Справа № 806/563/14
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року
Житомир справа № 806/563/14

категорія 10.2

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Романченко
Є.Ю., розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м.Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Бердичеві
Житомирської області про зобов`язання
вчинити дії, стягнення 702,38 грн.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, в якому просив зобов'язати
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Бердичеві
Житомирської області прийняти до
заліку, включити в акти щомісячної
звірки суми пенсій в сумі 702,38 грн. за
період з 01.11.2013 року по 31.12.2013 року (суми
витрат на виплату пенсій ОСОБА_1 та
ОСОБА_2), які призначені особам,
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання не прийнятих до заліку;
стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Бердичеві
Житомирської області неприйнятих до
заліку, суми пенсій, які призначені
особам (ОСОБА_1 та ОСОБА_2), внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання не прийнятих до заліку за
період з 01.11.2013 року по 31.12.2013 року в
розмірі 702,38 грн.

У обґрунтування позовних вимог
Управління Пенсійного фонду України в
м. Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області зазначало, що за
період з 01.11.2013 року по 31.12.2013 року
витрачено кошти на виплату та доставку
пенсій ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які призначені
цим особам, внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, у сумі 702,38
грн. Однак, Відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Бердичеві
Житомирської області не прийняло до
заліку вказану суму, так як акти Н-1 не
відповідають вимогам законодавства.
Позивач вважає, що такі дії відповідача
суперечать вимогам Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженому спільною
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року № 5-4/4, а витрати по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, виплачені позивачем,
повинні бути відшкодовані
відповідачем за листопад - грудень 2013
року в сумі 702,38 грн.

Представник позивача до суду не прибув,
про час та місце судового розгляду був
повідомлений належним чином. Надійшло
клопотання про розгляд справи за
відсутності їх представника. Позовні
вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача позов не
визнала, просила відмовити в
задоволенні позовних вимог, з мотивів
наведених у письмових запереченнях.
Подала заяву з проханням розгляд
справи здійснювати без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у письмовому провадженні,
відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України, на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши надані докази, суд дійшов
висновку, що в задоволенні позовних
вимог слід відмовити з наступних
підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що
Управлінням Пенсійного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області подано до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Бердичеві
Житомирської області акти звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
та внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за листопад і грудень 2013
року.

Вказані акти підписані керівниками
Фондів. При підписанні актів,
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Бердичеві
Житомирської області не було прийнято
до заліку частини витрат Пенсійного
фонду, що підлягають відшкодуванню за
листопад та грудень 2013 року в сумі 702,38
грн., внаслідок чого відповідачем були
складені таблиці розбіжностей до акту
про відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання по Управлінням
Пенсійного фонду України в м.Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області за листопад і грудень 2013 року.

Так, за листопад - грудень 2013 року
відповідачем не було прийнято,
виплачених сум пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в загальному розмірі 702,38
грн., а саме по пенсіонеру ОСОБА_1
основного розміру пенсії в сумі 300 грн.
та витрат на доставку пенсії - 2,38 грн.,
всього - 302,38 грн.; по пенсіонеру ОСОБА_2
основного розміру пенсії за вказаний
період - 400 грн.

Відповідно до ст. 1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
Основи), загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом (далі - роботодавець),
громадянами, а також бюджетних та інших
джерел, передбачених законом.

Згідно із статтею 4 Основ, залежно від
страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України.

Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Пунктом 4 частини 1 статті 25 Основ
визначено, що за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням
надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення -
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків визначено статтею 21
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 року № 1105-XIV,
у редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин (далі - Закон
№1105-XIV).

В силу приписів частини 1 цієї статті
Закону № 1105-XIV, у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Ураховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсія у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання є наслідком страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, належним
страховиком, тим, хто має надавати
застрахованій особі матеріальну
допомогу чи соціальні послуги, є Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків.

Спільною постановою правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 04
березня 2003 року № 5-4/4 затверджено
"Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання", (далі - Порядок), що
встановив механізм погодження та
відшкодування таких витрат.

Відповідно до пунктів 4, 5, 6, 7 вказаного
Порядку, відшкодуванню підлягають
суми, що виплачуються відповідно до
Законів України "Про пенсійне
забезпечення", "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" та
інших нормативно-правових актів.
Органи Пенсійного фонду щомісяця
проводять з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат по особових справах
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки, в якому визначають загальну
суму витрат, що підлягає відшкодуванню,
та до 15 числа місяця, наступного за
звітним, подають його відповідно
головним управлінням Пенсійного фонду
і управлінням виконавчої дирекції
Фонду на місцях. Головні управління
Пенсійного фонду та управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі поданих актів узагальнюють і
узгоджують Довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
відповідних пенсій, та до 20 числа
місяця, наступного за звітним, подають
її відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків. Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі вищевказаної Довідки на
централізованому рівні до 25 числа
місяця, наступного за звітним,
перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Тобто, зазначеним Порядком
встановлений обов'язок Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків здійснювати дії по підписанню
акту щомісячної звірки по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії, у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

За таких обставин, коли акти щомісячної
звірки витрат по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності та внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за листопад і грудень 2013
року підписано керівниками Фондів, суд
приходить до висновку, що сторони
узгодили суми, що підлягають
відшкодуванню Пенсійному фонду за
листопад і грудень 2013 року.

Чинним законодавством не передбачений
порядок, відповідно до якого спір з
цього питання міг би вирішуватись між
управліннями Пенсійного фонду України
та Відділеннями виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань на місцях.

Це питання додатково до названого вище
Порядку врегульоване спільним листом
Пенсійного фонду України та Виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, підписаним,
відповідно, 23 жовтня та 19 жовтня 2007
року. Ним узгодження вказаних вище
розбіжностей віднесено до компетенції
центральних органів відповідних
Фондів, куди щомісячно повинні
надсилатись таблиці розбіжностей і
вирішуватись питання про їх узгодження
та перерахування таких коштів чи їх
стягнення.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що відповідачем у повному
обсязі виконано свій, передбачений
вищезазначеним Порядком, обов'язок
щодо підписання та узгодження з
позивачем актів щомісячної звірки за
листопад і грудень 2013 року, а тому
вимоги Управління Пенсійного фонду
України в м.Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області про зобов'язання відповідача
прийняти до заліку, включити в акти
щомісячної звірки суми пенсій у
розмірі 702,38 грн. за листопад - грудень
2013 року є безпідставними і задоволенню
не підлягають.

Також суд зазначає, що спір щодо
розбіжностей у заявлених сумах
відшкодувань між органами Пенсійного
фонду та Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
належить вирішувати шляхом подання
адміністративного позову про
стягнення суми невідшкодованих витрат,
а не про зобов'язання вчинити певні дії
(прийняти до заліку, включити суми
відшкодування в акти щомісячної
звірки).

Стосовно вимог позивача щодо стягнення
з Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Бердичеві
Житомирської області, понесених
позивачем коштів на виплату та
доставку пенсій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
загальному розмірі 702,38 грн., то суд
зазначає наступне.

Статтею 81 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

У частині 4 статті 26 Основ встановлено,
що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Аналогічні положення закріплені у
статті 24 Закону № 1105-XIV, зокрема, у
пункті 5 частини 1 вказаної статті
встановлено, що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Судом встановлено, що пенсія по
інвалідності пенсіонерам: ОСОБА_1
призначена на підставі акту № 2 про
нещасний випадок на виробництві (форми
Н-1); ОСОБА_2 - акту № 86 про нещасний
випадок на виробництві (форми Н-1).

У свою чергу, відповідачем не прийнято
до заліку та не відшкодовано позивачу
виплачені пенсії та доставки до них за
листопад - грудень 2013 року по пенсійних
справах ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у загальному
розмірі 702,38 грн., у зв'язку з
невідповідністю актів про нещасний
випадок.

Так, представник відповідача в
письмових запереченнях зазначав, що
відповідно до таблиць розбіжностей
неприйнятими до заліку є 702,38 грн.
витрат на виплату пенсій ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, які призначені цим особам,
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на тій підставі, що акти
Н-1 не відповідають вимогам
законодавства: по потерпілому ОСОБА_1,
який отримав травму 6 лютого 1976 року, у
пенсійній справі УПФУ у м.Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області знаходиться копія акту про
нещасний випадок. Взяття до заліку
виплат проведених на підставі копії
акту вважаються для відділення
нецільовим використанням коштів. Саме
з цієї причини складено таблицю
розбіжностей і не взято кошти до
заліку; по потерпілому ОСОБА_2, який
отримав травму 13 жовтня 1984 року, акт за
формою Н-1 складено на відміненій формі.
З 1983 року акт затверджується
керівником підприємства, а не головним
інженером, тому взяти до заліку виплату
пенсії за таким актом немає підстав.

При цьому слід вказати, що згідно із
частиною 1 статті 35 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 року № 1105-XIV
(зі змінами та доповненнями), для
розгляду справ про страхові виплати до
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків подаються: акт
розслідування нещасного випадку або
акт розслідування професійного
захворювання за встановленими формами
та (або) висновок МСЕК про ступінь
втрати професійної працездатності
застрахованого чи копія свідоцтва про
його смерть; документи про
необхідність подання додаткових видів
допомоги.

Акт встановленої форми - оригінал акту -
оригінал акту з усіма заповненими
пунктами відповідно до вимог положення
про розслідування і обліку нещасних
випадків на виробництві, яке було чинне
на дату настання нещасного випадку.

Позивачем доказів наявності у
матеріалах пенсійної справи оригіналу
акту форми Н-1 стосовно ОСОБА_1 суду
надано не було. Копія цього акту не може
слугувати підставою для страхових
виплат.

Стосовно потерпілого ОСОБА_2 в
матеріалах справи міститься копія акту
форми Н-1, складеного 14 жовтня 1984 року, з
якої видно, що акт про нещасний випадок
на виробництві форми Н-1 не відповідає
формі акту, затвердженої Постановою
Президіуму Всесоюзної центральної
ради професійних від 13 серпня 1982 року
№11-б "Про затвердження положення про
розслідування та облік нещасних
випадків на виробництві", чинній на
дату настання нещасного випадку (13
жовтня 1984 року).

Також факт відсутності у матеріалах
пенсійної справи ОСОБА_1 оригіналу акту
про нещасний випадок на виробництві
(форми Н-1) та невідповідності форми
акту про нещасний випадок на
виробництві № 86 по пенсіонеру ОСОБА_2
формі акту, затвердженої Постановою
Президіуму Всесоюзної центральної
ради професійних від 13 серпня 1982 року
№11-б "Про затвердження положення про
розслідування та облік нещасних
випадків на виробництві", підтверджено
постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 12.11.2013 року
по справі № 806/6077/13-а, яка ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 14 січня 2014
року залишена без змін. Зазначені
судові рішення набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Позивачем доказів в обґрунтування
наявності підстав, передбачених чинним
законодавством, для стягнення з
відповідача за листопад - грудень 2013
року коштів у сумі 702,38 грн. надано не
було.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивачем не доведено
правомірність заявлених позовних
вимог, тому в задоволенні позову
Управління Пенсійного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Бердичеві
Житомирської області про зобов'язання
вчинити дії та стягнення 702,38 грн. слід
відмовити.

Керуючись статтями 86, 128, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

У задоволені позову Управління
Пенсійного фонду України в м.Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Бердичеві
Житомирської області про зобов'язання
вчинити дії та стягнення 702,38 грн.
відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Є.Ю. Романченко