Справа № К/9991/10703/11-С
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/10703/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Ковтун
О.С.,

за участю:

представника позивача - Галій Ю.М.,

представника відповідача-2 - Борисова
І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу скарги
Малого підприємства «Тетіївська
аптека №22»

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 листопада
2010 року

у справі № А18/399-08

за позовом Малого підприємства
«Тетіївська аптека №22»

до 1. Державної податкової
адміністрації у Київській області

2. Тетіївської міжрайонної державної
податкової інспекції

про визнання нечинним рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Мале підприємство «Тетіївська аптека
№22» (далі - позивач) звернулось до суду
з позовом до Державної податкової
адміністрації у Київській області
(далі - відповідач-1), Тетіївської
міжрайонної державної податкової
інспекції (далі - відповідач-2) про
визнання нечинним рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 06 лютого 2008 року.

Постановою Господарського суду
Київської області від 11 вересня 2008 року
позов задоволено повністю. Визнано
нечинним рішення Тетіївської МДПІ №
від 06 лютого 2008 року. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
ПМ «Тетіївська аптека №22» 3,40 грн.
витрат по сплату судового збору.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 листопада
2010 року постанову Господарського суду
Київської області від 11 вересня 2008 року
скасовано та прийнято нову постанову,
якою у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі ПМ «Тетіївська
аптека №22», посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 листопада
2010 року та залишити в силі постанову
Господарського суду Київської області
від 11 вересня 2008 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення присутніх у судовому
засіданні представників позивача та
відповідача-2, перевіривши доводи
касаційної скарги щодо дотримання
правильності застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ДПА у Київській області була проведена
перевірка щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності,
а саме: господарської одиниці - аптеки,
що розташована за адресою: м. Тетіїв,
вул. Леніна, 17, та належить суб'єкту
підприємницької діяльності - МП
«Тетіївська аптека №22», за
результатами якої складений акт від 22
січня 2002 року на бланку № 000178
(зареєстрований за №06).

В акті перевірки було встановлено
порушення позивачем пунктів 11, 13 статті
3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», які полягали: у
порушенні режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості;
у невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
у розмірі 9390,67 грн. сумі коштів, яка
зазначена у денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, у розмірі 6366,21
грн., невідповідність склала 3024,46 грн.

06 лютого 2008 року Білоцерківська ОДПІ в
Київській області на підставі
вказаного акта перевірки прийняла
рішення № /1470, яким на підставі
статті 22 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» застосувала до Тетіївської
МДПІ штрафні (фінансові) санкції у сумі
15207,30 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
готівкові кошти у сумі 3024,46 грн., на яку
було встановлено невідповідність в
місці проведення розрахунків, були
здані позивачу аптечним кіоском та
сільськими аптеками, що підтверджено
прибутковими касовими ордерами, та
призначались для здачі в банківську
установу, яка відбувається щоденно о
14:00 год., з урахуванням того, що
перевірка була проведена о 13:50 год., що
виключає порушення позивачем вимог
пункту 13 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, виходив з того, що виявлені
перевіркою факти правопорушення
позивачем вимог пунктів 11, 13 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» є доведеними та
не спростовані позивачем належними та
допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції,
з огляду на наступне.

Згідно з положеннями пунктів 11, 13
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції через
реєстратори розрахункових операцій з
використанням режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості;
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Статтею 2 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що місце проведення
розрахунків - це місце, де здійснюються
розрахунки із покупцем за продані
товари (надані послуги) та зберігаються
отримані за реалізовані товари (надані
послуги) готівкові кошти, а також місце
отримання покупцем попередньо
оплачених товарів (послуг) із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку
реєстрації, опломбування та
застосування реєстраторів
розрахункових операцій за товари
(послуги), затвердженого наказом ДПА
України від 01 грудня 2000 року № 614 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), унесення чи
видача готівки з місця проведення
розрахунків повинні реєструватись
через реєстратор розрахункових
операцій з використанням операцій
«службове внесення» та «службова
видача», якщо таке внесення чи видача
не пов'язані з проведенням
розрахункових операцій. Крім того,
операція «службове внесення»
використовується для реєстрації суми
готівки, яка зберігається на місці
проведення розрахунків на момент
реєстрації першої розрахункової
операції, що проводиться після
виконання Z-звіту. Не проводиться через
реєстратор розрахункових операцій
видача готівки, не пов'язана з
проведенням розрахунків, якщо така
видача здійснюється після виконання
Z-звіту до реєстрації першої
розрахункової операції та (або) до
виконання операції «службове
внесення».

Відповідно до статті 22 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) у
разі невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня, до
суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

Згідно з пунктом 6 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) за порушення вимог
цього Закону до суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - у разі
проведення розрахункових операцій
через реєстратори розрахункових
операцій без використання режиму
попереднього програмування
найменування, цін товарів (послуг) та
обліку їх кількості.

Пунктом 1.7 Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
ДПА України від 10 серпня 2005 року № 327 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), передбачено, що
акт - це службовий документ, який
стверджує факт проведення невиїзної
документальної або виїзної планової чи
позапланової перевірки
фінансово-господарської діяльності
суб'єкта господарювання і є носієм
доказової інформації про виявлені
порушення вимог податкового, валютного
та іншого законодавства суб'єктами
господарювання.

Як встановлено судом апеляційної
інстанцій та знайшло своє
підтвердження у позовній заяві,
готівкові кошти у сумі 3024,46 грн., на яку
було встановлено невідповідність в
місці проведення розрахунків, були
здані позивачу аптечним кіоском та
сільськими аптеками, що підтверджено
прибутковими касовими ордерами для
здачі в банківську установу, та були
занесені касиром до місця проведення
готівкових операцій (апарата
реєстратора розрахункових операцій) о
13:50 год. Разом з цим, доказів проведення
вказаної суми через реєстратор
розрахункових операцій із
використанням операцій «службове
внесення» позивачем не надано.

Не додано таких доказів і до касаційної
скарги.

Не містять матеріали справи і доказів
проведення позивачем розрахункових
операцій із застосуванням режиму
попереднього програмування
найменування, цін товарів (послуг) та
обліку їх кількості, натомість, в
позовній заяві позивач посилався лише
на те, що ДПА України у листі від 18
жовтня 2007 року № 21275/7/23-7017 не довела до
платників податків терміни стосовно
вжиття необхідних заходів щодо
використання моделей реєстраторів
розрахункових операцій, які можуть в
повній мірі забезпечувати дотримання
аптечними закладами при проведенні
розрахункових операцій дотримуватись
вимог пункту 11 статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Не додано таких доказів і до касаційної
скарги.

Доводи касаційної скарги
вищевикладеного не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ПМ «Тетіївська аптека №22»
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 листопада
2010 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Малого підприємства
«Тетіївська аптека №22» залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23 листопада 2010 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
_____________________ Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна