Справа № 2а/1270/7295/12
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/2934/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Черпіцької Л.Т.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГТЕХНОСЕРВІС" до
Луганської митниці, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Луганській області
про стягнення надмірно сплачених
коштів за касаційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГТЕХНОСЕРВІС" на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 26 жовтня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 грудня 2012
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2012 року позивач звернувся в
суд із позовом до Луганської митниці,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Луганській області про стягнення
надмірно сплачених коштів.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 26 жовтня 2012
року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивач звернувся зі
скаргою до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 грудня 2012
року апеляційну скаргу позивача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, позивач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухваливши нову постанову, якою позов
задовольнити, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ТОВ
«Торгтехносервіс» зареєстровано як
юридичну особу виконавчим комітетом
Луганської міської ради 21.11.1995, що
підтверджено свідоцтвом про державну
реєстрацію юридичної особи серії А00 №
486245 (а.с.73).

ТОВ «Торгтехносервіс», 09 вересня 2010
року було укладено контракт № 29/58/2010 з
ТОВ «Зенит» (Російська Федерація).
Відповідно до умов контракту поставщик
(ТОВ «Зенит») поставляє дистриб'ютору
ТОВ «Торгтехносервіс» кондитерські
вироби, в кількості, асортименті та за
ціною погодженою у специфікації, а
дистриб'ютор зобов'язується прийняти, в
установленому порядку товар та
сплатити за нього за узгодженою
сторонами ціною, в порядку та строки,
визначені в відвантажувальних
специфікаціях, що укладаються на кожну
партію товару (п.1.1 угоди) (а.с.11-16).

Крім того, сторонами укладено
додаткові угоди №№ 1-13 до контракту №
29/58/2010 від 09.09.2010 (а.с.17-29).

Для здійснення митного оформлення
товару декларантом подано митному
органу декларацію митної вартості №
702200001/2012/002705 від 20.03.2012 та ВМД №
702200001/2012/002705 від 20.03.2012, якою заявлено до
митного оформлення кондитерські
вироби за ціною договору, а саме: товар
за кодом (карамель лікерна з
начинкою вареного цукру з вмістом
какао та жировими добавками у
шоколадній глазурі) у кількості 6460 кг.,
за ціною 1,82 доларів США/кілограм; товар
за кодом (льодяникові карамелі в
асортименті, без вмісту какао, без
жирових добавок, з вареного цукру без
начинки) у кількості 5368 кг., за ціною 1,54
доларів США/кілограм; товар за кодом
(шоколадні цукерки без вмісту
алкоголю: цукерки глазуровані) у
кількості 3310 кг., за ціною 2,16 доларів
США/кілограм;товар за кодом
(цукерки глазуровані з шоколадною
глазур'ю, з вмістом алкоголю та
ароматизаторів: цукерки глазуровані
шоколадною глазур'ю з корпусом із
молочної помадної маси) у кількості 1580
кг., за ціною 2,12 доларів США/кілограм;
товар за кодом (карамелі без
вмісту какао, з вареного цукру з
жировими добавками, з начинкою) у
кількості 2160 кг., за ціною 1,45 доларів
США/кілограм (а.с.187-189).

Разом з декларацією позивачем до
митного оформлення було подано
наступні документи:
зовнішньоекономічний контракт з
додатками; специфікація до контракту;
рахунок-фактура (інвойс); міжнародна
товарно-транспортна накладна CMR; акт
експертизи; сертифікат про походження
товару; якісні посвідчення, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
прайс-лист тощо (а.с.11-29, 34-47, 126-186, 197).

У декларації митної вартості
відповідачем, на виконання п.11
Постанови КМУ від 20.12.2006 № 1766, для
підтвердження заявленої митної
вартості запропоновано декларанту
надати: контракт з третьою особою на
придбання; рахунки, накладні, тощо;
прас-лист виробника; висновок експерта
відносно вартісних характеристик
товарів; інші документи на розсуд та
бажання декларанта (в тому числі витяги
з мережі Інтернет щодо вартості
ідентичних, подібних товарів тощо)
(а.с.187-189).

Однак, декларант, від надання
запрошених митним органом документів
відмовився, про що було зроблено
відповідний запис на декларації митної
вартості № 702200001/2012/002705 від 20.03.2012
(а.с.187-зворот).

З метою обміну наявною інформацією та
вибору обґрунтованого методу та
підстав для визначення митної вартості
товару з декларантом проведена
консультація, про що зроблено
відповідний запис на декларації митної
вартості № 702200001/2012/002705 від 20.03.2012
(а.с.187-зворот, 188-зворот) та в гр.33
рішення про визначення митної вартості
товарів № 702000003/2012/000366/2 від 21.03.2012
(а.с.30-33).

У зв'язку із ненаданням декларантом
додаткових документів та не можливістю
здійснити обчислення митної вартості
за ціною договору щодо товарів, які
імпортуються, а також відсутністю
відповідної інформації у митного
органу та декларанта, митним органом
здійснено митну оцінку товару за 6
(резервним методом), про що прийнято
рішення про визначення митної вартості
товарів № 702000003/2012/000366/2 від 21.03.2012, із
розрахунку: товар за кодом
(карамель лікерна з начинкою вареного
цукру з вмістом какао та жировими
добавками у шоколадній глазурі) - 2,86
доларів США/кілограм; та 4,17 доларів
США/кілограм; товар за кодом
(льодяникові карамелі в асортименті,
без вмісту какао, без жирових добавок, з
вареного цукру без начинки) - 2,52 доларів
США/кілограм; товар за кодом
(шоколадні цукерки без вмісту алкоголю:
цукерки глазуровані) - 3,51 доларів
США/кілограм; товар за кодом
(цукерки глазуровані з шоколадною
глазур'ю, з вмістом алкоголю та
ароматизаторів: цукерки глазуровані
шоколадною глазур'ю з корпусом із
молочної помадної маси) - 2,97 доларів
США/кілограм; товар за кодом
(карамелі без вмісту какао, з вареного
цукру з жировими добавками, з начинкою)
- 2,61 доларів США/кілограм (а.с.30-33).

У гр.33 рішення про визначення митної
вартості товарів № 702000003/2012/000366/2 від
21.03.2012 зазначено, що керуючись
положеннями МК України, постанови КМУ
від 20.12.2006 № 1766, постанови КМУ від 09.04.2008
№ 339 (в редакції постанови КМУ від 27.12.2010
№ 1229), враховуючи документи зазначені в
п.18 даного рішення, цінову інформацію
ПІК ЄАІС ДМСУ на товари з подібними
характеристиками митне оформлення
яких вже здійснено, та у зв'язку з
наявністю сумнівів щодо заявленого
рівня митної вартості, та не
спростування даних сумнівів, шляхом
подання додаткових документів, після
проведення процедури консультації
відповідно до ст.266 МК України щодо
неможливості застосування відповідно
до положень МК України:1 методу
визначення митної вартості відповідно
до положень ст.267 МК України у зв'язку з
недостатнім документальним
підтвердженням заявленої митної
вартості товару;2 методу у зв'язку з
відсутністю інформації про ціну
договору на ідентичні товари;3 методу у
зв'язку з відсутністю подібних
товарів;4 методу у зв'язку з відсутністю
інформації щодо продажу на території
України ідентичних (подібних) товарів в
незмінному стані між покупцем та не
пов'язаним з ним продавцем;5 методу у
зв'язку з відсутністю інформації від
виробника товару щодо вартості
матеріалів та витрат, обсягів прибутку,
загальних витрат при продажу в Україні;
здійснена митна оцінка товарів за 6
методом, з урахуванням положень ст.273 МК
України, із розрахунку на умовах DAF
кордон України.

У зв'язку із прийняттям рішення про
визначення митної вартості товарів №
702000003/2012/000366/2 від 21.03.2012 Луганською
митницею складено картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України № 702200001/2/00160, у якій
зазначено, що товари не підлягають
митному оформленню у зв'язку з
прийняттям рішення про визначення
митної вартості товару № 702000003/2012/000366/2
від 21.03.2012 та зміненням митної вартості
пред'явлених до митного оформлення
товарів ВМД № 702200001/2012/002705 від 20.03.2012.
Відповідно до ст.90 МК України зміни в
ВМД після її прийняття митним органом
до митного оформлення не допускаються.
Вимоги виконання яких забезпечує
можливість прийняття митної
декларації, митного оформлення чи
пропуску цих товарів і транспортних
засобів через митний кордон України:
надати до митного оформлення ВМД
заповнену відповідно до рішення про
визначення митної вартості №
702000003/2012/000366/2 від 21.03.2012 (а.с.194).

Із матеріалів справи вбачається, що до
відділу митних платежів Луганської
митниці надійшов запит № 702200001/2012/200306
від 20.03.2012 за ВМД № 702200001/2012/002705 від
20.03.2012 із спірним питанням щодо
правильності визначення декларантом
митної вартості товарів, у зв'язку із
спрацюванням АСАУР профілю ризику « 121
форма контролю» з інформативним
повідомленням «Можливе заниження
митної вартості товарів.

Відповідно до умов
зовнішньоекономічного контракту №
29/58/2010 від 09.09.2010 року ТОВ
«Торгтехносервіс» та ТОВ «Зенит»
(Російська Федерація) є пов'язаними між
собою особами за ознакою визначеною п.5
ч.5 ст.267 МК України, а саме: для цілей
цього Кодексу особи вважаються
пов'язаними між собою тільки в разі,
якщо один з них прямо або
опосередковано контролює іншого.

Так, п. 1.3 контракту визначено, що
поставщик надає дистриб'ютору на
період дії контракту та у
відповідності із нижчезазначеними
умовами невиключне право на продаж
товару на території України. Право
ексклюзивного продажу
розповсюджується тільки на Східний
регіон України (Луганська, Донецька,
Харківська, Запоріжська,
Дніпропетровська області) (а.с.11). Тобто,
ТОВ «Торгтехносервіс» фактично є
одноосібним дистриб'ютором ТОВ «Зенит»
(Російська Федерація) у Східному
регіоні України.

Крім того, відповідно розділу 5
зовнішньоекономічного контракту, а
саме п.п.5.2.3, 5.2.4, 5.2.5, 5.2.6, 5.2.7, 5.2.8, 5.2.9, 5.2.10,
у яких зазначено про те, що Дистребютор
зобов'язаний: надавати щомісячну,
квартальну звітність про обсяги
продажу товарів у встановленій
Поставщиком формі та строк; щотижнево
надавати поставщику корегуючий план
закупок на наступні шість тижнів з
щотижневою розбивкою; повинен
взаємодіяти та приймати участь в
організованих поставщиком рекламних
акціях; виконувати всі вимоги по
зберіганню та транспортуванню товару;
надавати на вимогу поставщика доступ
до складу дистриб'ютора; здійснювати
постійну комунікацію з офісом
поставщика; забезпечити наявність
торгового відділу та достатньої
кількості торгових представників для
роботи з асортиментом поставщика. Крім
того, відповідно до п.п.5.3.1 контракту
визначено, що поставщик має право
відмовитися від виконання цього
контракту в односторонньому порядку, у
разі порушення умов згідно п.5.2
контракту.

Також, зовнішньоекономічний контракт
№ 29/58/2010 від 09.09.2010 року містять суттєві
розбіжності та суперечливість умов
контракту, а саме, п.1.1 контракту
визначено, що у відповідності з умовами
цього контракту, поставщик поставляє
дистриб'ютору кондитерські вироби у
кількості, асортименті та за ціною
узгодженою у специфікації, а
дистриб'ютор зобов'язаний прийняти, в
установленому порядку товар та
сплатити за нього за узгодженою
сторонами ціною, в порядку та строки,
визначені у відвантажувальних
специфікаціях, що укладаються на кожну
партію товару. В той же час, у п.4.1
контракту зазначено про те, що ціни на
товар встановлюються поставщиком у
прайс-листі, поставщик повідомляє
дистриб'ютора про зміну цін на товар не
менш ніж за 10 календарних днів до дати
вступу нових цін в силу. Поставщик
вправі змінити ціну в односторонньому
порядку.

Зазначене вказує на те, що загальне та
спеціальне положення містять у собі
розбіжності щодо документу, в якому має
бути визначена ціна контракту.

Порівнянням специфікації та
прайс-листа на товар встановлено, що у
прайс-листі ціна товару є значно нижчою
ніж у специфікації (а.с.43-44, 197).

З рішення про визначення митної
вартості товарів № 702000003/2012/000366/2 від
21.03.2012 року вбачається, що податковий
орган мав відомості з ПІК ЄАІС ДМСУ на
товари з подібними характеристиками,
митне оформлення яких вже здійснено
(ВМД № 0/2012/420817 від 04.01.2012, ВМД №
100190000/2011/013929 від 27.12.2011, ВМД № 70200009/2011/010883
від 15.09.2011, ВМД № 700140000/2012/004591 від 20.03.2012,
ВМД № 700140000/2012/004593 від 20.03.2012, ВМД №
100210000/2012/627700 від 20.03.2012), за якими ціна
вже оформлених товарів з подібними
характеристиками є значно вищою ніж та,
яка була заявлена декларантом у ДМВ та
ВМД.

З врахуванням викладеного, у посадової
особи, яка здійснювала контроль
правильного визначення митної
вартості товapiв виникла обґрунтована
необхідність підтвердження заявленої
декларантом митної вартості. На
підставі вищезазначених обставин
митним органом визначено додаткові
документи, необхідних для
підтвердження заявленої митної
вартості, а саме: контракт з третьою
особою на придбання; рахунки, накладні,
тощо; прас-лист виробника; висновок
експерта відносно вартісних
характеристик товарів; інші документи
на розсуд та бажання декларанта (в тому
числі витяги з мережі Інтернет щодо
вартості ідентичних, подібних товарів
тощо), що не дає можливості здійснити
перевірку включення до митної вартості
всіх витрат передбачених ст.267 Митного
кодексу України.

Проте, позивачем в супереч вимогам
митного органу, додаткових документів
до митного органу не надано.

Статтею 265 Митного кодексу України (в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин) (далі - МК
України) передбачено, що митний орган
здійснює контроль правильності
визначення митної вартості товарів
згідно з положеннями цього Кодексу.
Якщо митний орган дійшов висновку, що
визначена декларантом митна вартість
нижча, ніж прямі витрати на виробництво
цього товару, в тому числі сировини,
матеріалів та/або комплектуючих, які
входять до складу товару, митний орган
має право зобов'язати декларанта
визначити митну вартість іншим
способом, ніж він використав для її
визначення.

До вказаної норми статті, постановою
Кабінету Міністрів України від 9 квітня
2008 року № 339 був затверджений Порядок
здійснення контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів
(далі - Порядок № 339), який діяв на час
існування спірних правовідносин у
редакції постанови Кабінету Міністрів
України № 1229 від 27 грудня 2010 року.

За підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 339,
контроль за правильністю визначення
митної вартості товарів під час
проведення операцій їх митного
контролю і митного оформлення
здійснюється митним органом шляхом
порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з: рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено; наявною у митного
органу інформацією про рівень цін на
такі товари або вартість прямих витрат
на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів. В цьому ж другому
пункті Порядку № 339 вказано, що
послідовність дій посадових осіб
митного органу під час здійснення
передбаченого цим пунктом контролю
визначається Держмитслужбою.

Відповідно до пункту 11 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 2006 р. N 1766 (в редакції, яка
діяла на час існування спірних
правовідносин) (далі - Порядок № 1766), для
підтвердження митної вартості товарів
на вимогу митного органу декларант
зобов'язаний подати додаткові
документи. Посадова особа митного
органу у графі "Для відміток митниці"
декларації митної вартості робить
запис про необхідність подання
додаткових документів, що
підтверджують митну вартість товарів,
із складенням переліку, зазначає дату і
прізвище та ставить свій підпис.
Декларант ознайомлюється з таким
записом, зазначає під ним дату,
прізвище та ставить свій підпис.
Посадова особа митного органу не має
права вимагати від декларанта
документи, не зазначені у графі "Для
відміток митного органу". Для
підтвердження заявленої декларантом
митної вартості оцінюваних товарів
можуть подаватися: договір з третіми
особами, що пов'язаний з договором
(контрактом) про поставку товарів,
митна вартість яких визначається;
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця; рахунки про
сплату комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту);
відповідна бухгалтерська
документація; ліцензійний чи
авторський договір (контракт);
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) фірми - виробника товару;
калькуляція фірми - виробника товару;
копія вантажної митної декларації
країни відправлення, а в разі, коли в
такій країні товар розміщувався в
митному режимі, яким не передбачено
сплату податків і відповідно до якого
товар перебував під митним контролем, -
копія вантажної митної декларації,
оформленої в попередній експорту
митний режим; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, що мають
відповідні повноваження згідно із
законодавством; сертифікат про
походження товару; відомості про
якісні характеристики товару;
інформація зовнішньоторговельних та
біржових організацій про вартість
товару та/або сировини.

Ухвалюючи рішення, суд вірно зазначив
про те, що умови вчинення господарської
операції з придбання постачальником у
виробника товару, який з націнкою був
перепроданий позивачу, можуть бути
додатковим обґрунтуванням ціни
поставки цього ж товару при митному
оформленні. Відповідач діяв в межах
Порядку №1766 та №339, вимога митного
органу про надання додаткових
документів, базується на необхідності
доведення позивачем митної вартості
товару заявленої в декларації, через
розбіжність заявленої вартості з
встановленою митним органом в ході
перевірки, таким чином митний орган не
обмежуючи прав позивача по доведенню
обставин зазначив лише на необхідність
надати додаткові документи, відповідно
до чого позивач мав право надати
додаткові документи для підтвердження
витрат та заявленої декларантом ціни .

Згідно пункту 13 Порядку № 1766, декларант
зобов'язаний подати додаткові
документи, визначені у пункті 11 цього
Порядку, протягом 10 календарних днів
після ознайомлення із записом митного
органу про їх подання. За вмотивованою
заявою декларанта такий строк
продовжується. У разі відмови подати
додаткові документи декларант робить
відповідний запис із зазначенням дати,
прізвища та проставлення свого підпису
на зворотному боці основного аркуша
декларації митної вартості.

За пунктом 14 Порядку № 1766, якщо
декларантом не подано в установлений
строк додаткові документи або якщо він
відмовився від їх подання, митну
вартість товарів визначає митний орган
на підставі наявних відомостей згідно
із законодавством.

Наказом Державної митної служби
України від 24 червня 2009 року № 602,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 21 липня 2009 року за № 669/16685,
затверджений Порядок роботи посадових
осіб митного органу при здійсненні
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України (далі - Порядок № 602).

За підпунктами 1.2, 1.3, 1.4 пункту 1 розділу
2 Порядку № 602, контроль за правильністю
визначення митної вартості товарів під
час проведення митного контролю та
митного оформлення товарів
здійснюється, у тому числі, шляхом:
перевірки наявності необхідних для
підтвердження митної вартості
документів, визначених Порядком
декларування; перевірки дотримання
вимог щодо оформлення документів
відповідно до пункту 12 Порядку
декларування; контролю правильності
обрання декларантом методу визначення
митної вартості.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 602,
якщо за результатами контролю митної
вартості вона не може бути визначена з
використанням методу за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції) згідно з
положеннями статті 267 Митного кодексу
України, посадовою особою, що здійснює
контроль за правильністю визначення
митної вартості, виконуються заходи,
передбачені частинами третьою - сьомою
статті 266 Митного кодексу України.

Згідно зі статтею 266 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну, може
здійснюватися за такими методами: 1) за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; 3) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; 4) на
основі віднімання вартості; 5) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); 6) резервного. Основним є
метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору щодо товарів,
які імпортуються (вартість операції).
Якщо митна вартість не може бути
визначена за першим методом,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості. У ході
таких консультацій митний орган та
декларант можуть здійснити обмін
наявною в кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності. У разі неможливості
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну, за основу
може братися ціна, за якою оцінювані
ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному з продавцем покупцю. При
цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Ухвалюючи рішення, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про те, що в спірному рішенні
про визначення митної вартості
зазначено про те, що ціна на товар який
проходив митне оформлення була
визначена митним органом за шостим
(резервним) методом внаслідок
ненадання позивачем додатково
витребуваних митницею документів, за
результатами проведеної консультації
з позивачем шляхом послідовного
пояснення причин не застосування
перших п'яти методів.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ТОРГТЕХНОСЕРВІС" залишити без
задоволення, постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 26
жовтня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді