Справа № 577/405/14-а
Суддя: Галян С. В.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/405/14-а
Провадження № 2-а/577/15/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

"27" лютого 2014 р.

Конотопський міськрайонний суд
Сумської області

в складі: головуючого судді
Галяна С.В.

при секретарі
Кучер Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Конотопі
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Конотопі та Конотопському
районі Сумської області про визнання
неправомірною відмову у призначенні
пенсії за віком, як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, зобов"язання призначити пенсію,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача про визнання
неправомірним рішення, пов»язаного з
відмовою у призначенні пенсії зі
зменшенням пенсійного віку, мотивуючи
свої вимоги тим, що відповідно до ст. 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
має право на отримання пенсії із
зменшенням пенсійного віку на вісім
років. Тому, коли 09 червня 2013 року йому
виповнилося 52 роки, він 29 серпня 2013 року
звернувся до управління Пенсійного
фонду в м. Конотопі та Конотопському
районі з заявою про призначення йому
пенсії за віком, як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС. Але лише 04
вересня 2013 року від відповідача
надійшла відповідь про відмову у
призначенні пенсії у зв»язку з
відсутністю необхідних документів, що
підтверджують фактичну кількість днів
роботи в зоні відчуження в період
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З 24.08.1987 року по 26.08.1987 року, з 07.09.1987
року по 10.09.1987 року, з 09.10.1987 року по
12.10.1987 року та з 04.11.1987 року по 07.11.1987 року
він працював в трудових поїздках на
дільницях Іолча, Посудово, Зимовище на
виконанні ліквідаційних робіт в зоні
відчуження Чорнобильської АЕС. Після
ліквідації наслідків аварії він був
визнаний учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1987 р. 2-ї категорії і до цього часу
користується всіма видами пільг та
компенсацій, передбачених
законодавством для учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
відповідними змінами та доповненнями,
учасники ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, які пропрацювали у зоні
відчуження у 1987 році - не менше 14
календарних днів, пенсія надається із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державної
пенсії, на 8 років.

Він вважає вказану відмову
необґрунтованою і незаконною, оскільки
маються всі документи, які безперечно
підтверджують факт його роботи у зоні
відчуження ЧАЕС у період з 24.08.1987 року
по 26.08.1987 року, з 07.09.1987 року по 10.09.1987
року, з 09.10.1987 року по 12.10.1987 року та з
04.11.1987 року по 07.11.1987 року і тому пенсія
за віком зі зниженням пенсійного віку
на 8 років йому повинна бути призначена.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Представник відповідача
Тарасенко О.М. позовні вимоги не
визнала та пояснила, що 29 серпня 2013 року
ОСОБА_1 подав до управління Пенсійного
фонду України в м. Конотопі та
Конотопському районі заяву про
призначення пенсії за віком згідно
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Надані до заяви документи, щодо участі
в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
не містять фактичну кількість днів
роботи в зоні відчуження. Інші
документи щодо роботи в зоні
відчуження не надавалися. Враховуючи
викладене, в призначенні пенсії із
зменшенням пенсійного віку було
відмовлено. Прохає в задоволенні
позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача Тарасенко
О.М., вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'яти років.

Згідно ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
відповідними змінами та доповненнями,
учасники ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС , які пропрацювали у зоні
відчуження у 1987 році - не менше 14
календарних днів, пенсія надається із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державної
пенсії, на 8 років.

Пунктом 7 г) Порядку надання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії передбачено, що до
заяви про призначення пенсії додаються
документи, які засвідчують особливий
статус особи (посвідчення учасника
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС та довідка про період (періоди)
участі в ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, форма якої
затверджена постановою Державного
комітету СРСР по праці та соціальним
питанням від 09 березня 1988 року № 122,
посвідчення потерпілого від
Чорнобильської катастрофи). У разі
неможливості подання довідки за формою
№ 122 в разі ліквідації підприємства,
установи, організації, для визначення
права на призначення пенсії надаються
інші первинні документи, що
стверджують період роботи в зоні
відчуження: табелі обліку робочого
часу за період роботи в зоні; копії
відомостей (особових рахунків) на
виплату заробітної плати; інші
первинні документи, які містять дані
про місце, термін (період) та характер
виконуваних робіт по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3) є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія
2), що підтверджується відповідним
посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.11).

29 серпня 2013 року позивач звернувся
до управління Пенсійного фонду України
в м. Конотопі та Конотопському районі з
заявою про призначення йому пенсії за
віком зі зниженням пенсійного віку на 8
років у відповідності зі ст. 55 Закону
України « Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
До заяви були додані документи про
період роботи у зоні відчуження з 24.08.1987
року по 26.08.1987 року, з 07.09.1987 року по
10.09.1987 року, з 09.10.1987 року по 12.10.1987 року
та з 04.11.1987 року по 07.11.1987 року (а.с.
5-11,25-35). Тобто вказані документи містять
вказівку на конкретний період роботи в
зоні відчуження, що передбачено п. 7 г)
Порядку надання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсії. Вказаний порядок
не передбачає зазначення кількості
днів роботи в зоні відчуження, а
передбачає саме зазначення
конкретного періоду роботи і є
належним доказом того, що позивач у
періоди з 24.08.1987 року по 26.08.1987 року, з
07.09.1987 року по 10.09.1987 року, з 09.10.1987 року
по 12.10.1987 року та з 04.11.1987 року по 07.11.1987
року брав участь в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

Крім того, перебування ОСОБА_1 у
відрядженні в зоні відчуження з метою
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
також підтверджується тим, що за роботу
на дільницях Іолча, Посудово, Зимовище
у періоди з 24.08.1987 року по 26.08.1987 року, з
07.09.1987 року по 10.09.1987 року, з 09.10.1987 року
по 12.10.1987 року та з 04.11.1987 року по 07.11.1987
року ОСОБА_1 виплачена заробітна плата
з урахуванням коефіцієнта 2 та 75% від
тарифної ставки замість
відряджувальних відповідно до
Постанови Ради Міністрів України та
Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7
(а.с.6-10,25-34).

Як зазначив Конституційний Суд
України у рішенні від 25.10.2000 р. №12-рп/2000 -
зоною відчуження є територія, що з
26.04.1986 року охоплює ту частину
радіаційно небезпечних земель, рівень
забруднення яких зумовив необхідність
евакуації населення у 1986 році на
підставі відповідних актів органів
державної влади, незалежно від часу
прийняття цих актів та проведення
евакуації.

Відповідно до абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 1 постанови Ради
Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10
червня 1986 року N 207-7 (207с-86-п) оплата праці
працівників підприємств, організацій і
установ, відряджених у зону відчуження
для виконання робіт, пов'язаних з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в
зоні відчуження і запобіганням
забрудненню навколишнього середовища,
провадилась у III, II, I зонах небезпеки у
4-, 3-, 2-кратному розмірах тарифної
ставки понад середньомісячну
заробітну плату, яка відповідно до
чинного законодавства зберігалась за
основним місцем роботи.

На решті території зони
відчуження, що не була віднесена до зон
небезпеки (зона особливого контролю),
оплата праці повинна була провадитись
з дня аварії в однократному розмірі
тарифних ставок, посадових окладів
відповідно до постанови ЦК КПРС,
Президії Верховної Ради СРСР, Ради
Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986
року N 524-156 (0524400-86) (постанова Ради
Міністрів УРСР від 08.05.86 року N 168 (168с-86-п)
та абзацу четвертого підпункту 1 пункту
1 постанови Ради Міністрів УРСР і
Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7
(207с-86-п). Зазначене повідомлялось
листом Держкомпраці УРСР і Укрпрофради
від 08.01.87 року N 05/2-25-2; 03-51-8.

Отже, застосування коефіцієнта 2 при
виплаті заробітної плати за період з
24.08.1987 року по 26.08.1987 року, з 07.09.1987 року
по 10.09.1987 року, з 09.10.1987 року по 12.10.1987
року та з 04.11.1987 року по 07.11.1987 року
свідчить про те, що ОСОБА_1 у цей час
працював саме у зоні відчуження, у
зв"язку з чим посилання представників
відповідача на відсутність документів
підтверджуючих перебування позивача у
вказаний період в зоні відчуження, не
може заслуговувати на увагу суду,
оскільки спростовуються наведеними
доказами.

Аналіз зібраних по справі доказів
доводить, що ОСОБА_1 у період з 24.08.1987
року по 26.08.1987 року, з 07.09.1987 року по
10.09.1987 року, з 09.10.1987 року по 12.10.1987 року
та з 04.11.1987 року по 07.11.1987 року брав
участь в ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС в зоні
відчуження за що отримав заробітну
плату з урахуванням коефіцієнта 2 та 75%
від тарифної ставки замість
відряджувальних.

Відсутність же інших первинних
документів, які підтверджували б
перебування ОСОБА_1 у зоні відчуження у
період з 24.08.1987 року по 26.08.1987 року, з
07.09.1987 року по 10.09.1987 року, з 09.10.1987 року
по 12.10.1987 року та з 04.11.1987 року по 07.11.1987
року, на переконання суду, є
підтвердженням їх незбереження в
установі, а не доказом того, що ОСОБА_1
не перебував в зоні відчуження в
указані періоди.

Також слід зазначити, що згідно
вищевказаного Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій при наявності
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та довідки про період (періоди) участі в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС за формою,
затвердженою постановою Державного
Комітету СРСР по праці та соціальних
питаннях від 09.03.88 N 122, надання будь-яких
інших документів не є обов"язковим.

За наведених обставин суд приходить
до переконання, що ОСОБА_1 має право на
призначення йому пенсії зі зменшенням
пенсійного віку на 8 років, згідно ст. 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Після досягнення 52 років, позивач
29.08.2013 року звернувся до управління
Пенсійного фонду України в м. Конотоп
та Конотопському районі з заявою про
призначення пенсії зі зниженням
пенсійного віку згідно ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". До заяви
були також додані наступні документи,
як передбачені, так і не передбачені
Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій:

- документи про стаж (трудова книжка та
її копія, копія військового квитка);

- копія паспорта;

- довідка податкової адміністрації про
присвоєння ідентифікаційного номера;

- копія посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987 році;

- довідка колійно-машинної станції № 285
ст. Бахмач № 4 від 20 01.1998 року;

- довідка колійно-машинної станції № 285
ст. Бахмач № 79 від 08 12.1997 року;

- довідка виконавчого комітету
Підлипенської сільської ради № 2403 від
27.10.1992 ;

- довідка колійно-машинної станції № 285
ст. Бахмач № 14 від 26 10.1992;

- довідка відокремленого підрозділу
Бахмацької колійної машинної станції
№ 285 від 11.06.2013 року №13;

- довідка відокремленого підрозділу
Бахмацької колійної машинної станції
№ 285 від 21.08.2013 року №356;

- довідка колійно-машинної станції № 285
ст. Бахмач № 29 від 29.0 7.2013 року.

- довідка відокремленого підрозділу
Бахмацької колійної машинної станції
№28 від 29.07.2013 року.

Наявність зазначених документів не
заперечують і представники
відповідача, що відповідно до ст.72 ч.3
КАС України, може не доказуватись.

Як вбачається з листа управління
Пенсійного фонду України від 04.09.2013
року ОСОБА_1 було відмовлено у
призначенні пенсії зі зниженням
пенсійного віку згідно Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", оскільки
фактично робота у зоні відчуження за
період з 24.08.1987 року по 26.08.1987 року, з
07.09.1987 року по 10.09.1987 року, з 09.10.1987 року
по 12.10.1987 року та з 04.11.1987 року по 07.11.1987
року наданими документами не
підтверджується (а.с.12).

Разом з тим, зроблений висновок, на
переконання суду, є хибним та такими що
не відповідає вимогам чинного
законодавства.

Згідно частини 1, 2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що представники
відповідача не надали достатніх
беззаперечних доказів на
обґрунтування правомірності відмови.

Враховуючи те, що:

- позивач 29.08.2013 року звернувшись до
управління Пенсійного фонду України в
м. Конотопі та Конотопському районі з
заявою про призначення йому пенсії
відповідно до ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", подав всі
необхідні документи, які передбачені
Порядком подання та оформлення
документів для призначення пенсій та
оформлені відповідно до вимог чинного
законодавства;

- надані документи підтверджують його
особливий статус, а саме те, що він у
період з 24.08.1987 року по 26.08.1987 року, з
07.09.1987 року по 10.09.1987 року, з 09.10.1987 року
по 12.10.1987 року та з 04.11.1987 року по 07.11.1987
року брав участь у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
в зоні відчуження на дільницях Іолча,
Посудово, Зимовище, за що отримав
заробітну плату, з урахуванням
коефіцієнту 2 та 75% від тарифної ставки
замість відряджувальних, ОСОБА_1 має
право на призначення йому пенсії
відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Конотопі та Конотопському районі,
щодо відмови в призначенні пенсії зі
зменшенням пенсійного віку є
неправомірними.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що доводи позивача викладені в
позовній заяві є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись: Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 N 22-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27 грудня
2005 р. за N 1566/11846, "Про затвердження
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 100, 158-163
КАС України, суд -

П О С Т
А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати неправомірним рішення
управління Пенсійного фонду України в
м. Конотопі та Конотопському районі
щодо відмови у призначенні пенсії
ОСОБА_1 зі зменшенням пенсійного віку
відповідно до ст.55 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок аварії на
ЧАЕС".

Зобов»язати управління Пенсійного
фонду України в м. Конотопі та
Конотопському районі призначити
ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного
віку , як учаснику ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
відповідно до ст.55 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок аварії на
ЧАЕС", з моменту виконання ОСОБА_1 52
років, тобто з 09 червня 2013 року.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги до Конотопського
міськрайонного суду протягом 10 днів з
дня проголошення постанови.

Суддя: С. В. Галян