Справа № 359/7360/13-а; 2а/359/178/2013
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
359/7360/13-а (2а/359/178/2013) Головуючий у 1-й
інстанції: Величко В.П.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі:
Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 30 жовтня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Бориспільської міської ради,
Управління містобудування та
архітектури Бориспільської міської
ради Київської області, треті особи:
ОСОБА_3, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання дій
протиправними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області з адміністративним
позовом до Бориспільської міської
ради, Управління містобудування та
архітектури Бориспільської міської
ради Київської області, треті особи:
ОСОБА_3, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання дій
протиправними та скасування рішення.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що, на її
думку, своїми протиправними діями
Бориспільська міська рада Київської
області та Управління містобудування
та архітектури Бориспільської міської
ради Київської області прийняли
рішення, які є незаконними. Вказує, що
ОСОБА_3 самовільно встановила металеву
огорожу, зайнявши частину земельної
ділянки, яка є дорогою загального
користування та проходить по АДРЕСА_1, а
також влаштувала там смітник, що
призволить до забруднення прилеглих
земельних ділянок і довкілля. Вважає,
що такими протиправними діями ОСОБА_3
позбавила позивача мати можливість
користуватися дорогою загального
користування. Тому просила суд визнати
протиправними дії Бориспільської
міської ради Київської області щодо
винесення Рішення № 705-9-УІ від 19 квітня
2011року та скасувати дане рішення.

Постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 30 жовтня 2013 року у задоволенні
вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про
задоволення даного позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що ОСОБА_3 є користувачем
земельної ділянки з будівлями і
спорудами площею 600 кв.м АДРЕСА_1 згідно
рішення № 190/1 від 13 листопада 1990 року
«Про розгляд заяв громадян з питань
індивідуального будівництва»(а.с.8).

19 квітня 2011 року Бориспільською
міською радою Київської області
прийнято рішення «Про надання дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею у
межах 0,083 га у власність для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд ОСОБА_3 по АДРЕСА_1

27 березня 2012 року прийнято рішення № 194
6-2З-УІ «Про затвердження проектів
землеустрою та передачу безоплатно у
власність земельних ділянок
громадянам для будівництва та
обслуговування жилих будинків,
господарських будівель і споруд
(присадибні ділянки) у м. Борисполі
(землі житлової та громадської
забудови) в частині передачі
безоплатно у власність земельної
ділянки площею 0,083 га для будівництва
та обслуговування жилих будинків,
господарських будівель і споруд на ім'я
ОСОБА_3 по АДРЕСА_1

Не погоджуючись з зазначеними діями
відповідача та прийнятими рішеннями,
позивач звернулася з даним позовом до
суду.

Відмовляючи у задоволенні даного
позову суд першої інстанції виходив з
того, що вимоги позивача є
неправомірними та необгрунтованими, а
тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Як передбачено ч. 1 ст. 19 Земельного
Кодексу України землі України за
основним цільовим призначенням
поділяються на категорії, зокрема, є
землі сільськогосподарського
призначення та землі житлової та
громадської забудови.

Землі сільськогосподарського
призначення, на підставі ч. 3 ст. 22
Земельного кодексу України,
передаються у власність та надаються у
користування громадянам для ведення
особистого селянського господарства,
садівництва, городництва.

Статтею 38 Земельного кодексу України
передбачено, що до земель житлової та
громадської забудови належать
земельні ділянки в межах населених
пунктів, які використовуються для
розміщення житлової забудови,
громадських будівель і споруд, інших
об'єктів загального користування.

За загальним правилом, що випливає з
наведеної вище норми Земельного
кодексу України, землі житлової та
громадської забудови складають той
обсяг землі, що знаходяться в межах
населеного пункту і які призначені для
будівництва об'єктів містобудування.

Отже, ст. 39 ЗК України імперативно
встановлює, що використання земель
житлової та громадської забудови
здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плану земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм.

Відповідно до ст. ст. 1, 17 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» генеральний план
населеного пункту є основним видом
містобудівної документації на
місцевому рівні, призначеної для
обгрунтування довгострокової
стратегії планування та забудови
території населеного пункту.

Також, ст. 2 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено, що планування і забудова
територій - діяльність державних
органів, органів місцевого
самоврядування, юридичних та фізичних
осіб, яка передбачає обґрунтування
розподілу земель за цільовим
призначенням. Інструментом державного
регулювання планування територій є
містобудівна документація, яка
поділяється на документацію
державного, регіонального та місцевого
рівнів.

Відповідно до ст. 123 ЗК України надання
земельних ділянок державної або
комунальної власності у користування
здійснюється на підставі рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування. Рішення
зазначених органів приймається на
підставі проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у разі:
зміни цільового призначення земельних
ділянок відповідно до закону; надання у
користування земельних ділянок, межі
яких не встановлені в натурі (на
місцевості). Надання у користування
земельної ділянки, межі якої
встановлені в натурі (на місцевості),
без зміни її цільового призначення
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою.

З урахуванням зазначеного колегія
суддів погоджується з критичним
сприйняттям судом першої інстанції
доводів позивача про протиправність
дій Бориспільської міської ради
Київської області та Управління
містобудування та архітектури
Бориспільської міської ради Київської
області при винесені вищезазначених
актів з посиланням на те, що інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області
встановлено, що ОСОБА_3, яка є
користувачем прилеглої земельної
ділянки по АДРЕСА_1, встановила
металеву огорожу присадибної ділянки
та частини земельної ділянки, яка є
дорогою загального користування та
проходить по АДРЕСА_1, а розмір вказаної
земельної ділянки у відповідності до
рішення міської ради було протиправно
збільшено з 0,06 га на 0,083 га за рахунок
дороги загального користування по
АДРЕСА_1, оскільки доказів на
підтвердження вказаних доводів суду
надано не було.

В свою чергу такі доводи
спростовуються наявною у ОСОБА_3
виготовленою технічною документацією
на земельну ділянку, що свідчить про
правомірність користування нею.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, спірні дії та рішення відповідача
є правомірними, а тому не підлягають
скасуванню.

За наведених обставин колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги є
необґрунтованими і такими, що не
підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 30 жовтня 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е.
Мацедонська

.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.