Справа № 2а/2570/3567/2012
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/3700/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.розглянувши у порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами адміністративну
справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
ухвалу Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22.11.2012р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2012р. у
справі № 2а/2570/3567/2012 за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Ніжині та
Ніжинському районі Чернігівської
області про визнання незаконною та
скасування вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив:

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Ніжині та
Ніжинському районі Чернігівської
області відкликати з відділу Державної
виконавчої служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
вимогу про сплату боргу №Ф-574 від 03
квітня 2012 року, яка підлягає
примусовому виконанню;

- визнати незаконною вимогу №Ф-574 від 03
квітня 2012 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Ніжині та
Ніжинському районі Чернігівської
області про стягнення з нього 4010,30 грн.
зі сплати єдиного внеску та скасувати
її.

Ухвалою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22.11.2012р.,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11.12.2012р., зазначений позов залишено
без розгляду у зв'язку з пропуском
строку звернення до суду передбаченого
ст. 99 КАС України.

На зазначені вище ухвали надійшла
касаційна скарга ОСОБА_4, в якій
ставиться питання про їх скасування,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді стосовно
обставин, необхідних для прийняття
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши і обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 99 КАС
України (в редакції на день звернення з
позовом - 13.11.2012р.) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог. Цим Кодексом та іншими законами
можуть також встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень.

Частиною третьою даної статті
передбачено, що для захисту прав,
свобод та інтересів особи цим Кодексом
та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Залишаючи позовну заяву без розгляду
суди попередніх інстанцій виходили з
того, що про порушення свого права
(прийняття оскаржуваної вимоги №Ф574
від 03 квітня 2012 року) позивач мав
дізнатися 07 квітня 2012 року,
підтвердженням чого є копія
повідомлення про вручення йому даної
вимоги (а.с.16). Однак, з даним
адміністративним позовом позивач
звернувся до суду тільки 09 листопада 2012
року, тобто з пропуском встановленого
ст. 99 КАС України 6-місячного строку
звернення до адміністративного суду.
Водночас, позивач не наводить належних
доказів поважності причин пропуску
даного строку.

Аналізуючи матеріали справи колегія
суддів погоджується з таким висновком
судів попередніх інстанцій.

Колегія суддів вважає необґрунтованим
посилання скаржника на норми
Податкового кодексу України, яким, на
його думку, встановлені інші строки.

Таким чином, судова колегія вважає, що
при вирішенні справи судами першої та
апеляційної інстанцій вірно
застосовані норми процесуального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу Чернігівського
окружного адміністративного суду від
22.11.2012р. та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11.12.2012р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: