено запит начальнику ТОВ
"Підзамок" за № 2801/6-157 (а.с.5), згідно
якого, просить повідомити про
зареєстрованих осіб, в тому числі
неповнолітніх, за адресою: АДРЕСА_1,
власником якого є ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 №
606-ХІV (в редакції закону станом на час
виникнення спірних правовідносин),
виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Пунктом 3 статті 11 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено права
державного виконавця у процесі
здійснення виконавчого провадження,
зокрема, з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну.

Відповідно до п. п. 1 та 6 ст. 52 Закону
України "Про виконавче провадження"
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації. Стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. Згідно цієї
статті, у разі якщо боржник володіє
майном спільно з іншими особами,
стягнення звертається на його частку,
що визначається судом за поданням
державного виконавця.

З аналізу зазначеної норми випливає, що
начальником відділу ПВР ДВС Головного
управління юстиції у Закарпатській
області Мікор Ю.Ю. законно та у
відповідності до норм чинного
законодавства направлено запит
начальнику ТОВ "Підзамок" щодо
повідомлення про зареєстрованих осіб,
в тому числі неповнолітніх, за
адресою: АДРЕСА_1, власником якого є
ОСОБА_2.

При цьому судом відхиляються доводи
позивача щодо неправомірності
направлення запиту в зв'язку з
порушенням цими діями положень Закону
України "Про інформацію" (щодо збирання
конфіденційної інформації без згоди
особи), виходячи з наступного:

Конституційний Суд України у своєму
Рішенні від 20.01.2012 року за № 2-рп/2012
зазначає, що конфіденційна інформація
може поширюватися за бажанням (згодою)
відповідної особи у визначеному нею
порядку відповідно до передбачених нею
умов, а також в інших випадках,
визначених законом (ч.ч. 1,2 ст. 21 Закону
України "Про інформацію"). Порядок
доступу до персональних даних третіх
осіб визначається умовами згоди
суб'єкта персональних даних, наданої
володільцю персональних даних на
обробку цих даних або відповідно до
вимог закону (ч. 1 ст. 16 Закону України
"Про захист персональних даних", при
цьому органи державної влади мають
право на безперешкодний і безоплатний
доступ до персональних даних
відповідно до їх повноважень (ст. 19
цього Закону). Повноваження органів
державної виконавчої служби визначені
Законом України "Про виконавче
провадження", п. 3 ч. 3 ст. 11 якого
встановлено, що державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право одержувати
безоплатно від органів, установ та
організацій інформацію, у тому числі
конфіденційну.

Стосовно позовної вимоги про
скасування постанови про поновлення
виконавчого провадження від 30.01.2012
року, суд зазначає наступне:

Частиною 1 ст. 83 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
контроль за своєчасністю, правильністю
і повнотою виконання рішень державним
виконавцем здійснюють начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
а також керівник вищестоящого органу
державної виконавчої служби.

Згідно ч. 2 цієї статті - начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
при здійсненні контролю за рішеннями,
діями державного виконавця під час
виконання рішень має право у разі, якщо
вони суперечать вимогам закону, своєю
постановою (в тому числі) скасувати
постанову або інший процесуальний
документ (або їх частину), винесені у
виконавчому провадженні державним
виконавцем.

Аналогічна норма передбачена
положеннями Інструкції про проведення
виконавчих дій, якою визначаються
умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до Закону України "Про
виконавче провадження", інших
нормативно-правових актів підлягають
примусовому виконанню в разі
невиконання їх у добровільному
порядку, та відповідно до Інструкції -
керівник органу державної виконавчої
служби при здійсненні контролю за
діями державного виконавця під час
виконання рішень, якщо вони суперечать
вимогам Закону, вправі своєю
постановою скасувати постанову, акт,
інший процесуальний документ,
винесений у виконавчому провадженні
державним виконавцем, який йому
безпосередньо підпорядкований,
зобов'язати державного виконавця
провести виконавчі дії в порядку,
передбаченому цим Законом.

Відтак, вищенаведеними правовими
нормами передбачено право керівника
органу державної виконавчої служби, в
даному випадку начальника відділу ПВР
ДВС Головного управління юстиції у
Закарпатській області Мікор Ю.Ю.,
скасувати постанову державного
виконавця, який йому безпосередньо
підпорядкований.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем доведено правомірність
направлення запиту щодо повідомлення
про зареєстрованих осіб, в тому числі
неповнолітніх, за адресою: АДРЕСА_1,
власником якого є ОСОБА_2, та законність
скасування начальником відділу ПВР ДВС
Головного управління юстиції у
Закарпатській області Мікор Ю.Ю.
постанови про поновлення виконавчого
провадження, що встановлено в судовому
засіданні та підтверджено
дослідженими в межах розгляду справи
належними доказами, в зв'язку з чим
вимоги позовної заяви щодо визнання
дій протиправними та скасування
постанови - є необґрунтованими,
суперечать вимогам закону та в
задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до ч. 5 ст. 94 КАС України
та в зв'язку з відсутністю судових
витрат відповідача, судові витрати по
справі не стягуються та за рахунок
бюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 71, 86, 94, 160, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_2 до
Головного управління юстиції в
Закарпатській області про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови - відмовити.

2. Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України, та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, встановлені ст.186 КАС України.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови (копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції).

Суддя С.І. Рейті