Справа № 821/1897/13-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

27 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1897/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Морська Г.М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Цюрупинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 17
жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «РИТМ» до
Цюрупинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «РИТМ» (надалі -
позивач, ТОВ «РИТМ») звернулося до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому, з урахуванням уточнень, просило
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Цюрупинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (надалі - відповідач,
Цюрупинська ОДПІ) від 23 січня 2013 року :

- № , яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
прибуток на 44 600,58 грн., з яких за
основним платежем на 43 632,54 грн. та за
штрафними санкціями на 968,04 грн.;

- № , яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість на 57 393,49 грн., з яких за
основним платежем на 38 262,33 грн. та за
штрафними санкціями на 19 131,16 грн.;

від 23 травня 2013 року:

- № , яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
прибуток на 722 744 грн., із яких за
основним платежем на 684 515 грн., за
штрафними санкціями на - 38 229 грн.;

- № , яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість на 505 542,50 грн., із яких
за основним платежем на 425 263 грн., за
штрафними санкціями на 80 279,50 грн.

В обґрунтування позивач зазначив, що
Цюрупинська ОДПІ безпідставно визнала
нікчемними правочини з придбання
нафтопродуктів у ТОВ «БК «Акрополь СВ»,
ПП «Алексгрупп», ПП «Таврійські
нафтові регіони», ПП «Юга-С», ПВКП
«Аверс», ПП «Тісанн», ТОВ «СП
Меркурі-Телеком», а тому протиправно не
визнала за підприємством право на
формування валових витрат та
податкового кредиту за наслідками цих
операцій.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року адміністративний позов -
задоволено.

Суд визнав протиправними та скасував
податкові повідомлення-рішення
прийняті Цюрупинською ОДПІ 23 січня 2013
року за № , № та 23 травня 2013
року за № , № .

В апеляційній скарзі Цюрупинська ОДПІ
ставить питання про скасування
судового рішення у зв'язку з порушенням
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Так, апелянт зазначив, що відсутність
реально вчинених господарських
операцій, та, як наслідок, юридична
дефектність первинних документів,
відповідно до приписів податкового
законодавства не дозволяє формувати
дані податкового обліку, незалежно від
спрямованості умислу платника податку.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.197 КАС України
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Судом першої інстанції було
встановлено, що Цюрупинською ОДПІ,
відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.1
п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу
України (надалі - ПК України) проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «Ритм» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства під
час проведення
фінансово-господарських операцій по
взаємовідносинах з ТОВ «БК «Акрополь
СВ» за період листопад, грудень 2011 року
та січень 2012 року, за результатами якої
складено акт від 09.01.2013 р. № 4/22-020/24751975.

У висновках акту перевірки зазначено
про відсутність реально вчинених
господарських операцій між
підприємствами та перелічені наступні
порушення податкового законодавства:

1. пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.138.8.1 п.138.8 ст.138,
пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в
результаті чого підприємством
занижено податок на прибуток на
загальну суму 43 632,54 грн.;

2. п.198.1, п.198.3 ст.198 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 38262,33
грн.;

Під час проведення перевірки
податковий орган використовував акти
ДПІ у м. Херсоні від 23.03.2012 р. «Про
результати документальної невиїзної
позапланової перевірки ТОВ «БК
«Акрополь СВ» з питання підтвердження
правомірності формування податкового
кредиту та податкових зобов'язань за
період листопад, грудень 2011 року» та
від 06.04.2012 р. «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ «БК
«Акрополь СВ» щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з
01.01.2012 р. по 31.01.2012 р., їх реальності та
повноти відображення в обліку».

За змістом вказаних актів встановлено
неможливість фактичного здійснення
ТОВ ТОВ «БК «Акрополь СВ»
господарських операцій через
відсутність майна та інших
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для здійснення операцій з
купівлі-продажу; відсутність
необхідних умов для досягнення
результатів економічної діяльності у
зв'язку з відсутністю трудових
ресурсів, основних фондів, складських
приміщень, транспортних засобів.

На підставі зазначеного акту перевірки
податковим органом сформовано
податкові повідомлення-рішення від
23.01.2013 р.:

- № про збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на прибуток на
44600,58 грн., з яких за основним платежем
на 43632,54 грн., за штрафними санкціями на
968,04 грн.;

- № про збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на 57393,49 грн., з яких за
основним платежем на 38262,33 грн., за
штрафними санкціями на 19131,16 грн.

Крім того, податковим органом
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ «Ритм» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства під
час проведення
фінансово-господарських операцій по
взаємовідносинам з підприємствами -
постачальниками: ПП «Алексгрупп», ПП
«Таврійські нафтові регіони», ПП
«Юга-С», ПВКП «Аверс», ПП «Тісанн», ТОВ
«СП Меркурі -Телеком» за період з 01.04.2012
р. по 30.09.2012 р., за результатами якої
складено акт від 21.03.2013 р..

Перевіркою встановлені наступні
порушення:

п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 (абз.4) п.5.3 ст.5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств»;

пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.138.8.1 п.138.8 ст.138,
пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, що було
підставою для заниження підприємством
податку на прибуток на загальну суму 686
676 грн.;

Підставами для збільшення сум
грошового зобов'язання з ПДВ та податку
на прибуток, слугували висновки
податкового органу про те, що правочини
укладені між позивачем та переліченими
контрагентами є такими, що не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що вплинуло на
завищення складу валових витрат на
2903806 грн. та податкового кредиту на 425263
грн. у відповідних звітних періодах.

На підставі виявлених порушень
податковим органом 05.04.2013р. сформовані
податкові повідомлення-рішення:

№ про збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на прибуток на
774661,50 грн., з яких за основним платежем
на 686676 грн., за штрафними санкціями на
87985,50 грн.;

№ про збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на 505546,50 грн., з яких за
основним платежем на 425263,00 грн., за
штрафними санкціями на 80283,50 грн.

Не погоджуючись із вказаними
податковими повідомленнями - рішеннями
ТОВ «Ритм» оскаржило їх в порядку ст.56
ПК України до Державної податкової
служби у Херсонській області.

Рішенням від 22.05.2013 р. ДПС у Херсонській
області частково скасовано податкові
повідомлення-рішення від 05.04.2013 р. №
та № та 23.05.2013 р. сформовано
нові податкові повідомлення-рішення:

№ про збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на прибуток на
72 2744 грн., з яких за основним платежем на
68 4515 грн. та за штрафними санкціями на 38
229грн.;

№ про збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість на 505542,50 грн., з яких за
основним платежем на 425263 грн. та за
штрафними санкціями на 80 279,50 грн.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що при
постановленні рішення, судом першої
інстанції було дотримано вимоги ст. 159
КАС України у зв'язку з наступним.

Розглядаючи справу по суті, суд першої
інстанції дав правову оцінку кожній
господарській операції позивача з
вищепереліченими контрагентами, яка
відображена в акті перевірки
податкового органу як нікчемний
правочин.

Проаналізував докази, які були в полі
зору суду першої інстанції, колегія
суддів дійшла висновку про дотримання
позивачем податкового та цивільного
законодавства.

Так, 07.10.2011 р. між ТОВ «БК «Акрополь СВ»
та ТОВ «Ритм» укладено договір
поставки №071011, відповідно до якого
Продавець зобов'язується поставити
узгодженими партіями Покупцеві пальне,
надалі Товар, зазначену у додатках:
додаткових угодах, видаткових
накладних та рахунках-фактурах на
кожну партію Товару, які є його
невід"ємною частиною, а Покупець
зобов'язується прийняти і оплатити
кожну партію Товару.

На виконання умов договору ТОВ «БК
«Акрополь СВ» було продано ТОВ «Ритм»
дизельне пальне у кількості 25675 л, на
загальну суму 229573,99 грн., в тому числі
ПДВ - 38262,34 грн., що підтверджується
видатковими накладними.

В матеріалах справи є повідомлення від
25.06.2012 р. № 25/06/03, згідно з яким ТОВ «БК
«Акрополь СВ» відступило право вимоги
виконання зобов'язання по сплаті
вартості паливно-мастильних
матеріалів в сумі 229574,00 грн. за
договором постачання від 07.10.2011 р. № 071011
на користь ТОВ «СП Меркурі-Телеком».
Факт сплати зобов'язання
підтверджується копією платіжного
доручення від 21.12.2012 р. № 42D на суму 229574
грн.

ТОВ «Ритм» на запит податкового органу
було надано копію журналу виданих
довіреностей, в якому міститься
інформація щодо номеру та дати
довіреностей, строк їх дії, особу, якій
видано довіреність, та найменування
постачальника.

Отримане від ТОВ «БК «Акрополь СВ»
дизельне пальне, ТОВ «Ритм» було
оприбутковане на АЗС, згідно журналу
обліку надходження нафтопродуктів на
АЗС форми № 13-НП та змінних звітів за
період листопад, грудень 2011 року,
січень 2012 року та використано у
господарській діяльності
підприємства, а саме реалізовано ПП
«Діана-Крим», ПП «Лава», Філіал
«Білозерський РАД», що підтверджується
договорами на відпуск
паливо-мастильних матеріалів (надалі -
ПММ), договорами поставки ПММ,
видатковими накладними, відомостями на
відпуск ПММ, актами звірки розрахунків
між ТОВ «Ритм» та
контрагентами-покупцями.

Суд першої інстанції правомірно не
взяв до уваги доводи відповідача про
порушення кримінальної справи за
фактом фіктивного підприємництва при
створенні ТОВ «БК «Акрополь СВ», так як
згідно з ч.4 ст.72 КАС України тільки
вирок суду в кримінальній справі, якій
набрав законної сили, є обов'язковим
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Згідно пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України
витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК
України встановлено, що витрати
операційної діяльності включають,
зокрема, собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140,
статей 142 і 143 та інших статей цього
Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу (п.138.2 ст.138 ПК України).

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК
України встановлено, що податковий
кредит - сума, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається,
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з, зокрема, придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

При цьому, відповідно до п.201.1 ст.201 ПК
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
податкову накладну, в якій
зазначаються в окремих рядках певні
обов'язкові реквізити.

Відповідно до п.201.4. ст.201 ПК України
податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього
Кодексу).

Таким чином, для цілей визначення
об'єкта оподаткування ПДВ витрати
платника щодо сплати (нарахування)
відповідної суми податку у складі ціни
товару (робіт, послуг) мають бути
підтверджені належним чином
складеними податковими накладними та
первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції та є підставою для формування
податкового обліку платника податків.

Матеріалами справи встановлено, що
підставами для збільшення сум
грошового зобов'язання з ПДВ та податку
на прибуток, слугували висновки
податкового органу про те, що правочини
укладені між позивачем та
контрагентами - ПП «Алексгрупп», ПП
«Таврійські нафтові регіони», ПП
«Юга-С», ПВКП «Аверс», ПП «Тісанн», ТОВ
«СП Меркурі -Телеком» є такими, що не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що вплинуло на
завищення складу валових витрат на
2903806,00 грн. та податкового кредиту на
425263,00 грн. у відповідних звітних
періодах.

Висновки акту перевірки Цюрупинської
ОДПІ щодо нікчемності правочинів ТОВ
«Ритм» з ПП «Алексгрупп» ґрунтується
на доводах, що підприємство відсутнє за
місцезнаходженням, про що складено
довідку від 14.10.2011 р., що у нього не має
постійних офісних, виробничих та
складських приміщень, а здійснюється
їх оренда лише у разі необхідності,
також відсутні власні транспортні
засоби.

Судом першої інстанції досліджені
первинні та бухгалтерські документи,
які були надані позивачем до перевірки
податковому органу.

Вказані документи спростовують
твердження відповідача про
«безтоварність» господарських
операцій, оскільки поставка
нафтопродуктів підтверджена:
договорами поставки нафтопродуктів,
видатковими накладними, податковими
накладними, товарно-транспортними
накладними, платіжними дорученнями,
журналом реєстрації довіреностей на
отримання товару, журналом обліку
надходження нафтопродуктів на АЗС
форми № 13-НП, змінними звітами.

Отримані нафтопродукти використані в
господарській діяльності ТОВ «Ритм», а
саме: реалізовані, що підтверджується
договорами на відпуск ПММ, договорами
поставки ПММ, видатковими накладними,
відомостями на відпуск ПММ, актами
звірки розрахунків між ТОВ «Ритм» та
контрагентами-покупцями.

Відповідач не заперечує того факту , що
суми податку на додану вартість були
внесені позивачем до реєстру отриманих
податкових накладних від вказаних
контрагентів, включені до складу
податкового кредиту відповідного
податкового періоду, відображені у
реєстрах отриманих податкових
накладних, та відповідають даним
податкової декларації з податку на
додану вартість.

Недекларування постачальниками
товарів та послуг трудового та
матеріального потенціалу або орендних
відносин може свідчити про заниження
ними об'єктів оподаткування, що не
спростоване та не з'ясоване
відповідачем під час складання акту
перевірки.

Із викладеного слідує висновок, що
підставою для визначення додаткових
зобов'язань позивачу, стало порушення
податкового законодавства іншими
контрагентами по ланцюгу постачання, а
це суперечить нормам податкового
законодавства.

Висновки ДПІ у Білозерському районі
щодо безтоварності угод між ТОВ «Ритм»
та ПП «Таврійські нафтові регіони»
також ґрунтувалися на актах перевірки
контрагента позивача.

Між тим, постановою Херсонського
окружного адміністративного суду від
16.06.2012 р., яка набрала законної сили,
податкові повідомлення-рішення, які
винесені за результатами перевірки ПП
«Таврійські нафтові регіони» -
скасовані, а висновки ДПІ у м. Херсоні
щодо нікчемності угод ПП «Таврійські
нафтові регіони» з
контрагентами-постачальниками визнано
- необґрунтованими.

Враховуючи викладене, доводи апелянта
про фіктивність правочинів між ТОВ
«Ритм» ПП та «Таврійські нафтові
регіони» спростовуються судовим
рішенням, яке відповідно до ч.1 ст. 72
звільняє позивача від доказування
обставин щодо виконання правочину.

Стверджуючи про фіктивність правочину
між ТОВ «Ритм» та ПП «Юга-С» податковий
орган в апеляційній скарзі наполягає
на тому, що фактичне відвантаження
товару у перевіряємому періоді з боку
ПП «Юга-С» не є можливим.

Між тим, суд апеляційної інстанції
звертає увагу, що головними умовами для
віднесення сплаченого при придбанні
товару ПДВ до складу податкового
кредиту є належне документування
сплаченого (нарахованого) ПДВ та
використання придбаних товарів (робіт,
послуг) в оподатковуваних операціях в
межах господарської діяльності
платника податків.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що ТОВ «Ритм» на підставі
договору купівлі-продажу від 01.06.2009 р. №
28 було придбано у ПП "Юга-С"
нафтопродукти (дизельне пальне та
бензин А-92).

Поставка нафтопродуктів підтверджена:
договором купівлі-продажу
нафтопродуктів від 01.06.2009 р. № 28;
видатковими накладними, податковими
накладними, товарно-транспортними
накладними, платіжними дорученнями,
журналом реєстрації довіреностей на
отримання товару, журналом обліку
надходження нафтопродуктів на АЗС
форми № 13-НП, змінними звітами.

Зазначеними первинними
бухгалтерськими документами
підтверджено повне виконання
сторонами умов договорів.

Отримані нафтопродукти використані в
господарській діяльності ТОВ «Ритм», а
саме реалізовані що підтверджується
договорами на відпуск ПММ, договорами
поставки ПММ, видатковими накладними,
відомостями на відпуск ПММ, актами
звірки розрахунків між ТОВ "Ритм" та
контрагентами-покупцями.

Контролюючим органом не зазначено в
апеляційній скарзі доказів щодо
безтоварності господарських операцій
за участю позивача, що інформація, яку
містять документи, надані позивачем до
суду на обґрунтування своїх вимог, не
відповідають дійсності, що позивач
діяв без належної обачності й
обережності, що він отримував
податкову вигоду з порушенням приписів
податкового законодавства і йому мало
бути відомо про порушення, які
допускали його контрагенти та, що без
участі покупця податкова вигода не
могла бути одержана.

Висновки про безтоварність
господарських операцій між ТОВ «Ритм»
та ТОВ «СП Меркурі-Телеком» за період
липень, серпень, вересень 2011 року ДПІ у
Білозерському районі, зробила на
підставі того, що основних фондів у ТОВ
«СП Меркурі-Телеком» не встановлено,
працівники на підприємстві відсутні,
працює лише один директор ОСОБА_1, що
виключає можливість здійснення
господарських операцій з іншими
підприємствами, складські приміщення,
транспортні засоби відсутні, опитаний
директор щодо господарських відносин з
ТОВ «Ритм» пояснень ніяких не надав,
декларація з ПДВ за вересень 2011 року
визнана податковою інспекцією
недійсною.

За даними «Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту у розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» за
липень, серпень 2011 року по
контрагенту-постачальнику ТОВ «СП
Меркурі-Телеком» рахуються
розбіжності.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 20.07.2012 р.,
яка набрала законної сили, задоволено
позовні вимоги ТОВ «Ритм» щодо
скасування податкових
повідомлень-рішень, прийнятих на
підставі акту перевірки ДПІ у
Білозерському районі від 15.12.2011 р..

Також, первинні бухгалтерські
документи щодо придбання товарів у
ТОВ «СП Меркурі-Телеком», а саме:
договір поставки нафтопродуктів від
04.07.2011 р. № 04/07-11, видаткові накладні,
податкові накладні,
товарно-транспортні накладні, платіжні
доручення, журнал реєстрації
довіреностей на отримання товару,
журнал обліку надходження
нафтопродуктів на АЗС форми № 13-НП,
змінні звіти підтверджують реальність
поставки товару.

Господарські операції з
купівлі-продажу ПММ між ТОВ «Ритм» та
ПП «Тісанн» визнані податковим органом
безтоварними у зв'язку із визнанням
недійсною податкової звітності
контрагента позивача за
вересень-жовтень 2011 року.

Про те, колегія суддів вважає
правильним констатацію судом першої
інстанції факту про те, що такий
висновок контролюючого органу не
підкріплений будь - якими доказами.

Так, бухгалтерська та податкова
звітність ТОВ «Ритм» свідчить про те,
що 05 травня 2010 року між ТОВ «Ритм» та ПП
«Тісанн» укладено договір
купівлі-продажу № 01-05, згідно із яким
продавець зобов'язується передати
належний йому товар у власність
покупцеві, а покупець зобов'язується
прийняти товар та сплатити за нього.

На виконання умов договору у вересні,
жовтні 2011 року ПП «Тісанн» було продано
позивачу 25700 л паливно-мастильних
матеріалів на загальну суму 153971 грн., в
тому числі ПДВ - 25661,83 грн., що
підтверджується видатковими
накладними; податковими накладними;
товарно-транспортними накладними;
платіжними дорученнями, журналом
реєстрації довіреностей на отримання
товару, журналом обліку надходження
нафтопродуктів на АЗС форми № 13-НП,
змінними звітами.

Правовідносини між ТОВ «Ритм» та ПВКП
«Аверс» виникли на підставі договору
купівлі-продажу № 53 від 08.06.2011 р..

На виконання цього договору у позивача
є в наявності первинні бухгалтерські
документи а саме: видаткові накладні,
податкові накладні,
товарно-транспортні накладні, платіжні
доручення, журнал реєстрації
довіреностей на отримання товару,
журнал обліку надходження
нафтопродуктів на АЗС форми № 13-НП,
змінні звіти.

Крім того, ТОВ «Ритм» оскаржило до суду
податкові повідомлення - рішення, які
прийняти за результатами позапланової
невиїзної перевірки з питань
правомірності відображення податку на
додану вартість по взаємовідносинам з
ПВКП «Аверс» за серпень 2011 року.

11.09.2012р. постановою Херсонського
окружного адміністративного суду, яка
набрала законної сили, позовні вимоги
задоволено.

За змістом ст. 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
наявність постанови Херсонського
окружного адміністративного суду від
11.09.2012 р. у адміністративній справі №
2а-2679/12/2170, якою скасовано прийняте
відповідачем податкове
повідомлення-рішення, унеможливлює
повторне збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість за той самий період.

Положеннями п.5.1 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР
(далі Закон № 334/94-ВР) визначено, що
валові витрати виробництва та обігу
(далі - валові витрати) - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону №
334/94-ВР не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Пунктом 1.7 статті 1 Закону України «Про
податок на додану вартість» від 03.04.1997
р. № 168/97-ВР (далі Закон № 168/97-ВР)
визначено, що податковий кредит - це
сума, на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону №
168/97-ВР податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги) та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з пп.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону № 168/97-ВР
право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
порядку, передбаченому статтею 9 цього
Закону.

Податкова накладна відповідно до пп.7.2.6
п.7.2 ст.7 Закону видається платником
податку, який поставляє товари
(послуги), на вимогу їх отримувача, та є
підставою для нарахування податкового
кредиту.

За змістом пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону №
168/97-ВР датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій:

- або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Доводи апелянта про відсутність
здійснення позивачем господарських
операцій з вищепереліченими
контрагентами, в тому числі у зв'язку з
відсутністю перевезення, суд
апеляційної інстанції спростовує
наступним.

Так, перевезення нафтопродуктів від
контрагентів-постачальників
здійснювала ФОП ОСОБА_2, згідно із
договорами про надання транспортних
послуг від 04.01.2011 р. № 9 та від 12.01.2012 р. №
12.

Факт надання послуг з перевезення
дизельного пального підтверджується
товарно-транспортними накладними,
актами здачі-прийняття робіт та
платіжними дорученнями.

При перевезенні пального були отримані
в УДАІ УМВС України в Херсонській
області погодження умов та режиму
перевезення небезпечних вантажів.

До суду апеляційної інстанції ТОВ
«Ритм» на спростування доводів
апеляційної скарги надіслало
сертифікати відповідності на придбане
пальне, а також паспорта якості.

Підсумовуючи викладене, суд
апеляційної інстанції бажає зазначити,
що на час здійснення господарських
операцій позивача з його контрагентами
записів у ЄДРПОУ щодо їх відсутності
за юридичною адресою чи записів про
припинення підприємницької діяльності
- не було.

У позивача наявні належним чином
оформлені податкові накладні, ним
сплачено постачальникам у повному
обсязі податок на додану вартість у
складі вартості поставлених товарів,
належним чином оформлені та здані до
ДПІ у Білозерському районі податкові
декларації, тобто, виконані всі вимоги
податкового законодавства щодо
формування податкового кредиту та
валових витрат.

Враховуючи наведене, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують і не
дають підстав вважати, що судом при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Цюрупинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській - залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «РИТМ» до
Цюрупинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку ч.5 ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова

повний текст ухвали складений 03.03.2014 р..