Справа № 2а-5925/10/1370
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року Справа № 14128/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Кухтея Р.В., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Львівського державного
інституту новітніх технологій та
управління імені В’ячеслава Чорновола
на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 28.12.2010 року
в справі за позовом Львівського
державного інституту новітніх
технологій та управління імені
В’ячеслава Чорновола до Державної
інспекції з контролю за цінами у
Львівській області про визнання
протиправним та скасування рішення про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2010 року Львівський державний
інститут новітніх технологій та
управління імені В’ячеслава Чорновола
звернувся до суду з позовом до
Державної інспекції з контролю за
цінами у Львівській області про
визнання протиправним та скасування
рішення про застосування економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін. З врахуванням уточнень
позовних вимог, позивач просив визнати
неправомірним та скасувати рішення
відповідача № 147 від 29.04.2010 року в
частині застосування економічних
санкцій за завищення плати за навчання
для студентів контрактної форми
навчання 2009 року поступлення за період
з серпня 2009 року по 23.04.2010 року.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 28.12.2010 року
позов задоволено частково. Визнано
протиправним рішення Державної
інспекції з контролю за цінами у
Львівській області № 147 від 29.04.2010 року
про застосування економічних санкцій
за порушення державної дисципліни цін
в частині вилучення у Львівського
державного інституту новітніх
технологій та управління імені
В’ячеслава Чорновола в дохід
бюджету Франківського району м. Львова
грошових коштів в сумі 88294,50 грн. В
задоволенні решти позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив Львівський державний
інститут новітніх технологій та
управління імені В’ячеслава Чорновола
, який в апеляційній скарзі просить її
скасувати та прийняти нове рішення про
повне задоволення позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції порушив норми
матеріального права та не взяв до
уваги, що інститутом для абітурієнтів
набору 2009 року було здійснено не
підвищення плати за надання освітніх
послуг, за що передбачена встановлена
законом відповідальність у вигляді
застосування економічних санкцій, а на
підставі планів нового навчального
плану було встановлено розрахункову
ціну за навчання першого курсу 2009-2010
навчального року. Крім того,
невиконання вимог постанови КМ України
№903 від 12.08.2009 року щодо приведення у
відповідність до цієї постанови уряду
Порядку надання платних послуг
державними навчальними закладами від
27.10.1997 року № 383/239/131 унеможливило
виконання п.1 постанови КМ України №903
від 12.08.2009 року щодо граничної межі
підвищення плати за надання платних
послуг в сфері освіти.

Особи, які беруть участь в розгляді
справи, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, в
судове засідання не прибули, що дає
підстави для розгляду справи в порядку
письмового провадження за наявними в
ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню
підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Державною інспекцією з контролю за
цінами у Львівській області проведено
планову перевірку Львівського
державного інституту новітніх
технологій та управління імені
В’ячеслава Чорновола з питань
формування та застосування плати за
освітні послуги, в тому числі
дотримання вимог Закону України «Про
освіту», постанови КМ України від 12.08.2009
року № 903 «Про удосконалення механізму
регулювання плати за послуги у сфері
освіти».

Як зазначено в акті перевірки № 000210 від
26.04.2010 року, позивач порушив вимоги
зазначеної постанови уряду, при цьому
вартість навчання студентів в 2009-2010
навчальному році розрахував в розмірі,
що перевищує вартість навчання і 2008-2009
навчальному році з врахуванням рівня
інфляції більшого, ніж офіційно
визначеним за попередній навчальний
рік - 122,3%. Зростання вартості навчання в
2009-2010 навчальному році по окремих
спеціальностях у позивача складало від
11,3% до 45,8% в цілому. Контролюючий орган
прийшов до висновку, що внаслідок
безпідставно завищеної вартості
навчання позивачем необґрунтовано
отримано виручку за період з серпня 2009
року по квітень 2010 року на загальну
суму 54367,65 грн. Крім того, відповідач
встановив безпідставне стягнення
оплати за виготовлення дипломів та
додатків до них в сумі 2612,00 грн. та
безпідставне включення статті
«Продукти харчування» в рахунок плати
за навчання та отримання
необґрунтованої виручки 49457,08 грн.
Загальна сума необґрунтованої виручки
складала 106436,73 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято оскаржуване
рішення № 147 від 29.04.2010 року, яким на
підставі ст. 14 Закону України «Про ціни
і ціноутворення» вилучено у позивача в
дохід бюджету Франківського району м.
Львова суми економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін
319310,19 грн. (сума порушення 106436,73 грн. +
штраф (106436,73 грн.х2).

Це рішення оскаржене позивачем тільки
в частині застосування економічних
санкцій за безпідставне завищення
вартості навчання позивачем та
необґрунтовано отриману виручку за
період з серпня 2009 року по квітень 2010
року на загальну суму 54367,65 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги
позивача, суд першої інстанції виходив
з того, що позивач правомірно включив
суму оплачених освітніх послуг за
перший семестр 2009-2010 навчального року
до набрання чинності постанови КМ
України від 12.08.2009 року № 903 «Про
удосконалення механізму регулювання
плати за послуги у сфері освіти», а
після набрання постановою чинності на
договірні відносини навчального
закладу та студентів в частині розміру
плати за навчання мали поширюватися
обмеження, встановлені постановою
уряду. Позивач повинен був внести зміни
у відповідні договори та привести
розмір оплати у відповідність до
вказаної постанови, проте таких дій він
не вчинив, тому застосовані економічні
санкції відповідача в розмірі 88294,50 грн.
є неправомірними, а в частині решти
суми санкцій такі санкції відповідають
вимогам законодавства.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погодитися не
може.

Відповідно до п.1 постанови КМ України
від 12 серпня 2009 р. N 903 «Про
удосконалення механізму регулювання
плати за послуги у сфері освіти», яка
набрала законної сили з 1.09.2009 року,
встановлено, що підвищення плати за
надання платних послуг у сфері освіти у
2009/2010 навчальному році не може
перевищувати офіційно визначений
рівень інфляції за попередній
календарний рік.

На час спірних правовідносин питання
щодо порядку надання платних послуг у
сфері освіти регулювалися Порядком
надання платних послуг державними
навчальними закладами, затвердженим
наказом Міністерства освіти України,
Міністерства фінансів України,
Міністерства економіки України від 27
жовтня 1997 р. N 383/239/131 та зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 12 грудня
1997 р. за N 596/2400.

Відповідно до п.2 постанови КМ України
від 12 серпня 2009 р. N 903 Міністерству
освіти і науки разом з Міністерством
фінансів та Міністерством економіки
необхідно було привести у двотижневий
строк Порядок надання платних послуг
державними навчальними закладами,
затверджений спільним наказом від 27
жовтня 1997 р. N 383/239/131 у відповідність з
цією постановою.

Відповідно до статті 64 Закону України
«Про вищу освіту» розмір плати за весь
строк навчання або за надання
додаткових освітніх послуг
встановлюється вищим навчальним
закладом у грошовій одиниці України -
гривні, з урахуванням офіційно
визначеного рівня інфляції за
попередній календарний рік.

Розмір плати за весь строк навчання або
за надання додаткових освітніх послуг
встановлюється у договорі, що
укладається між вищим навчальним
закладом та особою, яка навчатиметься,
або юридичною особою, що оплачуватиме
навчання або надання додаткових
освітніх послуг, і не може змінюватися
протягом усього строку навчання.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» у разі, якщо норма закону
чи іншого нормативно-правового акта,
виданого відповідно до закону,
припускає неоднозначне тлумачення
прав і обов'язків суб'єкта
господарювання або органу державного
(контролю) та його посадових осіб,
рішення приймається на користь
суб'єкта господарювання.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач уклав угоди із студентами на
навчання, в яких визначено, крім іншого,
і розмір оплати за підготовку за
освітньо -кваліфікаційним рівнем
молодший спеціаліст, бакалавр,
спеціаліст, магістр денної форми
навчання на умовах контракту до
введення в дію постанови Кабінету
Міністрів України від 12.08.2009 р. № 903 " Про
удосконалення механізму регулювання
плати за послуги у сфері освіти ",
відповідно до якої, граничний рівень
підвищення плати за надання платних
послуг у сфері освіти у 2009-2010
навчальному році не може перевищувати
офіційно визначений рівень інфляції за
попередній календарний рік.

Чинним на час виникнення спірних
правовідносин законодавством України
не передбачалося права контролюючого
органу вимагати від однієї із сторін
договору змінювати його умови, тому
висновок суду першої інстанції про
приведення розміру оплати за навчання
після набрання чинності постанови
уряду у відповідність з постановою є
безпідставним.

Крім того, порядок надання платних
послуг державним навчальним закладам
Міністерством освіти і науки,
Міністерством фінансів та
Міністерством економіки на момент
виникнення спірних правовідносин не
був приведений у відповідність до
зазначеної постанови Кабінету
Міністрів України від 12.08.2009 р. № 903 " Про
удосконалення механізму регулювання
плати за послуги у сфері освіти ", чим
було порушено вимоги п.2 цієї постанови
та унеможливило виконання позивачем
вимог п. 1 зазначеної постанови уряду.

Враховуючи вищевикладене, відсутні
будь-які підстави вважати, що позивачем
було порушено вимоги постанови
Кабінету Міністрів України від 12.08.2009
року № 903 " Про удосконалення механізму
регулювання плати за послуги у сфері
освіти " після набрання нею чинності та
отримано необґрунтовану виручку через
завищення оплати за навчання.

А отже, рішення Державної інспекції з
контролю за цінами у Львівській
області № 147 від 29.04.2010 року «Про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін» в
частині таких санкцій за безпідставне
завищення вартості навчання позивачем
та необґрунтовано отриману виручку за
період з серпня 2009 року по квітень 2010
року на загальну суму 54367,65 грн.
прийняте відповідачем необґрунтовано
та підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції на ці обставини
належної уваги не звернув, а частково
задовольнив позов з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
в зв'язку з чим оскаржувана постанова
підлягає скасуванню з прийняттям
нової постанови про повне задоволення
позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Львівського
державного інституту новітніх
технологій та управління імені
В’ячеслава Чорновола задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 28.12.2010 року
в справі № 2а-5925/10/1370 скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної інспекції з контролю
за цінами у Львівській області № 147 від
29.04.2010 року в частині застосування
економічних санкцій до Львівського
державного інституту новітніх
технологій та управління імені
В’ячеслава Чорновола за завищення
плати за навчання для студентів
контрактної форми навчання 2009 року
поступлення за період з серпня 2009 року
по 23.04.2010 року

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
Р.В. Кухтей

Д.М. Старунський