Справа № 230/1003/14-а
Суддя: Юшков М. М.
Дата ухвалення: 2014-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

21.02.2014 Справа № 230/1003/14-а
№ провадження: 2-а/230/52/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 року
місто Єнакієве

Єнакіївський міський суд Донецької
області у складі:

Головуючого - судді
Юшкова М.М.

секретарі -
Мороз К.В.,

представника відповідача
- Кубракової О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Єнакієве
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління праці та соціального
захисту населення Єнакіївської
міської ради про стягнення
недоотриманої суми допомоги на
оздоровлення за 2013 рік,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Єнакіївської міської ради про визнання
дій незаконними та стягнення
недоотриманої суми допомоги на
оздоровлення за 2013 рік, посилаючись на
те, що він є постраждалим від наслідків
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
є інвалідом 2 групи і перебуває на
обліку у відповідача. Відповідно до
ст.48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» він має право на щорічні
компенсаційні виплати на оздоровлення
у розмірі 5 мінімальних заробітних
плат. Мінімальна заробітна плата з
01.12.2013 складає 1218 гривень, тому щорічна
виплата повинна дорівнювати 1218 х 5 = 6090
гривень.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав суду заяву в якій просив слухати
справу у його відсутність.

Представник відповідача - Кубракова
О.М., яка діє на підставах та
повноваженнях, перевірених судом,
позовні вимоги не визнала в повному
обсязі. У письмових запереченнях на
позов відповідач зазначив, що
відповідно до ст.62 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосування вищезазначеного закону
проводиться у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 №562 « Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлені конкретні
розміри щорічної допомоги на
оздоровлення, зокрема, інвалідам 2
групи - 120 грн. Бюджетні асигнування, для
проведення виплат на оздоровлення,
надходили на рахунок управління, з
урахуванням розмірів визначених саме
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 №562. Щорічна компенсація на
оздоровлення позивачу за 2013 рік була
нарахована у розмірі 120,00 гривень та
виплачена 24.01.2014.

Суд, дослідивши та оцінивши подані
докази, вважає позов таким, що не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
ліквідатором наслідків аварії на
Чорнобильській АЄС 1 категорії (
інвалідом 2 групи ) та перебуває на
обліку в управлінні праці та
соціального захисту населення
Єнакіївської міської ради.

Відповідно до довідки, наданої
відповідачем, виплата позивачу
допомоги на оздоровлення за 2013 рік була
здійснена 24.01.2014 у розмірі 120 грн. ( а.с. 23)

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Статтею 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ, передбачена щорічна допомога на
оздоровлення в тому числі інвалідам 3
групи у розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

Однак, відповідно до статті 63 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету.

Щорічно в Державному бюджеті України
передбачені суми витрат на реалізацію
окремих законодавчих актів, у тому
числі і суми витрат, які
перераховуються Пенсійному фонду
України для виплати пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Частинами 1, 2 статті 23 Бюджетного
кодексу України передбачено, що
будь-які бюджетні зобов'язання та
платежі з бюджету можна здійснювати
лише за наявності відповідного
бюджетного призначення. Відповідно до
пункту 5 статті 51 цього ж кодексу
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язання та провадять
видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань.

Відповідно до ст. 117 Конституції
України, Кабінет Міністрів України в
межах своєї компетенції видає
постанови і розпорядження, які є
обов'язковими до виконання. В ч. 2 ст. 95
Конституції України передбачено, що
виключно Законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих
видатків.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного Кодексу
України до нормативно-правових актів,
які регулюють бюджетні відносини в
Україні належать нормативно-правові
акти Кабінету Міністрів України, які
прийняті на підставі та на виконання
Бюджетного кодексу та інших законів
України.

В 2013 році згідно з пунктом 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» норми й
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

При виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення відповідач керувався
Постановою Кабінету Міністрів України
№562 від 12 липня 2005 року «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
встановлений розмір допомоги на
оздоровлення, а саме - 120,00 гривень для
інвалідів ЧАЕС 2 групи. Зазначена
постанова КМУ станом на час
нарахування допомоги є діючою та не
скасована в установленому законом
порядку. Крім того, п.4 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» не визнано
таким, що не відповідає Конституції
України.

Отже, вимоги позивача здійснити
перерахунок та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», не
ґрунтуються на вимогах законодавства,
оскільки з урахуванням вищенаведених
правових норм виплата щорічної
допомоги на оздоровлення здійснюється
в порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 70,71, 89, 94, 99, 100, 158-163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Єнакієвської
міської ради про стягнення
недоотриманої суми допомоги на
оздоровлення за 2013 рік відмовити.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
М.М.Юшков