Справа № 803/2684/13-а
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
Справа №
876/1105/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря
Рак Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Луцького районного управління юстиції
Новосад Олени Анатоліївни про визнання
рішення незаконним та зобов'язання
вчинити дії,-

в с т а н
о в и в:

У грудні 2013 року представник ОСОБА_1 -
ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до
суду із позовом до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Луцького
районного управління юстиції Новосад
Олени Анатоліївни (далі - відповідач)
про визнання незаконним рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень і просив зобов'язати
відповідача провести державну
реєстрацію нерухомого майна -
земельної ділянки (кадастровий номер
:06:000:5508, площею 0,3599, розташованої
на території Заборольської сільської
ради Луцького району).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що для
проведення державної реєстрації
земельної ділянки подані всі необхідні
документи, зокрема свідоцтво про право
на спадщину за заповітом, копію
державного акту на право приватної
власності на землю, витяг з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку, проте державним реєстратором
було відмовлено в проведенні державної
реєстрації права власності на земельну
ділянку, що є порушенням чинного
законодавства.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на незаконність постанови
і ухвалення її з порушенням норм КАС
України. Зокрема, зазначає, що
відповідач не надала доказів
правомірності відмови у проведенні
державної реєстрації, а суд першої
інстанції зробив помилковий висновок
про наявність підстав для відмови у
проведенні державної реєстрації
земельної ділянки.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги апеляційної
скарги і просив скасувати постанову
суду першої інстанції і прийняти нову,
якою задовольнити його позовні вимоги.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явилися, належним чином
повідомлялися про час і місце справи і
оскільки їхня явка не є обов'язковою,
апеляційний розгляд справи проведено у
їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення
виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану постанову
суд першої інстанції виходив з того, що
в порушення норм Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 року № 1952-VI (далі - Закон № 1952) та
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затверджене постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року № 703
(далі - Порядок № 703) (чинного на час
вчинення оспорюваних дій) позивачем не
було надано державному реєстратору
державного акту на право приватної
власності на ѕ земельної ділянки, не
представлено опису та погодження меж з
власником земельних ділянок.

Колегія суддів погоджується з
висновками, зробленими судом першої
інстанції з наступних мотивів.

28 листопада 2013 року позивач звернувся
до відповідача з заявою щодо
проведення державної реєстрації права
приватної власності на земельну
ділянку, кадастровий номер
:06:000:5508, площею 0,3599 га,
розташованої на території
Заборольської сільської ради Луцького
району Волинської області. До заяви
представником було додано свідоцтво
про право на спадщину за заповітом,
копію державного акту на право
приватної власності на землю, витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень та процедура державної
реєстрації регулюються Законом № 1952 та
Порядком № 703.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 16 Закону № 1952,
разом із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
подаються документи, необхідні для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, та документ, що підтверджує
оплату послуг з державної реєстрації
прав та їх обтяжень.

Згідно з пунктом 16 Порядку № 703, за
результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 703,
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень виключно за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно свідоцтва право на спадщину за
заповітом від 22 листопада 2012 року №
293296, спадщина, на яку видане свідоцтво
ОСОБА_1 складається з земельної ділянки
площею 0,5206 га (а.с. 5).

Враховуючи, що спадщина на яку видане
свідоцтво складається з земельної
ділянки площею 0,5206 га в цілому, а не як
частину спадкового майна, колегія
суддів погоджується з твердженням, що є
неприйнятним звернення представника
позивача із заявою щодо проведення
державної реєстрації нерухомого майна
на ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,3599
га., при відсутності згоди його
довірителя на реєстрацію земельної
ділянки такою площею

Згідно копії державного акту на право
приватної власності на землю № 095602
слідує, що на ѕ частини земельної
ділянки видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом Луцькою районною
державною нотаріальною конторою 06.03.2002
року (а.с. 6).

Відповідно до п. 33 Порядку № 703 для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
земельну ділянку заявник, крім
документів, що зазначені у пунктах 27, 28,
30 і 31 цього Порядку, подає витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку (у разі, коли в
документах, що зазначені у пункті 27
цього Порядку, відсутні відомості про
кадастровий номер земельної ділянки).

А згідно пункту 33-1 цього Порядку, для
проведення державної реєстрації права
користування на земельні ділянки,
сформовані шляхом поділу або
об'єднання раніше сформованих
земельних ділянок, які перебувають у
користуванні, заявник, крім документів,
що зазначені у пункті 28 цього Порядку,
подає документ, що підтверджує
виникнення права користування на
раніше сформовану земельну ділянку і
зазначений у пункті 27 цього Порядку.

В порушення зазначеного, позивачем не
було надано державному реєстратору
державного акту на право приватної
власності на ѕ земельної ділянки, не
представлено опису та погодження меж з
власником земельних ділянок.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та надав їм
належну правову оцінку, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні не спростовуються і
підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу ОСОБА_1 слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,198,200,205,206,254 КАС
України, суд, -

у х в а
л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 26
грудня 2013 року у справі № 803/2684/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Ухвала в повному обсязі складена 03.03.2014
року