Справа № 805/1134/14
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року
Справа № 805/1134/14

приміщення суду за адресою: м.Донецьк,
вул. 50-ої Гвардійської дивізії, 17

Донецькій окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Чучко
В.М., розглянувши у порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовною заявою Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по єдиному
податку у загальному розмірі 1261,70 грн., -

В С Т А Н О
В И В:

Красноармійська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (далі - ДПІ у Калінінському
районі м. Донецька, позивач) звернулася
до Донецького окружного
адміністративного суду до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1, відповідач) про стягнення
заборгованості по єдиному податку у
загальному розмірі 1261,70 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
відповідача існує податковий борг з
єдиного податку, який виник в
результаті не сплати податкового
зобов'язання в сумі 1261,70 грн. за період
серпень-листопад 2013 року, у тому числі:
за основним платежем - в сумі 917,60 грн. та
штрафним (фінансовим) санкціям - в сумі
344,10 грн. Приймаючи до уваги факт
несплати відповідачем суми
заборгованості у порушення вимог
Податкового кодексу України заявник
просить стягнути наведену суму у
судовому порядку.

У відповідності до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив.

Відповідно до Виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 є
фізичною особою-підприємцем,
зареєстрований 21.05.2013 року за № 2
029355, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
місце проживання - АДРЕСА_2. Перебуває
на податковому обліку в
Красноармійської ОДПІ (Димитрівське
відділення).

Судом встановлено, що згідно поданої
заяви від 28.05.2012 року ФОП ОСОБА_1
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування з 1 червня 2013 року з
правом на здійснення діяльності «93.29
Організація інших видів відпочинку»
(а.с. 5).

Свідоцтво платника єдиного податку
серії Б № 279962 видане відповідачу
позивачем 28.05.2013 року (а.с. 6).

На підставі п. 10.3 ст. 10 Податкового
кодексу України (ПКУ) місцеві ради
обов'язково установлюють податок на
нерухоме майно, відмінне від земельної
ділянки, єдиний податок та збір за
провадження деяких видів
підприємницької діяльності.

Статтею 293 Податкового кодексу України
встановлені ставки єдиного податку, а
саме:

- ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки) (п. 293.1 ст. 293 ПКУ),

- фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного
податку - у межах від 1 до 10 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного
податку - у межах від 2 до 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати
(п. 293.2 ст. 293 ПКУ).

Відповідач є платником єдиного податку
за ставкою у розмірі 229,40 грн. на місяць.

Приписами ст. 295 Податкового кодексу
України також встановлено, що платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Сплата єдиного податку здійснюється за
місцем податкової адреси.

Платники єдиного податку першої і
другої груп, які не використовують
працю найманих осіб, звільняються від
сплати єдиного податку протягом одного
календарного місяця на рік на час
відпустки, а також за період хвороби,
підтвердженої копією листка (листків)
непрацездатності, якщо вона триває 30 і
більше календарних днів.

З облікової картки відповідача
вбачається, що заборгованість перед
місцевим бюджетом з єдиного податку
станом на 01.12.2013 року становить у
загальному розмірі 917,60 грн., у тому
числі:

- станом на 20.08.2013 року в сумі 229,40 грн.;

- станом на 20.09.2013 року в сумі 229,40 грн.;

- станом на 20.10.2013 року в сумі 229,40 грн.;

- станом на 20.11.2013 року в сумі 229,40 грн.

При цьому, в матеріалах справи відсутні
докази знаходження ФОП ОСОБА_1 у
відпустці або на лікарняному у
серпні-листопаді 2013 року (період, у
якому виникла заборгованість).

Отже, у відповідача відсутні підстави
для несплати єдиного податку згідно
вимогам Податкового кодексу України.

Також, як встановлено судом з
матеріалів справи, що позивачем
проведено камеральну перевірку
особового рахунку відповідача, про що
складений акт від 12.11.2013 року №
266/050617/НОМЕР_1 (а.с. 22). Зазначеною
перевіркою встановлено порушення
відповідачем п. 295.1 ст. 295 Податкового
кодексу України у зв'язку з
несвоєчасною сплатою єдиного податку.

За наслідками акту від 12.11.2013 року №
266/050617/НОМЕР_1 позивачем застосовано до
відповідача штрафні (фінансові)
санкції згідно з вимогами п. 122. 1 ст. 122
Податкового кодексу України у розмірі
344,10 грн.

Отже позивачем прийняте податкове
повідомлення-рішення від 13.11.2013 року №
про збільшення відповідачу суми
грошового зобов'язання з єдиного
податку на 344,10 грн. (у тому числі:
штрафні санкції - 344,10 грн.).

Наведені суми (917,60 грн. та 344,10 грн.)
відповідачем не сплачено, що, зокрема,
підтверджено карткою облікового
рахунку. Таким чином заборгованість
відповідача перед бюджетом становить у
розмірі 1261,70 грн.

З метою здійснення заходів щодо
погашення відповідачем такої
заборгованості перед бюджетом,
позивачем приймалися заходи
відповідно до ст. 59 Податкового кодексу
України шляхом направлення боржнику
податкової вимоги від 02.10.2013 року № 65-17
на суму 458,80 грн. (а.с. 19).

При цьому, в матеріалах справі відсутні
докази щодо оскарження відповідачем
зазначених податкового
повідомлення-рішення та податкової
вимоги.

Відповідно до п.14.1.153 ст.14 Податкового
кодексу України податкова вимога -
письмова вимога органу державної
податкової служби до платника податків
щодо погашення суми податкового боргу.

Податковий борг, згідно із п.14.1.175 ст.14
Податкового кодексу України - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

За п. 36.1 та п. 36.2 ст. 36 Податкового
кодексу України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

Податковий обов'язок виникає у
платника за кожним податком та збором.

Приписами статті 37 Податкового кодексу
України встановлено, що податковий
обов'язок виникає у платника податку з
моменту настання обставин, з якими цей
Кодекс та закони з питань митної справи
пов'язує сплату ним податку.

Підставами для припинення податкового
обов'язку, крім його виконання, є:
ліквідація юридичної особи; смерть
фізичної особи, визнання її
недієздатною або безвісно відсутньою;
втрата особою ознак платника податку,
які визначені цим Кодексом; скасування
податкового обов'язку у передбачений
законодавством спосіб.

Виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України - у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Приписами статті 16 Податкового кодексу
України (далі - ПКУ) визначені
зобов'язання платників податків, один з
яких зобов'язує, зокрема, сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до п. 300.1 ст. 300 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку несуть відповідальність
відповідно до цього Кодексу за
правильність обчислення, своєчасність
та повноту сплати сум єдиного податку,
а також за своєчасність подання
податкових декларацій.

Пунктом 61.1 статті 61 Податкового
кодексу України визначено, що
податковий контроль - система заходів,
що вживаються контролюючими органами з
метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 62.1 ст. 62 Податкового
кодексу податковий контроль
здійснюється шляхом: ведення обліку
платників податків;
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; перевірок
та звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Права органів державної податкової
служби в частині здійснення
податкового контролю як перевірки
платників податків визначені
приписами ст. 75 Податкового кодексу
України, а саме: органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України камеральною
вважається перевірка, яка проводиться
у приміщенні органу державної
податкової служби виключно на підставі
даних, зазначених у податкових
деклараціях (розрахунках) платника
податків.

Відповідно до ст. 76 Податкового кодексу
України камеральна перевірка
проводиться посадовими особами органу
державної податкової служби без
будь-якого спеціального рішення
керівника такого органу або
направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком.

Згода платника податків на перевірку
та його присутність під час проведення
камеральної перевірки не обов'язкова.

Згідно з пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податкове
повідомлення-рішення - письмове
повідомлення контролюючого органу
(рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У ході судового розгляду
адміністративної справи судом
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що відповідачем не
сплачено до місцевого бюджету грошове
зобов'язання з єдиного податку у
загальному розмірі 1261,70 грн. (у тому
числі: за основним платежем - 917,60 грн.,
штрафні (фінансові) санкції - 344,10 грн.).

З огляду на наведене, оскільки
зобов'язання по єдиному податку
відповідачем не сплачені в установлені
строки, таке зобов'язання є податковим
боргом.

Приписами Податкового кодексу України
встановлені обов'язки платників
податків, такі як, виконання законних
вимог контролюючих органів щодо
усунення виявлених порушень законів.

Згідно зі п. 87.2 ст. 87 Податкового
кодексу України джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Відповідно до статті 95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Беручи до уваги те, що суму
заборгованості відповідач у
встановлені законодавством строки не
сплатив; наявність у нього вказаної
заборгованості підтверджується даними
облікової картки та розрахунком
формування податкової заборгованості;
доказів погашення відповідачем
зазначеної заборгованості станом на
день розгляду цього спору не надано,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. 0

Доказів, які б спростовували доводи
позивача, відповідач суду не надав.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 94, ст. 105, 158 - 162, 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В
И В:

Позов Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по єдиному податку у
загальному розмірі 1261,70 грн. -
задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер 83014,
АДРЕСА_1) на розрахунковий рахунок
0005, код бюджетної класифікації
18050400, одержувач - місцевий бюджет, банк
одержувача - Головне управління
Державної казначейської служби у
Донецькій області, МФО 834016,
заборгованість по єдиному податку у
розмірі 1261,70 грн. (одна тисяча двісті
шістдесят одна грн. 70 коп.).

Постанову виготовлено у нарадчій
кімнаті 26 лютого 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецькій окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
постанови апеляційної скарги.

В разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови, з
подачею копій апеляційної скарги
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Суддя
Чучко В.М.