Справа № 803/434/13-а
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 р.
Справа № 876/5709/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового
засідання: Шуптар Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області Державної податкової служби на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 15.03.2013 р. по
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Престиж
Україна" до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Престиж Україна»
(надалі - ТзОВ «Престиж Україна»)
звернулося з адміністративним позовом
до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області Державної податкової служби
України (надалі - Луцька ОДПІ) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 18
жовтня 2012 року № .

Позивач свої вимоги мотивує тим, що
актом від 02 жовтня 2012 року № 4968/15-3/33381637
документальної позапланової виїзної
перевірки ТзОВ «Престиж Україна»
Луцькою ОДПІ встановлено, що на
порушення пункту 200.4 «а» статті 200
Податкового кодексу України (ПК
України) підприємством завищено
заявлену суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість (ПДВ) на рахунок платника у
банку за червень 2012 року на 7 311,00 грн. На
підставі акта перевірки Луцькою ОДПІ 18
жовтня 2012 року прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким
ТзОВ «Престиж Україна» зменшено суму
бюджетного відшкодування з ПДВ на
рахунок у банку на 7 311,00 грн. та
нараховано штрафні санкції у сумі 3 655,00
грн. Податкове повідомлення-рішення
від 18 жовтня 2012 року № оскаржено
в адміністративному порядку. На
повторну скаргу від 30 листопада 2012 року
до Державної податкової служби України
(ДПС України) рішення за результатами
її розгляду на час подання позовної
заяви не надходило.

Єдиною підставою для зменшення
бюджетного відшкодування на рахунок
підприємства у банку є висновки
відповідача про те, що імпортовані у
травні 2012 року товари (плитка
керамічна, вироби з корка, стелажі) не
використовуються у господарській
діяльності. Разом з тим, позивач вказує,
що придбані основні засоби
використовуються в господарській
діяльності - по договору матеріального
зберігання стелажі передані торговим
партнерам з метою експозиції товарів;
плитка керамічна, корок реалізовуються
покупцям, про що свідчать обороти на
субрахунку 281 «Товари на складі».

Суму ПДВ, сплачену при імпортуванні в
травні 2012 року товарів, віднесено до
податкового кредиту на підставі
вантажно-митних декларацій. Разом з
тим, перелік випадків, коли платник
податків не має права на отримання
бюджетного відшкодування, визначено
пунктом 200.5 статті 200 ПК України. Проте
такі підстави у даному випадку
відсутні. Норми податкового
законодавства, які регулюють порядок
формування податкового кредиту та
отримання бюджетного відшкодування, не
передбачають позбавлення платника
цього права у разі обліку
товарно-матеріальних цінностей на
субрахунку 281 «Товари на складі».

З урахуванням викладеного позивач
просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від
18 жовтня 2012 року № .

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 15.03.2013 року
адміністративний позов задоволено
повністю.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області Державної податкової служби
України від 18 жовтня 2012 року № .

Присуджено з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Престиж
Україна» судові витрати у сумі 114,71 грн.
(сто чотирнадцять грн. 71 коп.).

Задовольняючи адміністративний
позов суд дійшов висновку, що аналіз
норм чинного законодавства, яке
регулює порядок формування
податкового кредиту та отримання
бюджетного відшкодування, не
передбачають позбавлення платника
податків права на формування
податкового кредиту та повернення суми
бюджетного відшкодування в разі обліку
товарно-матеріальних цінностей на
рахунку «Товари на складі».

Відтак, доводи відповідача щодо
завищення у зв'язку із такою обставиною
суми бюджетного відшкодування є
необґрунтованими, суперечать чинному
податковому законодавству, а тому
податкове повідомлення-рішення
Луцької ОДПІ від 18 жовтня 2012 року №
про зменшення суми бюджетного
відшкодування з ПДВ на 7 311,00 грн. та
нарахуванню штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 3 655,00 грн., прийняте на
підставі таких висновків, є
протиправним та підлягає скасуванню.
Отже, позов слід задовольнити.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Зокрема апелянт зазначив, що матеріали
перевірки (акт від 02 жовтня 2012 року №
4968/15-3/33381637) стверджують про завищення
позивачем у податковій декларації з
ПДВ за червень 2012 року заявленої суми
бюджетного відшкодування на рахунок
платника на 7 311,00 грн. Перевіркою
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування ПДВ за
червень 2012 року встановлено, що
причиною виникнення в ТзОВ «Престиж
Україна» від'ємного значення з ПДВ є
придбання (імпорт) у значному обсязі
товарно-матеріальних цінностей (плитки
керамічної, виробів з корка, стелажів)
від нерезидента «ЕGЕN S.А.» (Польща).
Станом на 01 червня 2012 року імпортовані
у травні 2012 року товарно-матеріальні
цінності позивачем не реалізовані, а за
даними бухгалтерського обліку
обліковуються на рахунку 28 «Товари на
складі» та не використані
підприємством у господарській
діяльності. За таких обставин в
порушення пункту 200.4 «а» статті 200 ПК
України позивач завищив суму
бюджетного відшкодування ПДВ на
рахунок платника за червень 2012 року на 7
311,00 грн. За розглядом матеріалів
перевірки і було прийняте податкове
повідомлення-рішення, яке оскаржує
позивач та яке відповідач вважає
законним.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам колегія суддів
виходить з наступного.

Так, ТзОВ «Престиж Україна» 23 березня
2005 року зареєстроване виконавчим
комітетом Луцької міської ради
Волинської області як юридична особа,
що вбачається з копії свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної особи
серії А01 № 139074 (а.с.45).

19 липня 2012 року ТзОВ «Престиж Україна»
було подано податкову декларацію з ПДВ
за червень 2012 року разом із розрахунком
суми бюджетного відшкодування (а.с.27-30).

Сума бюджетного відшкодування на
рахунок платника за показниками
позивача у рядку 23.1 декларації (сума, що
підлягає бюджетному відшкодуванню на
рахунок платника у банку), рядку 3
розрахунку суми бюджетного
відшкодування (сума, що підлягає
бюджетному відшкодуванню) становить 7
311,00 грн.

02 жовтня 2012 року оформлено результати
документальної позапланової виїзної
перевірки, проведеної Луцькою ОДПІ на
підставі пункту 75.1 статті 75, підпункту
78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 200.11
статті 200 ПК України, пунктів 4,5
постанови Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2010 року № 1238 «Про
затверджені переліку достатніх
підстав, які надають податковим
органам право на проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки платника ПДВ для визначення
достовірності нарахування бюджетного
відшкодування такого податку» та у
зв'язку з поданням декларації з ПДВ, в
якій заявлено до бюджетного
відшкодування на рахунок платника у
банку 7 311,00 грн. (а.с.9-15). Актом перевірки
від 02 жовтня 2012 року № 4968/15-3/33381637
встановлено порушення підприємством
пункту 200.4 «а» статті 200 ПК України, що
спричинило завищення заявленої суми
бюджетного відшкодування ПДВ на
рахунок платника у банку за червень 2012
року на 7 311,00 грн.

На підставі висновку акта перевірки
Луцькою ОДПІ 18 жовтня 2012 року було
прийнято податкове
повідомлення-рішення № про
зменшення на 7 311,00 грн. суми бюджетного
відшкодування з ПДВ та донарахуванням
штрафної санкції у розмірі 50% від суми
встановленого завищення, тобто, 3 655,00
грн. (а.с. 16).

Зазначене податкове
повідомлення-рішення ТзОВ «Престиж
Україна» оскаржило в
адміністративному порядку. Рішенням
ДПС у Волинській області від 21
листопада 2012 року № 4865/10/10-216 в
задоволенні скарги відмовлено (а.с.17-18).
30 листопада 2012 року позивач подав
повторну скаргу до ДПС України (а.с.19-23).
На звернення ТзОВ «Престиж Україна»
від 01 лютого 2013 року № 18 (а.с.25-26) 05
березня 2013 року ДПС України
повідомлено про результати розгляду
повторної скарги: податкове
повідомлення-рішення від 18 жовтня 2012
року № та рішенням ДПС у
Волинській області від 21 листопада 2012
року № 4865/10/10-216 залишено без змін, а
скаргу - без задоволення (докази
надіслання рішення ДПС України від 24
грудня 2012 року № 7628/0/61-12/10-2115, як і саме
рішення відповідач суду не надав).

Враховуючи те, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
прийнято Луцькою ОДПІ як суб'єктом
владних повноважень, то при вирішенні
даного спору воно перевірялись судом
на відповідність вимогам частини
третьої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України).

Відповідно до частини другої статті 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку колегії суддів, Луцька ОДПІ,
заперечуючи проти адміністративного
позову, не довела правомірність
податкового повідомлення-рішення від 18
жовтня 2012 року № з огляду на таке.

З дослідженого акта перевірки,
пояснень представника відповідача
слідує, що висновки податкового органу
про завищення ТзОВ «Престиж-Україна»
суми бюджетного відшкодування у
податковій декларації з ПДВ за червень
2012 року на 7 311,00 грн., що призвело до
порушення пункту 200.4 «а» статті 200 ПК
України, ґрунтуються виключно на тому,
що придбані (імпортовані) позивачем у
травні 2012 року товарно-матеріальні
цінності, ПДВ щодо яких сплачено при
розмитненні товару і включено до
податкового кредиту в декларації за
травень 2012 року, станом на 01 червня 2012
року не реалізовані, залишились на
складах, тобто, не використані
підприємством при здійсненні його
господарської діяльності у
відповідних звітних періодах.

Проте колегія суддів з таким
висновками Луцької ОДПІ не
погоджується та вважає, що вони
зроблені на підставі неправильного
трактування норм податкового
законодавства.

Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК
України визначено: бюджетне
відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 200.1-200.4 статті 200
ПК України сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом. При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду. Якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то: а)
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Отже, від'ємне значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту
попереднього звітного періоду при
відсутності податкового боргу за
попередні податкові періоди
зараховується до податкового кредиту
наступного періоду та у випадку
від'ємного значення та частина суми
податку, що була фактично сплачена
(постачальнику чи до Державного
бюджету) може бути заявлена платником
податку до бюджетного відшкодування.
Відповідно до пунктів 200.6-200.7 статті 200
ПК України платник податку може
прийняти самостійно рішення або про
зарахування в повному обсязі належної
йому суми бюджетного відшкодування або
її частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті, або про повернення суми
бюджетного відшкодування на рахунок
платника.

Дії податкового органу у зв'язку із
прийнятим рішенням платника податку
про бюджетне відшкодування на рахунок
платника визначене, зокрема, в пунктах
200.10 -200.14 ПК України. Протягом 30
календарних днів, що настають за
граничним терміном отримання
податкової декларації, податковий
орган проводить камеральну перевірку
заявлених у ній даних. За наявності
достатніх підстав, які свідчать, що
розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.
Перелік достатніх підстав, які надають
право податковим органам на
позапланову виїзну документальну
перевірку платника податку на додану
вартість для визначення достовірності
нарахування бюджетного відшкодування
податку, встановлюється Кабінетом
Міністрів України. Орган державної
податкової служби зобов'язаний у
п'ятиденний строк після закінчення
перевірки подати органу, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, висновок із зазначенням суми,
що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Якщо за результатами камеральної або
документальної позапланової виїзної
перевірки орган державної податкової
служби виявляє невідповідність суми
бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, то
такий орган: а) у разі заниження
заявленої платником податку суми
бюджетного відшкодування щодо суми,
визначеної органом державної
податкової служби за результатами
перевірок, надсилає платнику податку
податкове повідомлення, в якому
зазначаються сума такого заниження та
підстави для її вирахування. У цьому
випадку вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних податкових
періодах; б) у разі перевищення
заявленої платником податку суми
бюджетного відшкодування над сумою,
визначеною органом державної
податкової служби за результатами
перевірок, надсилає платнику податку
податкове повідомлення, в якому
зазначаються сума такого перевищення
та підстави для її вирахування; в) у
разі з'ясування за результатами
проведення перевірок факту, за яким
платник податку не має права на
отримання бюджетного відшкодування,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
підстави відмови в наданні бюджетного
відшкодування.

Виключний перелік підстав, за якими
платник податку не має права на
бюджетне відшкодування, визначений у
пункті 200.5 статті 200 ПК України, серед
них: платник ПДВ зареєстрований як
такий менш ніж за 12 календарних місяців
до місяця, за наслідками якого
подається заява на бюджетне
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів); мав
обсяги оподатковуваних операцій за
останні 12 календарних місяців менші,
ніж заявлена сума бюджетного
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів). Інші
підстави податковим законодавством не
передбачені.

Податковою перевіркою позивача було
встановлено, що він є платником ПДВ на
підставі свідоцтва про реєстрацію
платника ПДВ з 19 квітня 2005 року (а.с.46).
Загальний обсяг постачання лише за
червень 2012 року становить 1 112 417,00 грн.
(а.с.27). Тобто, встановлені пунктом 200.5
статті 200 ПК України підстави щодо
позивача відсутні.

Як вбачається з рядка 18 податкової
декларації з ПДВ за червень 2012 року
позитивне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного періоду становить 16 577,00 грн.,
залишок від'ємного значення
попереднього звітного періоду, що
включається до складу податкового
кредиту поточного звітного періоду
(рядок 21 декларації) - 23 888,00 грн. Таким
чином, залишок від'ємного значення
попереднього звітного періоду за
вирахуванням суми податку, яка
підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду,
становить 7 311,00 грн., що дозволяє
платнику податку на отримання
бюджетного відшкодування.

Судом також з'ясовано, що причиною
виникнення від'ємного значення ПДВ, що
декларувалося в травні, та заявлено до
відшкодування в червні 2012 року, є
придбання (імпорт)
товарно-матеріальних цінностей від
нерезидента «ЕGЕN S.А.» (Польща), таких як
плитка керамічна, вироби з корка,
стелажі. ПДВ при їх імпортуванні
сплачено до Державного бюджету, про що
свідчать вантажно-митні декларації.
Загалом, у травні 2012 року імпортовано
товару за ВМД від 07 травня 2012 року № 020964
(ПДВ 25 493,87 грн.), від 10 травня 2012 року №
021872 (ПДВ 22 535,41 грн.), від 10 травня 2012 року
№ 021866 (ПДВ 44 454,86 грн.), від 16 травня 2012
року № 023220 (ПДВ 45 672,92 грн.), від 17 травня
2012 року № 023532 (ПДВ 2 137,31 грн.), від 17
травня 2012 року № 023534 (ПДВ 30 011,95 грн.), від
25 травня 2012 року № 025634 (ПДВ 15 059,34 грн.),
від 25 травня 2012 року № 025629 (ПДВ 24 337,03
грн.), від 31 травня 2012 року № 026838 (ПДВ 35
244,70 грн.), а всього сплачено ПДВ у сумі 244
947,00 грн., що не заперечує відповідач;
окремі ВМД наявні в матеріалах справи
(а.с.61-77). Актом перевірки від 02 жовтня 2012
року № 4968/15- 3/33381637 не встановлено
відхилень між даними платника та
даними перевірки щодо сплати митним
органам ПДВ у сумі 244 947,00 грн. за
вказаними вище ВМД (а.с. 11, зворот). Також
перевіркою виявлено, що фактично у
періоді, що перевірявся, ТзОВ «Престиж
Україна» займалося оптовою торгівлею
товарно-матеріальних цінностей (плитки
керамічної, виробів з натурального
пресованого корка, клею розфасованого)
- пункт 2.8 акта; імпортовані у
травні-червні 2012 року частково
реалізовано покупцям позивача (пункт
3.15 акта). Товар, імпортований на митну
територію України, позивач облікував
на складі. Оборотно-сальдові відомості
по рахунку 28 «Товари на складі» за
видами придбаного товару (а.с.78-83)
свідчать про його часткову реалізацію
в межах господарської діяльності ТзОВ
«Престиж Україна», що з'ясовано під час
перевірки і вказано у пункті 3.16 акта,
(а.с. 15). На підтвердження використання в
господарській діяльності зазначеного
вище товару позивач також надав копії
договорів відповідального зберігання
від 19 червня 2012 року № 19/06/12 та № 19/06/12/2 з
актами до них (а.с.31-32; 86-87), видаткової
накладної від 07 травня 2012 року № РН-0001409
про реалізацію частини товару (а.с.36).

Податкове законодавство вказує як на
необхідну умову використання
платником податку придбаних товарів
(послуг), основних фондів у межах його
господарської діяльності при
формуванні податкового кредиту (пункт
198.3 статті 198 ПК України), разом з тим, за
правилами цього пункту право на
нарахування податкового кредиту
виникає незалежно від того, чи такі
товари/послуги та основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Водночас, актом перевірки від 02 жовтня
2012 року № 4968/15-3/33381637 не встановлено
безпідставного формування податкового
кредиту, так само як і здійснення
операцій, не обумовленими економічними
причинами (цілями ділового характеру) -
(а.с. 13).

Аналіз норм чинного законодавства, яке
регулює порядок формування
податкового кредиту та отримання
бюджетного відшкодування, не
передбачають позбавлення платника
податків права на формування
податкового кредиту та повернення суми
бюджетного відшкодування в разі обліку
товарно-матеріальних цінностей на
рахунку «Товари на складі».

Відтак, доводи відповідача щодо
завищення у зв'язку із такою обставиною
суми бюджетного відшкодування є
необґрунтованими, суперечать чинному
податковому законодавству, а тому
податкове повідомлення-рішення
Луцької ОДПІ від 18 жовтня 2012 року №
про зменшення суми бюджетного
відшкодування з ПДВ на 7 311,00 грн. та
нарахуванню штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 3 655,00 грн., прийняте на
підставі таких висновків, є
протиправним та підлягає скасуванню.
Отже, позов слід задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке
скасуванню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160 ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
15.03.2013 р. по справі № 803/434/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 03.03.2014
року.