Справа № 2524/1318/2012
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Валевич М.М.
Суддя-доповідач: Степанюк
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка
О.І.,

при секретарі - Ліневській
В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Щорському районі Чернігівської
області на постанову Щорського
районного суду Чернігівської області
від 18.10.2012 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України у Щорському
районі Чернігівської області до ОСОБА_2
про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2012 року Управління
Пенсійного фонду України у Щорському
районі Чернігівської області (далі -
Позивач, УПФ України у Щорському
районі) звернулося до Щорського
районного суду Чернігівської області з
позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач,
ОСОБА_2) про зобов'язання стягнути з
Відповідача безпідставно отримані
суми пенсії у розмірі 968,04 грн. на
розрахунковий рахунок Позивача №
1478 у філії ЧОУ ВАТ «Ощадбанк», МФО
353553, код ЄДРПОУ 2140985.

Постановою Щорського районного суду
Чернігівської області від 18.10.2012 року у
задоволенні позову відмовлено
повністю. При цьому суд першої
інстанції виходив з того, що Позивачем
не було доведено факту отримання
ОСОБА_2 пенсії внаслідок зловживання з
боку останнього або подання
страхувальником недостовірних даних.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі. При цьому
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, а
також на невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, а тому справа
розглядалась за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, повно та всебічно
дослідивши обставини справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, постановою Щорського районного
суду Чернігівської області від 22.07.2011
року було зобов'язано Позивача
здійснити перерахунок ОСОБА_2 пенсії із
врахуванням показника середньої
заробітної плати на одну застраховану
особу в цілому по Україні за 2010 рік у
відповідності до ч. 4 ст. 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з 01.06.2011
року.

Дану постанову суду було звернуто
до негайного виконання, а УПФ України у
Щорському районі здійснено
перерахунок пенсії із врахуванням
постанови від 22.07.2011 року.

Проте, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 31.05.2012 року скасовано постанову
Щорського районного суду
Чернігівської області від 22.07.2011 року
та у задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Разом з тим, на виконання постанови від
22.07.2011 року Позивачем було здійснено
виплату Відповідачу пенсії із
застосуванням показника середньої
заробітної плати на одну застраховану
особу в цілому по Україні за 2010 рік, у
зв'язку з чим, утворилась переплата
пенсії у сумі 968,04 грн.

На підставі встановлених вище
обставин, виходячи з системного
аналізу приписів ст. 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ст. 103 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
постанови Правління Пенсійного фонду
України від 21.03.2003 року № 6-4, суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність у Позивача правових
підстав для стягнення з ОСОБА_2
безпідставно отриманої суми пенсії,
оскільки УПФ України у Щорському
районі не було доведено факту
наявності зловживань з боку
Відповідача, а також подання
страхувальником недостовірних даних.

З таким висновком суду першої
інстанції не можна не погодитися з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Згідно п. 3 Порядку відшкодування
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, та списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги,
що є безнадійними до стягнення,
затвердженого постановою Правління
Пенсійного фонду України від 21.03.2003
року № 6-4 (далі - Порядок) повернення
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, проводиться
відповідно до статті 103 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» у випадках
виявлення подання громадянами
недостовірних відомостей про
заробітну плату чи інший дохід, стаж
роботи, несвоєчасного подання
відомостей про зміни у складі сім'ї
тощо.

Приписами ч. 1 ст. 103 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» закріплено, що
суми пенсії, над міру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку (в результаті подання
документів з явно неправильними
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі членів сім'ї тощо),
стягуються на підставі рішень органу,
що призначає пенсії.

Отже, з аналізу вищевказаних норм
випливає, що підставою для повернення
надміру виплаченої пенсії є або
встановлення факту зловживання з боку
пенсіонера, або подання
страхувальником недостовірних даних.

Як вірно було встановлено судом першої
інстанції, у даному випадку переплата
пенсії ОСОБА_2 виникла у зв'язку із
скасуванням постанови суду від 22.07.2011
року, тобто з підстави, яка не
передбачена приписами вищевказаних
законодавчих актів. Крім того, як вірно
зазначив Щорський районний суд
Чернігівської області, скасування
постанови від 22.07.2011 року не
ґрунтувалося на повідомленні
Відповідачем завідомо неправдивих
відомостей або поданні підроблених
документів.

Поряд з цим, необґрунтованість доводів
Апелянта підтверджується приписами ст.
266 КАС України, якими закріплено, що
поворот виконання постанови про
присудження виплати заробітної плати
чи іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби
допускається, якщо скасована постанова
була обґрунтована на повідомлених
позивачем завідомо неправдивих
відомостях або поданих ним підроблених
документах.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, про
відсутність правових підстав,
закріплених частиною першою статті 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», для стягнення з
Відповідача сум надміру виплаченої
пенсії у розмірі 968.04 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у Щорському
районі Чернігівської області -
залишити без задоволення, а постанову
Щорського районного суду
Чернігівської області від 18.10.2012 року у
справі за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України у
Щорському районі Чернігівської
області до ОСОБА_2 про зобов'язання
вчинити певні дії, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається у порядку та
строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.