Справа № 2а/0370/2093/12
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року м. Луцьк
Справа № 2а/0370/2093/12

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого, судді
Смокович В.І.,

при секретарі судового засідання
Литвиненко І.П.,

за участю представника позивача
Губара В.Є.,

представника відповідача
Приходько Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ковельська кузня»
про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Волинського
окружного адміністративного суду від 03
серпня 2012 року в адміністративній
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ковельська кузня» до Ковельської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 03 серпня 2012
року, яка залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року у задоволенні
адміністративного позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ковельська кузня» до Ковельської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 28 березня 2012
року № , №, від 18 травня 2012
року № відмовлено повністю (т.1
а.с.200-206, 229-234).

На адресу суду 31 січня 2014 року від
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ковельська кузня»
(далі - позивач, ТзОВ «Ковельська
кузня», підприємство) надійшла заява
від 27 січня 2014 року вих. №14 про перегляд
постанови Волинського окружного
адміністративного суду від 03 серпня 2012
року за нововиявленими обставинами (т.2
а.с.3-6).

Вказана заява обґрунтована тим, що в
основу постанови Волинського
окружного адміністративного суду від 03
серпня 2012 року покладений висновок про
нереальність (нікчемність)
господарської операції між ТзОВ
«Ковельська кузня» та ТзОВ «Декуріон»
щодо поставки пресів згідно договору
від 25 серпня 2011 року №КП-Д-КК-1/08-11.
Натомість, судом не взято до уваги
істотну для справи обставину, яка не
була і не могла бути відома позивачу на
час розгляду справи, а саме рішення
Господарського суду Харківської
області від 30 жовтня 2012 року у справі
№5012/4480/12 за позовом ТзОВ «Клесівські
граніти» до ТзОВ «Декуріон» про
визнання недійсним договору поставки
обладнання №КП-КЛ-Д-1 від 24 червня 2011
року, предметом якого були преси
придбані позивачем. Вказаним рішенням
в позові відмовлено та зазначено, що
договір поставки обладнання №КП-КЛ-Д-1
від 24 червня 2011 року не суперечить
вимогам статей 92, 203, 215 Цивільного
кодексу України, виконаний в повному
обсязі сторонами та був спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Позивач вважає вищезазначені
обставини нововиявленими та просить
суд скасувати постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 03
серпня 2012 року та прийняти нову
постанову, якою позов ТзОВ «Ковельська
кузня» задовольнити повністю.

Представник позивача у судовому
засіданні заяву про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
підтримав та просив суд її
задовольнити. Додатково пояснив, що
рішення Господарського суду
Харківської області від 30 жовтня 2012
року у справі №5012/4480/12 підтверджує
реальність та правомірність
господарських операцій позивача з ТзОВ
«Декуріон» та спростовує відповідні
висновки податкової інспекції, що
стали основою для прийняття податкових
повідомлень-рішень від 28 березня 2012
року № , №, від 18 травня 2012
року № .

Представник відповідача, суб'єкта
владних повноважень, у судовому
засіданні та в письмових запереченнях
від 18 лютого 2014 року (т.2 а.с.16-17) проти
задоволення заяви про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами заперечила та зазначила,
що предметом спору в господарській
справі №5023/4480/12 була недійсність
договору поставки, який укладений між
ТзОВ «Декуріон» та ТзОВ «Клесівські
граніти» №КП-КЛ-Д-1 від 24 червня 2011 року
з підстав відсутності у директора ТзОВ
«Декуріон» повноважень на укладання
цього договору. Натомість, в
адміністративній справі
досліджувалися господарські операції
ТзОВ «Ковельська кузня» з огляду на
реальність господарських операцій,
фактичного їх виконання, економічної
доцільності. Крім того, звертала увагу
суду на той факт, що ТзОВ «Ковельська
кузня» після придбання обладнання в
ТзОВ «Декуріон» 01 листопада 2011 року
уклало угоду про оренду цього ж самого
майна, що немає економічного змісту. На
підставі вищевикладеного представник
Ковельської ОДПІ просить суд відмовити
у задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові матеріали
справи, суд дійшов висновку, що заяву
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами слід
задовольнити з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи
постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 03 серпня 2012
року, яка залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року у задоволенні
адміністративного позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ковельська кузня» до Ковельської
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
Державної податкової служби про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 28 березня 2012
року № , №, від 18 травня 2012
року № відмовлено повністю (т.1
а.с.200-206, 229-234).

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що з 28 лютого 2012 року по 03
березня 2012 року працівниками
Ковельської ОДПІ було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТзОВ «Ковельська кузня» з
питань достовірності нарахування
від'ємного значення податку на додану
вартість за січень 2012 року, за
результатами якої складено акт від 13
березня 2012 року № 9/23-37029135 (т.1 а.с.10-26).

Актом перевірки встановлено, що в
порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, частин
першої, другої та п'ятої статті 203,
частин першої, другої статті 215, статті
216 ЦК України (в частині недодержання
вимог зазначених статей в момент
вчинення правочинів, які не спрямовані
на реальне настання наслідків, що
обумовлені ними по правочинах) ТзОВ
«Ковельська кузня» за січень 2012 року
завищено податковий кредит на суму 1127367
грн, в результаті чого, від'ємне
значення різниці між сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду завищено на суму
1029152 грн та занижено суму податку на
додану вартість, яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет за
підсумками поточного звітного
(податкового) періоду з урахуванням
акту перевірки (акт від 29 грудня 2011 року
№ 1607/23- 37029135) на суму 98215 грн (т.1 а.с.25).

Вказані висновки податкового органу
були мотивовані тим, що Ковельська ОДПІ
встановила відсутність реальної
можливості поставки ТзОВ "Декуріон"
товарів (пресів) товариству "Ковельська
кузня", тобто нікчемність правочину в
силу частини другої статті 216
Цивільного кодексу України, а відтак
порушення позивачем вимог статті 198
Податкового кодексу України при
формуванні податкового кредиту по
господарських операціях із ТзОВ
"Декуріон".

За результатами перевірки та внаслідок
процедури адміністративного
оскарження Ковельською ОДПІ винесено
податкові повідомлення-рішення від 28
березня 2012 року № про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
1029152 грн, № збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 122768,75 грн, в т.
ч. 98215 грн за основним платежем та 24553,75
грн за штрафними санкціями та від 18
травня 2012 року № про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість за штрафними
санкціями у розмірі 24553,75 грн (т.1 а.с.7-8).

Під час судового розгляду судами
проаналізовані первинні документи та
встановлено, що 25 серпня 2011 року між
ТзОВ "Ковельська кузня" та ТзОВ
"Декуріон" було укладено договір
купівлі-продажу № КП-Д-КК-1/08-11, за
умовами якого позивач придбав у
товариства "Декуріон" товар згідно
специфікації, а саме: прес К 04.015.848. ус.
6300 тн. в кількості 1 шт., прес К 8548 ус. 6300
тн. в кількості 1 шт., прес К 8548 ус. 6300 тн.
в кількості 1 шт.; термін поставки
товару - до 31 березня 2012 року (т.1 а.с.72-73).

Сторонами 26 серпня 2011 року підписано
додаткову угоду до договору
купівлі-продажу, відповідно до якої
товариство "Декуріон" підтвердило, що
товар (преси) буде придбаний у
власність в майбутньому (т.1 а.с.74).

На підставі договору купівлі-продажу
від 25.08.2011 року № КП-Д-КК-1/08-11
товариством "Декуріон" було виписано
податкові накладні, позивачем
здійснено оплату по договору, що
підтверджується банківськими
виписками, а також 31 січня 2012 року
підписано акт прийому-передачі товару
(пресів) (т.1 а.с.111-115).

За результатами здійснення зазначених
операцій товариством "Ковельська
кузня" у податковій декларації з ПДВ за
січень 2012 року віднесено до
податкового кредиту 1127367 грн та
задекларовано від'ємне значення
різниці між сумою податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду у розмірі 1029152 грн.

Мотивуючи постанову суд зазначив, що
преси у кількості 3 шт. (К 04.015.848. ус. 6300
тн.., К 8548 ус. 6300 тн., К 8548 ус. 6300 тн.) 01.07.2011
року були передані в оренду позивачу
товариством з обмеженою
відповідальністю "Клесівські граніти"
відповідно до договору від 01.07.2011 року
№ 1 на підставі акту приймання-передачі
майна від 01 липня 2011 року № 2. Тобто
позивач взяв в оренду майно (преси),
угоду про придбання якого раніше було
укладено з ТзОВ "Декуріон".

Суд не взяв до уваги пояснення позивача
на факт здійснення оплати за придбаний
у ТзОВ "Декуріон" товар та наявність
первинних документів, оскільки
матеріали справи свідчать про
суперечність між собою угод, на
підставі яких передавався в оренду або
придбавався товар (преси). Одночасне
укладення договору оренди на товар,
який передано у власність на підставі
договору поставки, ставить під сумнів
реальність здійснення господарської
операції. Наявність укладеного між
учасниками господарської операції
цивільно-правового договору сама собою
не свідчить про реальність вчинення
відповідної операції.

Підсумовуючи вищевикладене слід
зазначити, що в основу постанови
Волинського окружного
адміністративного суду від 03 серпня 2012
року був покладений висновок про
нереальність господарської операції
між позивачем та ТзОВ «Декуріон» з
огляду на сумнівність поставки товару
контрагентами цього підприємства,
зокрема ТзОВ «Клесівські граніти».

Відповідно до частини першої статті 245
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова або ухвала суду, що
набрала законної сили, може бути
переглянута у зв'язку із
нововиявленими обставинами.

За приписами частини другої статті 245
Кодексу адміністративного судочинства
України підставами для перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами є: 1) істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи; 2)
встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдивих
показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 3) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; 4) скасування судового рішення,
яке стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути; 5) встановлення
Конституційним Судом України
неконституційності закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано.

Як слідує зі змісту заяви про перегляд
за нововиявленими обставинами та
пояснень представника позивача у
судовому засіданні, він вважає
встановлення рішенням Господарського
суду Харківської області від 30 жовтня
2012 року у справі №5023/4480/12 обставин
реальності господарських операцій між
ТзОВ "Декуріон" та ТзОВ «Клесівські
граніти» нововиявленими обставинами у
розумінні пункту 1 частини другої
статті 245 Кодексу адміністративного
судочинства України (т.2 а.с.8-10).

Вищезазначене рішення не
оскаржувалося та набрало законної
сили, що не заперечувалося
представниками сторін у судовому
засіданні.

Це рішення було прийнято 30 жовтня 2012
року, тобто після постанови
Волинського окружного
адміністративного суду від 03 серпня 2012
року, тому про нього об'єктивно не могло
бути відомо суду та сторонам у справі.
Позивач дізнався про нього 26 грудня 2013
року, що підтверджується супровідним
листом ТзОВ «Декуріон» від 26 грудня 2013
року №83, та звернувся до суду 27 січня 2014
року, тобто в межах місячного строку на
звернення, який визначений у статті 247
Кодексу адміністративного судочинства
України (т.2 а.с.7).

На думку суду, обставини встановлені у
рішенні Господарського суду
Харківської області від 30 жовтня 2012
року є істотними для даної
адміністративної справи, оскільки
безпосередньо стосуються предмету
спору - реальності господарської
операції з поставки ТзОВ «Ковельська
кузня» пресів.

За правилами частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини, які встановлені
рішенням Господарського суду
Харківської області від 30 жовтня 2012
року у справі №5023/4480/12 є преюдиційними
та не підлягають повторному
доказуванню.

Зокрема, у мотивувальній частині
рішення господарського суду зазначено,
що договір поставки обладнання
№КП-КЛ-Д-1 від 24 червня 2011 року був
укладений директором ТзОВ «Декуріон» у
межах наданих йому повноважень,
схвалений юридичною особою, в повному
обсязі виконаний сторонами та був
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним
(т.2 а.с.10).

Слід зазначити, що предметом даного
договору поставки були ті самі преси,
які в подальшому були придбані ТзОВ
«Ковельська кузня» у ТзОВ «Декуріон» і
рішення господарського суду фактично
підтверджує реальність поставки по
якій винесені податкові
повідомлення-рішення.

Встановлені господарським судом
обставини спростовують будь-які
сумніви в реальності господарської
операції з придбання пресів у ТзОВ
«Декуріон», зокрема щодо одночасного
укладення договору оренди та придбання
майна. Також ці нововиявлені обставини
підтверджують рух активів в процесі
господарської операції, що спростовує
висновки покладені в основу акту
перевірки від 13 березня 2012 року №
9/23-37029135 та постанови Волинського
окружного адміністративного суду від 03
серпня 2012 року, а також свідчить про
протиправність податкових
повідомлень-рішень від 28 березня 2012
року № , №, від 18 травня 2012
року № .

За правилами частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Оцінивши податкові
повідомлення-рішення від 28 березня 2012
року № , №, від 18 травня 2012
року № на предмет відповідності
частині третій статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку, що вони
винесені без повного та всебічного
дослідження податковим органом
господарських операцій позивача та
ТзОВ «Декуріон», без врахування
наданих підприємством первинних
документів, а відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень, не в
повній мірі доведено суду
правомірність прийнятих рішень та
нереальність (нікчемність) цих
господарських операцій.

Оскільки рішенням Господарського суду
Харківської області від 30 жовтня 2012
року у справі №6023/4480/12, про яке на
момент винесення постанови
Волинського окружного
адміністративного суду від 03 серпня 2012
року не було відомо суду та сторонам у
справі, підтверджено рух активів в
процесі придбання пресів у ТзОВ
«Декуріон», що спростовує сумніви в
реальності господарської операції з
ТзОВ «Ковельська кузня», тому суд
дійшов висновку, що постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 03 серпня 2012
року слід скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити повністю.

При прийнятті постанови суд враховує
повноваження, які визначенні у статті
162 Кодексу адміністративного
судочинства України, тому задовольняє
позов шляхом визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень Ковельської
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
Державної податкової служби від 28
березня 2012 року № , №, від 18
травня 2012 року № .

За правилами частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Як слідує з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ковельська кузня»
за подання заяви про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
сплатило судовий збір у розмірі 2 436,00
грн, що підтверджується платіжним
дорученням від 27 січня 2014 року №311 та
квитанцією 31 від 24 лютого 2014 року (т.2
а.с.2, 25).

Оскільки суд задовольняє позовні
вимоги у повному обсязі, тому на
користь ТзОВ «Ковельська кузня» з
Державного бюджету України слід
стягнути судовий збір у розмірі 2 436,00
грн.

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтями 165, 245, 253 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ковельська кузня»
про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Волинського
окружного адміністративного суду від 03
серпня 2012 року - задовольнити.

Скасувати постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 03
серпня 2012 року і прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ковельська кузня»
до Ковельської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Ковельської об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області Державної податкової служби
від 28 березня 2012 року № , №,
від 18 травня 2012 року № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ковельська кузня»
(61003, м. Харків, пров. Університетський,
буд. 1, ідентифікаційний код юридичної
особи 37029135) судовий збір у розмірі 2 436,00
грн (дві тисячі чотириста тридцять
шість гривень).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.І.
Смокович

Повний текст постанови виготовлений 28
лютого 2014 року.