Справа № 823/2416/13-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Бабич А.М.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області про визнання протиправними та
скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулася до
Черкаського окружного
адміністративного суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області (далі - Відповідач) про визнання
протиправними та скасування рішень від
06.06.2013 року №286 та №328 про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, Позивач подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове, яким позовні вимоги
задовольнити.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи по суті.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з»явилися, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду повідомлені належним чином
відповідно до вимог ст.35 КАС України.

Відповідно п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Згідно ст.41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
Позивач є фізичною особою-підприємцем
з 15.01.2004 року, зареєстрована
Тальнівською районною державною
адміністрацією Черкаської області, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.26).

Згідно пенсійного посвідчення серії
НОМЕР_1 від 01.11.1994 року Позивач є
пенсіонером за віком.

06.06.2013 року Відповідачем винесено
рішення про застосування до Позивача
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску за
період січень-липень 2011 року:

№286 про застосування штрафу в розмірі
91,08 грн, а також нараховано пеню в сумі
379,48 грн;

№328 про застосування штрафу в розмірі
140,13 грн, а також нараховано пеню в сумі
342,84 грн.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон)
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, зокрема ті, які
використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством про працю, чи за
цивільно-правовим договором (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців).

Відповідно положень ст.4 Закону
платниками єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, зокрема, є
фізичні особи-підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону
єдиний внесок нараховується, зокрема,
для платників, зазначених у пунктах 1
(крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини
першої статті 4 цього Закону, - на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України «Про оплату праці», та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця (ч.8
ст.9 Закону).

Статтю 4 Закону відповідно Закону
України 07.07.2011 року №3609-VI доповнено
частиною 4, де зазначено, що особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Вказана редакція статті Закону набрала
чинності з 06.08.2011 року.

Отже, колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про те,
що пенсіонери за віком, які є
підприємцями та обрали спрощену
систему оподаткування лише з 06.08.2011
року звільняються від сплати за себе
єдиного внеску.

Відповідно ч.4 ст.25 Закону орган
доходів і зборів у порядку, за формою та
у строки, встановлені центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідачем направлено Позивачу
повідомлення-рахунок та корінець
вимоги від 06.02.2012 року №Ф-183 про
необхідність здійснити доплату до
мінімального внеску в сумі 2 312,07 грн,
отриманих останньою згідно
зворотнього повідомлення про вручення
поштового відправлення 08.02.2012 року.

Проте, доплата до мінімального внеску у
зазначено розмірі Позивачем не
здійснена, а вимога - не оскаржувалася.

Згідно визначення п.6 ч.1 ст.1 Закону
недоїмка - сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена органом доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Законом.

На суму недоїмки нараховується пеня з
розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати
за кожний день прострочення платежу
(ч.10 ст.25 Закону).

Відповідно п.2 ч.11 ст.25 Закону орган
доходів і зборів застосовує до
платника єдиного внеску штрафні
санкції, зокрема, за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску накладається штраф у
розмірі 10 відсотків своєчасно не
сплачених сум.

З огляду на вказане, колегія
вважає вірною позицію суду першої
інстанції про те, що на період, за який
за Позивачем рахується недоїмка із
сплати єдиного внеску - січень-липень
2011 року - остання не була звільнена від
її сплати, а тому судове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог є
обгрунтованим та законним.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 23
липня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Костюк Л.О.