Справа № 22289/10
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2012-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2012 р.справа № 2а-6474/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Мельника В.В.

суддів: Малиш Н.І.
Туркіної Л.П.

за участі секретаря судового
засідання: Пасічника Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Хортицькому
районі м. Запоріжжя на ухвалу
Запорізького оружного
адміністративного суду від 19 серпня 2010
року у справі № 2а-6474/10/0870 за позовом
Державної податкової інспекції у
Хортицькому районі м. Запоріжжя до про
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2010 року ухвалою Запорізького
оружного адміністративного суду
позовну заяву Державної податкової
інспекції у Хортицькому районі м.
Запоріжжя (далі по тексту -позивач) до
Запорізького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по
тексту -відповідач) про стягнення
заборгованості з єдиного податку в
сумі 270 грн. 07 коп. залишено без
розгляду. (суддя -Лазаренко М.С.) (а.с.2-3)

Ухвала мотивована тим, що податкове
зобов'язання з єдиного податку є
узгодженим ще до винесення першої
податкової вимоги, а саме 24.02.2007 року, з
огляду на що позивачем пропущено строк
звернення про стягнення податкового
боргу, що встановлений ст.. 15 Закону
№2181-III, а позовна заява є такою, що
подана з порушенням встановленого
строку звернення до суду. Заяву про
поновлення строку ДПІ у Хортицькому
районі м. Запоріжжя не подано.

Позивач у даній адміністративній
справі -Державна податкової інспекції
у Хортицькому районі м. Запоріжжя, не
погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
ненадання належної оцінки доказам,
наданим по справі, просить скасувати
ухвалу Запорізького окружного
адміністративного суду від 19.08.2010 року
по справі № 2а-6474/10/0870, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі і
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.
(а.с.24-26)

Апеляційна скарга мотивована тим, що
відповідно до пп. 6.3.2. п. 6.3 ст. 6 Закону
України № 2181 у разі коли у платника
податків, якому було надіслано першу
податкову вимогу, виникає новий
податковий борг, друга податкова
вимога має містити суму
консолідованого боргу. При цьому
окрема податкова вимога щодо такого
нового податкового боргу не
виставляється. Тобто платником
податків не було сплачено узгоджену
суму податкового зобов'язання в
установлені строки, ДПІ у Хортицькому
районі 24.02.2007 року було винесено І
податкову вимогу, 06.04.2007 року II
податкову вимогу, 11.05.2007 року було
прийнято рішення про стягнення коштів
та продаж інших активів. Податковий
борг періодично збільшувався,
податкову вимогу щодо нового
податкового боргу ДПІ - не виставляло,
згідно ЗУ №2181. Позивач вказує, що
відповідач періодично сплачував суму
податкового боргу: 20.03.2007 року - 70,00 грн.
28.04.2007 року - 172,00 грн. 01.06.2007 року - 80,00 грн.
02.07.2007 року - 80 грн. 01.10.2007 року - 80 грн.
Сплата податкового зобов'язання 01.10.2007
року в розмірі 80,00 грн., визначеного
платником податків самостійно, пішла
на погашення податкового боргу 20.07.2007
року. Тобто податковий борг
відповідача виник 20.08.2007 року.

Позивач та відповідач, які були
належним чином повідомлені про місце,
дату та час розгляду даної справи
апеляційним судом у судове засідання
не з'явились, про причини неявки своїх
представників суд не сповістили, з
заявами про розгляд справи за їх
обов'язковою участю не звертались.

За таких обставин колегія суддів
ухвалила провести розгляд справи за
відсутності представників позивача та
відповідача.

У судовому засіданні, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи в їх сукупності, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга позивача
не підлягає задоволенню з огляду на
такі підстави.

Частиною 1 ст. 99 КАС України визначено,
що адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. На
момент виникнення спірних
правовідносин таким законодавчим
актом був ЗУ "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" від 21 грудня 2000 року № 2181-III.

Відповідно до підпункту 15.2.1 п. 15.2 та
підпункту 15.3.1 п. 15.3 ст. 15 цього Закону
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
податкового зобов'язання, може бути
стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів від дня узгодження
податкового зобов'язання.

Отже, наведена норма визначала
граничний строк примусового стягнення
податкового боргу, а саме 1095
календарних днів від дня узгодження
податкового зобов'язання і додаткових
умов спливу та умов переривання цього
строку законодавством.

Відповідно до підпункту 5.2.1 п. 5.2 ст. 5
Закону № 2181-III, податкове зобов'язання
платника податків, нараховане
контролюючим органом, вважається
узгодженим у день отримання платником
податків податкового повідомлення, за
винятком випадків, коли платник
податків розпочав процедуру
апеляційного або судового оскарження.

Відповідно до абз. 2 підпункту 6.2.4 п. 6.2.
ст. 6 Закону № 2181-III податкове
повідомлення вважається надісланим
(врученим) фізичній особі, якщо його
вручено особисто такій фізичній особі
або її законному представникові чи
надіслано листом на її адресу за місцем
проживання або останнього відомого
місця її знаходження із повідомленням
про вручення.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до суду першої
інстанції 18 серпня 2010 року із позовом
про стягнення суми заборгованості.

Судом першої інстанції вірно
визначено, що податкове зобов'язання з
єдиного податку є узгодженим ще до
винесення першої податкової вимоги, а
саме до 24.02.2007 року, з огляду на що
позивачем пропущено строк звернення
про стягнення податкового боргу, що
встановлений ст. 15 Закону «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами".

Ст. 100 КАС України встановлено (в
редакції, чинній на момент винесення
оскаржуваного рішення), що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Матеріали справи не містять зави
позивача про поновлення строку
звернення до суду з позовом.

З урахуванням викладеного, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
наявність підстав для залишення
позовної заяви без розгляду.

На підставі зазначеного колегія суддів
вважає, що оскаржувана ухвала суду
винесена у відповідності з вимогами
процесуального законодавства з
урахуванням всіх обставин справи і
доводами, викладеними в апеляційній
скарзі позивача, не спростовується.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що ухвала
Запорізького оружного
адміністративного суду від 19 серпня 2010
року у справі № 2а-6474/10/0870 має бути
залишена без змін, а апеляційна скарга
Державної податкової інспекції у
Хортицькому районі м. Запоріжжя -без
задоволення.

За таких обставин, керуючись ч.3 ст. 160,
ст.ст.195,196,199,200,205,206 КАС України, суд, -

ухвалиВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Хортицькому
районі м. Запоріжжя -залишити без
задоволення.

Ухвалу Запорізького оружного
адміністративного суду від 19 серпня 2010
року у справі № 2а-6474/10/0870 -залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу -з дня складання
рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 28 серпня 2012
року.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
Л.П. Туркіна