Справа № 201/15058/13-а
Суддя: Брага А. В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/201/400/2013
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року
Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

головуючого судді - Браги А.В.,

при секретарі - Обоянській М.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Лещенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
адміністративну справу № 201/15058/13-а за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області про скасування постанови про
притягнення особи до адміністративної
відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2013 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом в якому
просив суд визнати незаконною та
скасувати постанову інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області № 1274 від 15
листопада 2013 року по справі про
адміністративне правопорушення,
винесену у відношенні позивача. В
обґрунтування своїх вимог посилається
на те, що 06 листопада 2013 року
спеціалістами інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області була
проведена позапланова перевірка
дотримання законодавства про захист
прав споживачів торгового об'єкту ТОВ
«САВ-Дістрибьюшн», розташованого за
адресою: м. Дніпропетровськ, пл.
Петровського, 5. 15 листопада 2013 року
начальником установи відповідача була
винесена постанова по справі про
адміністративне правопорушення, якою
до позивача було застосовано стягнення
у розмірі 170,00 гривень за
адміністративні правопорушення,
передбачені ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 188-1 КУпАП.
Підставою для винесення оскаржуваної
постанови є протокол про
адміністративне правопорушення від 12
листопада 2013 року, відповідно до якого
позивачем не були виконані вимоги
посадових осіб виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів та
допущені порушення вимог маркування
товару. Із винесеною відповідачем
постановою позивач не погоджується у
повному обсязі, вважає її незаконною,
необґрунтованою та такою, що підлягає
скасуванню з наступних підстав.
Вказував, що обов'язок щодо маркування
товару покладається саме на виробника
такого товару та на постачальника
товару, тому вся продукція, що
надходить для реалізації, містить
належне маркування до початку її
реалізації. Крім того, відповідно до
оскаржуваної постанови № 1274 від 15
листопада 2013 року до позивача було
застосовано штрафні санкції, за
начебто встановлені порушення,
передбачені ст. 155 ч. 1, ст. 188-1 ч. 1 Кодексу
України про адміністративне
правопорушення. Проте, перевірок з
працевлаштування в період з 06
листопада 2013 року по 08 листопада 2013
року в торговому об'єкті ТОВ «САВ -
Дістрибьюшн», розташованого за
адресою: м. Дніпропетровськ, пл.
Петровського, 5 не проводилось, ані
органом з працевлаштування, ані
посадовими особами відповідача,
оскільки це не входить до кола їх
повноважень. Втім, всупереч
відсутності у відповідача доказів
порушення позивачем норм ч. 1 ст. 155, ч. 1
ст. 188-1 КУпАП, ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності
саме за цими статтями КУпАП.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив їх задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві
та обґрунтовуючи їх доказами, наявними
в матеріалах справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував у повному обсязі та
просив суд винести рішення, яким
відмовити в їх задоволенні.

Вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача,
ознайомившись із вказаною позовною
заявою та дослідивши матеріали
адміністративної справи, суд приходить
до наступного висновку на підставі
нижчевикладеного.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до акту перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів серії 002937 від 06
листопада 2013 року, інспекцією з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області було
здійснено перевірку торгового об'єкту
ТОВ «САВ - Дістрибьюшн», за
результатами якої було винесено припис
та позивача зобов'язано усунути
недоліки, що зазначені в акті
перевірки, у тому числі не допускати
реалізації товарів, яке не
відповідають вимогам НТД по
маркуванню, а також без необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації.

13 листопада 2013 року посадовими особами
відповідача було складено протокол про
адміністративне правопорушення серії
ГА № 001488, згідно якого керуючий
магазином «Фокстрот ТОВ
«САВ-Дістрибьюшн» пл. Петровського, 5, 06
- 08 листопада 2013 року ОСОБА_1 допустив
порушення вимог маркування товару,
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про товар, в наслідок чого були
порушені вимоги пп. 17, 21 Постанови КМУ
від 15 червня 2006 року № 833 «Про
затвердження Порядку провадження
торговельної діяльності та правил
торговельного обслуговування на ринку
споживчих товарів», ст. 155 ч. 1 КУпАП (а.с.
9).

Також в судовому засіданні
встановлено, що 15 листопада 2013 року на
підставі зазначеного протоколу
відповідачем було винесено
оскаржувану позивачем постанову в
справі про адміністративне
правопорушення № 1274, якою ОСОБА_1 було
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбачених ст.ст. 155 ч. 1, 188-1 ч. 1 КУпАП
та постановою було накладено
адміністративне стягнення у вигляді
адміністративного штрафу в сумі 170,00
гривень, тим самим притягнуто до
адміністративної відповідальності
(а.с. 8).

Крім того, в матеріалах справи наявна
посадова інструкція керуючого
магазином, відповідно до якої позивач
виконує свої посадові обов'язки, як
керуючий магазином ТОВ
«САВ-Дістрибьюшн». В даній посадовій
інструкції відсутній прямий обов'язок
позивача відповідати за маркування
товарів, які реалізуються магазином.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, врегульовані нормами
Кодексу України про адміністративне
правопорушення, Кодексу
адміністративного судочинства
України, Закону України «Про захист
прав споживачів» та нормами інших
нормативно - правових актів.

Згідно ст. 6 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»,
підставами для здійснення
позапланових заходів є: подання
суб'єктом господарювання письмової
заяви до відповідного органу
державного нагляду (контролю) про
здійснення заходу державного нагляду
(контролю) за його бажанням; виявлення
та підтвердження недостовірності
даних, заявлених у документах
обов'язкової звітності, поданих
суб'єктом господарювання; перевірка
виконання суб'єктом господарювання
приписів, розпоряджень або інших
розпорядчих документів щодо усунення
порушень вимог законодавства, виданих
за результатами проведення планових
заходів органом державного нагляду
(контролю); звернення фізичних та
юридичних осіб про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства.
Позаплановий захід у цьому разі
здійснюється тільки за наявності згоди
центрального органу виконавчої влади
на його проведення; неподання у
встановлений термін суб'єктом
господарювання документів
обов'язкової звітності без поважних
причин, а також письмових пояснень про
причини, які перешкоджали поданню
таких документів; настання аварії,
смерті потерпілого внаслідок
нещасного випадку або професійного
захворювання, що було пов'язано з
діяльністю суб'єкта господарювання.
Під час проведення позапланового
заходу з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю). Проведення позапланових
заходів з інших підстав, крім
передбачених цією статтею,
забороняється, якщо інше не
передбачається законом або
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України. Суб'єкт
господарювання повинен ознайомитися з
підставою проведення позапланового
заходу з наданням йому копії
відповідного документа. Строк
здійснення позапланового заходу не
може перевищувати десяти робочих днів,
а щодо суб'єктів малого підприємництва
- двох робочих днів, якщо інше не
передбачено законом. Продовження
строку здійснення позапланового
заходу не допускається.

Відповідно до п. 17 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку провадження торговельної
діяльності та правил торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів» від 15 червня 2006 року № 833,
забороняється продаж товарів, що не
мають відповідного маркування,
етикетування або інструкції про їх
застосування (в установлених
випадках), а також належного товарного
вигляду, на яких строк придатності не
зазначено або зазначено з порушенням
вимог нормативних документів, строк
придатності яких минув, а також тих, що
надійшли без документів, передбачених
законодавством, зокрема які
засвідчують їх якість та безпеку.

Згідно п. 21 Постанови Кабінету
Міністрів України від 15 червня 2006 року
№ 833, суб'єкт господарювання
зобов'язаний: надавати споживачеві
(покупцеві) у доступній формі
необхідну,

достовірну та своєчасну інформацію
про товари; усіляко сприяти
споживачеві (покупцеві) у вільному
виборі товарів і додаткових послуг, на
його вимогу провести перевірку

якості, безпеки, комплектності, міри,
ваги та ціни товарів з наданням йому
контрольно-вимірювальних приладів,
документів, які підтверджують якість,
безпеку, ціну товарів; забезпечити
можливість використання спеціальних
платіжних засобів під час здійснення
розрахунків за продані товари (надані
послуги) відповідно до законодавства;
перевірити справність виробу,
продемонструвати, за можливості, його
роботу та ознайомити споживача з
правилами користування; забезпечити
приймання, зберігання і продаж товарів
та

продукції, виготовленої у закладі
ресторанного господарства, відповідно
до законодавства; забезпечити доступ
споживачів до торговельних об'єктів
без здавання на збереження особистих
речей, крім товарів, реалізація яких
здійснюється у таких торговельних
об'єктах; створити умови для збереження
речей споживачів, у разі, коли вхід до
торговельного об'єкта з товарами, які
реалізуються в таких закладах,
заборонено.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 КУпАП порушення
правил торгівлі, виконання робіт і
надання послуг працівниками торгівлі,
громадського харчування та сфери
послуг, громадянами, які займаються
підприємницькою діяльністю тягне за
собою накладення штрафу від одного до
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Згідно п. 1 ст. 188-1 КУпАП невиконання
посадовою особою, яка користується
правом прийняття на роботу і
звільнення, розпорядження виконавчого
органу сільської, селищної, міської
ради, місцевої державної адміністрації
або рішення служби у справах дітей чи
рішення іншого органу про
працевлаштування осіб, забезпечення
роботою яких відповідно до
законодавства покладено на ці органи
тягне за собою накладення штрафу від
п'яти до восьми неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 18 ч. 1 п. 2 КАС України
місцевим загальним судам, до яких
відносяться і районні в місті суди, як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень суб'єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України
доказами по справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані на підставі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність або відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його скоєнні та
інші обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

За ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про
адміністративне правопорушення
зазначаються: дата і місце його
складення, посада, прізвище, ім'я, по
батькові особи, яка склала протокол;
відомості про особу, яка притягається
до адміністративної відповідальності
(у разі її виявлення); місце, час
вчинення і суть адміністративного
правопорушення; нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставах яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 2 статті 70 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно ст.ст. 251, 254 КУпАП
зобов'язання з надання доказів
відносно правопорушення покладено на
осіб, уповноважених скласти протокол
про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за відсутністю події
і складу адміністративного
правопорушення.

В контексті норм законодавства,
врегульовують спірне питання, судом
було встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що з посадової
інструкції позивача, як керуючого
магазином не вбачається, що останній є
відповідальною особою за
правопорушення, визначене ч. 1 ст. 155
КУпАП.

При тому, як було пояснено учасниками
процесу в судовому засіданні, при
здійсненні перевірки посадовими
особами відповідача посадової
інструкції позивача витребувано не
було.

В судовому засіданні
з'ясовано, як вбачається з тексту акту
про виявлені правопорушення та припису
про їх усунення, відповідачем не було
зазначено відповідного переліку
товару, який не був належним чином
промаркований, що свідчить про
невизначеність та абстрактність
вчиненого правопорушення.

В судовому засіданні
представник відповідача зазначив, що
такий перелік товарів є, проте суду
його надано не було.

Також, судом було
встановлено, що при складанні
оскаржуваного протоколу стороною
відповідача в порушення вимог ст. 256
КУпАП не було залучено свідків, що
можуть підтвердити, які саме товари не
відповідають державним вимогам щодо
маркування та вимоги про усунення
невідповідності щодо неналежного
маркування товару.

Так, з огляду на викладене та
з наявних в матеріалах справи
документів не можливо з'ясувати на які
саме товари необхідно було зробити
маркування, у зв'язку з чим суд
приходить до висновку про
невмотивованість оскаржуваної
постанови.

Крім того, суд вважає за
необхідне поновити строк звернення
позивачу до суду з даним позовом, з
огляду на поважність причини його
пропуску та враховуючи те, що позивач
попередньо звертався до відповідача з
заявою, яка наявна в матеріалах справи.

Таким чином, аналізуючи зібранні по
справі докази в їх сукупності, суд
вважає обґрунтованими доводи позивача
про незаконність постанови від 15
листопада 2013 року №1274, у зв'язку з чим
задовольняє позовні вимоги у повному
обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 152, 164 - 2, ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 188-1, 251, 257,
258, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 70 - 71, 158 - 163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження
постанови інспекції з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області по справі про адміністративне
правопорушення про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
від 15 листопада 2013 року № 1274.

Постанову інспекції з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області по справі про адміністративне
правопорушення від 15 листопада 2013 року
№ 1274 про адміністративне
правопорушення про притягнення ОСОБА_1,
- визнати незаконною та скасувати.

Судові витрати у справі понесені
позивачем покласти на інспекцію з
питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає у відповідності
до вимог ч. 2 ст. 171-2 КАСУ.

Суддя :
А.В. Брага