Справа № 22321/10
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2012-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2012 р. справа № 2а-1722/10/0870

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Нагорної Л.М.
Мельника В.В.

за участю секретаря судового
засідання: Песенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції

у Запорізькому
районі Запорізької області

на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду

від 17 травня 2010 року

у справі № 2а-1722/10/0870

за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності

Фізичної особи
ОСОБА_1

АДРЕСА_1, 70417;

до відповідача Державної
податкової інспекції

у Запорізькому
районі Запорз0іької області,

вул. 3-ї
П'ятирічки, 8, м. Запоріжжя, 69096;

про скасування Актів,

встановив: Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 подано позов до
Державної податкової інспекції у
Запорізькому районі Запорізької
області про скасування податкових
повідомлень-рішень №№ /0 та
/0.

Запорізький окружний адміністративний
суд (суддя Щербак А.А.) своєю постановою
від 17 травня 2010 року позов задовольнив.

Постанова суду мотивована тим, що
виручкою від реалізації продукції та,
відповідно, об'єктом оподаткування
єдиним податком, є лише комісійна
винагорода як плата за надані послуги,
а не уся сума транзитних грошових
коштів.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі Державна податкова інспекція у
Запорізькому районі Запорізької
області, Відповідач, вказує на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
в силу Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 3 липня 1998 року N
727/98 під обсягом виручки від реалізації
продукції слід розуміти суму, фактично
отриману суб'єктом господарювання на
розрахунковий рахунок та (або) в касу.
Встановлене перевіркою перевищення
підприємцем граничного обсягу виручки
від реалізації продукції зобов'язувало
платника єдиного податку повинен
перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності; з
реєстрацією платником ПДВ, відповідно.
Суб'єкт підприємницької діяльності не
був зареєстрований платником ПДВ; отже,
несе відповідальність за
ненарахування або несплату цього
податку на рівні зареєстрованого
платника без права нарахування
податкового кредиту.

Просить постанову окружного
адміністративного суду скасувати та
ухвалити нове рішення. У позові
відмовити в повному обсязі.

Судовий розгляд адміністративної
справи здійснювався з повним
фіксуванням судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Обставини справи: уповноваженими
фахівцями держподаткінспекції
проведена виїзна позапланова
документальна перевірка
фінансово-господарської діяльності
Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
з питань дотримання вимог податкового
та валютного законодавства за період з
23.07.2007р. по 09.12.2009р.

За результатами перевірки складений
Акт № 131/172/НОМЕР_1 від 18.12.2009р.

В акті перевірки вчинено записи про
порушення:

підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2,
підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7, пункту
9.4 статті 9 Закону України «Про податок
на додану вартість» від 3 квітня 1997 року
N 168/97-ВР (168/97-ВР);

статті 13 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян» від 26 грудня 1992 року N 13-92.

Так, перевіркою встановлено, що на
розрахунковий рахунок Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 за
період з 01.01.2008р. по 05.08.2008р. надійшли
кошти у розмірі 578.150,00 грн.

Таким чином, за позицією фахівців
контролюючого органу, перевищення з
05.08.2008р. граничного обсягу виручки від
реалізації продукції зобов'язувало
платника єдиного податку ОСОБА_1
перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності; з
реєстрацією платником ПДВ, відповідно.

Всього у 2008 році Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1
отримано 4.311.491,04 грн. (4.231.560,00 грн.
торгівельного виторгу та 79.931,04 грн.
комісійної винагороди). Сума виручки,
що перевищує 500.000,00 грн., склала 3.811.491,04
грн.

На підставі Акту перевірки, 03 лютого 2010
року керівником контролюючого органу
прийняті податкові
повідомлення-рішення №№ /0 та
/0.

Згідно з підпунктом 4.2.2 б) пункту 4.2
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (2181-14), Суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1
визначено суму податкового
зобов'язання за платежами -

, податок з доходів фізичних осіб
від здійснення підприємницької
діяльності, на загальну суму 9.018,03 грн.;

, податок на додану вартість, на
загальну суму 631.072,50 грн., в їх числі
419.015,00 грн. за основним платежем.

Скасування податкових
повідомлень-рішень було предметом
судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при винесені оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Стосовно фактичних обставин справи,
встановлених судом першої інстанції,
спору між сторонами немає. За позицією
заявника апеляційної скарги,
перевищення з 05.08.2008р. граничного
обсягу виручки від реалізації
продукції зобов'язувало платника
єдиного податку перейти на загальну
систему оподаткування, обліку та
звітності; з реєстрацією платником ПДВ,
відповідно.

Проте, порушення вимог, установлених
статтею 1 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 3 липня 1998 року N
727/98 зобов'язує платника єдиного
податку перейти на загальну систему
оподаткування, починаючи з наступного
звітного періоду (кварталу).

Оподаткування перевищення граничного
обсягу виручки від реалізації
продукції звітного періоду не
передбачено а ні Указом Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» від 3
липня 1998 року N 727/98, а ні Декретом
Кабінету Міністрів України N 13-92.

Щодо реєстрації платником ПДВ.

Так, з огляду на приписи Закону України
«Про податок на додану вартість» від 3
квітня 1997 року N 168/97-ВР (168/97-ВР), якщо
особа (на яку не поширюється дія пункту
2.3 статті 2 цього Закону) , несе
відповідальність за ненарахування або
несплату цього податку на рівні
зареєстрованого платника без права
нарахування податкового кредиту та
отримання бюджетного відшкодування.

Проте, в силу підпункту 2.3.1 Закону
(168/97-ВР) особа підлягає обов'язковій
реєстрації як платник податку у разі
коли загальна сума від здійснення
операцій з поставки товарів (послуг), у
тому числі з використанням локальної
або глобальної комп'ютерної мережі, що
підлягають оподаткуванню згідно з цим
Законом, нарахована (сплачена, надана)
такій особі або в рахунок зобов'язань
третім особам, протягом останніх
дванадцяти календарних місяців
сукупно перевищує 300000 гривень (без
урахування податку на додану вартість).

Слід вказати, що терміни «виручка від
реалізації продукції», що встановлено
актом перевірки, та який вживається
статтею 1 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 3 липня 1998 року N
727/98, та «операції з поставки товарів»,
про які йде мова в підпункті 2.3.1 Закону
(168/97-ВР), є, безумовно, пов'язаними, та не
є тотожними.

Отже, базовими для аналітичних дій,
застосовне до спірного випадку, слід
було б відбирати інші суттєві
показники.

Слід вказати, що і порушення підпункту
2.3.1 пункту 2.3 статті 2, підпункту 7.3.1
пункту 7.3 статті 7, пункту 9.4 статті 9
Закону України «Про податок на додану
вартість» від 3 квітня 1997 року N 168/97-ВР
(168/97-ВР) встановлено фахівцями
контролюючого органу на підставі
інформації щодо руху грошових коштів
внаслідок відсутності первинних
бухгалтерських документів.

В межах апеляційної скарги підстави
для скасування або зміни рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Запорізькому
районі Запорізької області залишити
без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 17 травня 2010
року у справі № 2а-1722/10/0870 - без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник