Справа № 520/15273/13-а
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2-а/520/37/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Петренка В.С.

при секретарі -
Лебедюк І.О., Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі справу за
адміністративним позовом

ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України
у Київському районі м. Одеси

про стягнення недоплаченої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним
позовом до УПФУ у Київському районі м.
Одеси, в якому просив зобов'язати
відповідача нарахувати і виплатити
йому пенсію за віком (список № 2) з дня
першого звернення, тобто з 11.03.2013 року
по 26.08.2013 року у розмірі 11897,94 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2
посилається на те, що 11.03.2013 року він
звернувся до УПФУ у Київському районі
м. Одеси із заявою про призначення
пенсії за віком (список № 2).

Позивач також вказує, що 23.08.2013 року він
отримав рішення відповідача про
відмову у призначенні пенсії. ОСОБА_2
також пояснили, що довідка, яка
підтверджує його стаж роботи, потребує
затвердження на Комісії у зв'язку із
тим, що підприємство ВАТ
«Інвестсібвугілля», у якому працював
позивач, було ліквідовано, а довідку
видало новостворене підприємство ВАТ
«Вугільна компанія
«Кузбасрозрізвугілля». Позивачу
запропонували знову заповнити заяву та
надати ті ж документи, які вже
надавалися 11.03.2013 року, що і було
зроблено ОСОБА_2

26.08.2013 року ОСОБА_2 подав нову заяву про
призначення пенсії, яку було
розглянуто та призначено позивачу
пенсію за віком по списку № 2.

Позивач з посиланням на ст. 46 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» вважає,
що має право одержати пенсію за минулий
час, тобто з моменту першого звернення
до УПФУ у Київському районі м. Одеси, що
вимусило його звернутися до суду із
відповідним адміністративним позовом.

У судовому засіданні позивач наполягав
на задоволенні позову.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, позов не визнав у
повному обсязі, у наданому суду
запереченні на адміністративний позов
вказував, що УПФУ у Київському районі м.
Одеси діяло у повній відповідності до
вимог чинного законодавства.

Вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
надані сторонами докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.03.2013 року ОСОБА_2
звернувся до УПФУ у Київському районі
м. Одеси із заявою про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах за
списком № 2 та надав уточнюючу довідку
від 25.01.2013 року № 054/48, видану ОАО
„Угольная компания
„Кузбассразрезуголь" (а.с. 7).

Рішенням УПФУ у Київському районі м.
Одеси від 23.08.2013 року ОСОБА_2 було
відмовлено у призначенні пенсії (а.с. 9).

Рішення адміністративного відповідача
було мотивовано тим, що до пільгового
стажу роботи неможливо зарахувати
період роботи на
ВАТ„Інвестсібвугілля" з 15.08.1983 - по
01.03.1989р, оскільки вищезазначена довідка
видана ОАО „Угольная компания
„Кузбассразрезуголь", яке не є
правонаступником
ВАТ„Інвестсібвугілля".

Оскільки до пільгового стажу не
зараховано період роботи з 15.08.1983 - по
01.03.1989р, пільговий стаж позивача
становить 5 років 1 місяць, а для
призначення пільгової пенсії за
списком № 2 мінімальний необхідний
стаж становить 12 років 5 місяців.

На підставі вищезазначеного
управлінням було прийнято рішення про
відмову у призначені пільгової пенсії
за списком № 2. Також управління
рекомендувало ОСОБА_2 звернутися для
підтвердження пільгового стажу за
період з 15.08.1983 - по 01.03.1989р до Комісії з
питань підтвердження стажу роботи на
посадах, що дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах.

Суд зазначає, що позивач із даним
рішенням погодився, у судовому порядку
його не оскаржував, тобто воно є чинним
станом на момент розгляду судом даної
справи.

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", заява про призначення
(перерахунок) пенсії та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально. Тобто,
обов'язок щодо надання необхідних
документів для призначення пенсії
покладається на особу яка звертається
за призначенням пенсії.

Виходячи з вищенаведеного, позивач на
дату першого звернення 11.03.2013 року до
управління із заявою про призначення
пільгової пенсії не мав законних
підстав для її призначення та
отримання.

28.08.2013 року позивач вдруге звернувся до
УПФУ у Київському районі м. Одеси із
заявою про призначення пільгової
пенсії за списком № 2 та подав
документи на розгляд Комісії з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах (а.с. 10).

26 вересня 2013 року Комісія з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах прийняла рішення про
результати розгляду заяви, відповідно
до якого позивачу підтверджено
пільговий стаж за період з 15.08.1983 - по
01.03.1989 (а.с. 21).

Відповідно до протоколу № 14300 від 09.10.2013
року позивачу було призначено пенсію
за віком на пільгових умовах за списком
№ 2 з 28.08.2013 року у розмірі 1982,99 грн.,
тобто з моменту другого звернення
ОСОБА_2 до УПФУ у Київському районі м.
Одеси.

Суд приходить до висновку, що
адміністративний відповідач,
призначаючи пенсію з 28.08.2013 року, діяв
правомірно, вимог закону та прав
позивача не порушив.

Суд вважає, що УПФУ у Київському районі
м. Одеси, приймаючи рішення від 09.10.2013
року, не мало права і, відповідно, не
призначило пенсію ОСОБА_2 з 11.03.2013 року
(тобто з моменту його першого
звернення), оскільки за наслідками
розгляду заяви ОСОБА_2 від 11.03.2013 року
рішенням УПФУ у Київському районі м.
Одеси від 23.08.2013 року ОСОБА_2 було
відмовлено у призначенні пенсії. Це
рішення є чинним, не змінювалося та не
скасовувалося у судовому порядку.

Посилання ОСОБА_2 на положення ст. 46
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» є помилковим, адже у цій
статті йдеться про те, що нараховані
суми пенсії, на виплату яких пенсіонер
мав право, але не отримав своєчасно з
власної вини, виплачуються за минулий
час, але не більше ніж за три роки до дня
звернення за отриманням пенсії. У цьому
разі частина суми неотриманої пенсії,
але не більш як за 12 місяців,
виплачується одночасно, а решта суми
виплачується щомісяця рівними
частинами, що не перевищують місячного
розміру пенсії. Нараховані суми
пенсії, не отримані з вини органу, що
призначає і виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

В даному випадку пенсія за період з
11.03.2013 року по 28.08.2013 року позивачу
правомірно не нараховувалась, отже він
не має права на її одержання.

З урахуванням зазначеного, правові
підстави для зобов'язання відповідача
нарахувати і виплатити ОСОБА_2 пенсію
за віком (список № 2) з дня першого
звернення, тобто з 11.03.2013 року по 26.08.2013
року у розмірі 11897,94 грн. відсутні.

Частина 2 статті 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Статтями 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи, що вимоги позивача не є
обґрунтованими, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позову.

Згідно ст. 94 КАС України підстави для
покладення судових витрат на
адміністративного відповідача -
відсутні.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 4-15, 18, 19, 79, 160 - 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси про стягнення недоплаченої
пенсії - відмовити.

Постанову може бути оскаржено шляхом
подання до Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Київський районний суд м. Одеси
апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Суддя
Петренко В. С.