Справа № 826/16674/13-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гід-Авторитет» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГІД-АВТОРИТЕТ» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про скасування припису та
постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «ГІД-АВТОРИТЕТ»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про скасування
припису та постанови. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що спірні припис та
постанова прийняті за відсутності
законодавчо визначених правових
підстав, що призводить до порушення
прав та законних інтересів позивача.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
листопада 2013 року у задоволенні
вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням Товариство з обмеженою
відповідальністю «ГІД-АВТОРИТЕТ»
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про
задоволення даного позову повністю.

До суду апеляційної інстанції всі
особи, які беруть участь в справі не
прибули, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Статтею 128 КАС України встановлено
наслідки неприбуття в судове засідання
особи, яка бере участь в справі.

Згідно до ч. 6 зазначеної вище статті
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
в справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, а також те, що до
суду апеляційної інстанції всі особи,
які беруть участь в справі не прибули,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відсутні клопотання про
розгляд справи за їх участю, колегія
суддів ухвалила про апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
- скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що відповідачем 26.09.2013
року відповідно до ст. 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та згідно з
Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року № 553,
на підставі вимоги прокуратури міста
Києва вх. № 7/26-1709/13 від 17.09.2013 року у
присутності директора ТОВ
«ГІД-АВТОРИТЕТ» Шинкаренка М.Г.
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил ТОВ
«ГІД-АВТОРИТЕТ» на вул. М. Ушакова, 12 у
Святошинському районі міста Києва.

За результатами перевірки
відповідачем складено акт перевірки
від 26.09.2013 року, за змістом якого в ході
перевірки виявлено порушення, а саме:
за вищезазначеною адресою розташована
самочинно збудована одноповерхова
капітальна будівля, орієнтовною площею
100 кв.м. з літнім майданчиком (об'єкт
належить до II категорії складності
згідно з ДСТУ-Н Б В. 1. 2-16:2013 «Визначення
класу наслідків (відповідальності) та
категорії складності об'єктів
будівництва»). Зі слів директора ТОВ
«ГІД-АВТОРИТЕТ» будівлю збудовано у 2009
року. Будівля влаштована на
залізобетонному фундаменті,
підключена до інженерних комунікацій
та експлуатується під заклад
громадського харчування - кафе «Оазис».
Будівельні роботи не проводяться,
будівельники та будівельна техніка
відсутні. Під час перевірки директором
ТОВ «ГІД-АВТОРИТЕТ» документи які
надають право на виконання будівельних
робіт та прийняття об'єкта в
експлуатацію не надано, чим порушено ч.
1 ст. 34 та ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

На підставі висновків акта перевірки
відповідачем видано припис від 26.09.2013
року з вимогою заборонити експлуатацію
одноповерхової нежитлової будівлі -
кафе «Оазис» та у термін до 25.11.2013 року
усунути порушення вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності у
встановленому законодавством порядку.

Також за результатами перевірки було
складено протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

За вчинені правопорушення, а саме:
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт, на підставі
поданих документів і матеріалів,
складених під час здійснення
позапланової перевірки, заслухавши
осіб, які брали участь у розгляді
справи, заступником начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Алєксєєнко І.О. постановою
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 03.10.2013 року № 438/13 до
позивача застосовано штраф у розмірі
41292,00 грн.

Не погоджуючись з зазначеними приписом
та постановою, позивач звернувся з
даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного
позову суд першої інстанції виходив з
того, що вимоги позивача є
неправомірними та необгрунтованими, а
тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його необгрунтованим з огляду
на наступне.

Процедура здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил
визначена Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року № 533.

Відповідно до п. 12 Порядку № 533 посадові
особи інспекції під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, зокрема, зобов'язані у
повному обсязі, об'єктивно та
неупереджено здійснювати державний
архітектурно-будівельний контроль у
межах повноважень, передбачених
законодавством.

При проведенні перевірки відповідачем
не було дотримано наведених вище вимог
зазначеної норми.

Згідно положень п. 9 Порядку № 553
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється у присутності
суб'єктів містобудування або їх
представників, які будують або
збудували об'єкт будівництва.

Однак, судом першої інстанції було
встановлено, що в порушення даної
вимоги перевірку з виїздом на місце
було проведено 24.09.2013 року без
присутності керівника TOB
«ГІД-АВТОРИТЕТ» або уповноваженого
представника.

Окрім того, відповідно до положень
Порядку № 533 посадові особи інспекцій
під час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право безперешкодного доступу на
місце будівництва об'єкта, або
місцезнаходження суб'єкта
господарювання, який провадить
господарську діяльність, пов'язану з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

При цьому, колегією суддів встановлено,
що в акті перевірки від 26 вересня 2013
року зокрема зазначено, що станом на
момент перевірки будівельні роботи не
проводяться, будівельники та
будівельна техніка відсутні, тобто,
факту проведення господарської
діяльності TOB «ГІД - АВТОРИТЕТ»,
пов'язаної з будівництвом об'єкта
архітектури, не було встановлено.

Крім цього, колегією суддів було
встановлено, що про проведення
відповідачем 24 вересня 2013 року
перевірки керівник TOB «ГІД -АВТОРИТЕТ»
Шинкаренко М.Г. дізнався у телефонному
режимі та 26 вересня 2013 року прибув до
Інспекції з відповідними документами,
однак, висновки, які були зроблені
посадовою особою відповідача не
відповідали дійсності, про що керівник
TOB «ГІД -АВТОРИТЕТ» Шинкаренко М.Г.
зауважив у своїх поясненнях, які
містяться в протоколі від 26.09.2013 року, а
саме: про те, що оскільки тимчасова
споруда - кафе «Оазис» розташована на
болотистій місцевості біля водойми,
був укріплений її фундамент, що є лише
поточним ремонтом тимчасової споруди
(відповідно до доданого до позову
паспорту прив'язки тимчасової споруди
№ 08-0288), тобто робіт по будівництву
будівлі TOB «ГІД-АВТОРИТЕТ» не
проводилось та вказане не може
кваліфікуватись як порушення ч. 1 ст. 34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Проте, вказані обставини не знайшли
відповідного відображення ні в акті
перевірки, ні в приписі про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
26.09.2013 року.

Також колегія суддів зауважує, що про
проведення позивачем зазначених
будівельних робіт документи, які
складені за результатами перевірки, не
містять.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що суд першої
інстанції не звернув уваги на
порушення відповідачем вимог чинного
законодавства України при проведенні
перевірки, складанні акту перевірки,
безпідставність і незаконність
висновків акту перевірки щодо факту
самовільного будівництва, що потягло
за собою винесення незаконних припису
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
26.09.2013 року, а також постанови про
накладання штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
03.10.2013 року № 438/13, які підлягають
скасуванню.

Окрім того, суд першої інстанції не
взяв до уваги те, що відповідачем
неправомірно та безпідставно
віднесено об'єкт - тимчасову споруду до
II категорії складності.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
усі об'єкти будівництва поділяються на
І, II, III, IV і V категорії складності.
Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до будівельних норм та державних
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва. Віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.

Визначивши II категорію складності
відповідач своїми діями порушив вимоги
наведеної норми, оскільки не наділений
повноваженнями самостійно визначати
категорію складності об'єктів
будівництва.

Разом з тим, в залежності від категорії
складності визначається
(розраховується) й розмір штрафних
санкцій, а з урахуванням відсутності у
відповідача повноважень та належних
доказів на підтвердження встановленої
відповідачем категорії складності,
розмір застосованої штрафної санкції є
необгрунтованим.

У свою чергу, відповідач під час
визначення категорії складності
керувався Національним стандартом
України - ДСТУ-Н Б В. 1.2-16:2013 «Визначення
класу наслідків (відповідальності) та
категорії складності об'єктів
будівництва», про що зазначено у
складених документах.

Натомість, згідно п. 1.1 Національного
стандарту - цей стандарт установлює
вимоги та рекомендації щодо визначення
класу наслідків (відповідальності) та
категорії складності.

Категорія складності об'єкту
будівництва приймається на підставі
визначеного класу наслідків
(відповідальності ) за
характеристиками таблиці А.1 (додаток А
Національного стандарту(обов'язків).

Так, беручи до уваги зазначений
додаток, до ІІ категорії складності
відносяться об'єкти будівництва, які
мають хоча б одну з наведених нижче
характеристик:

1) становлять небезпеку для здоров'я і
життя людей, які постійно перебувають
на об'єкті 0-50 осіб;

2) становлять можливу небезпеку для
здоров'я і життя людей, які періодично
перебувають на об'єкті 50 - 100 осіб;

3) становлять небезпеку для
життєдіяльності людей, які перебувають
ззовні об'єкта до 100 осіб;

4) обсяг можливого економічного
збитку становитиме до 2000 мінімальних
заробітних плат.

Однак, ні одна із вказаних ознак не
відноситься до такого об'єкта як
тимчасова споруда - кафе «Оазис»,
оскільки в зазначеній будівлі навіть
тимчасово не перебуває осіб в
кількості 50 чоловік, кафе не має
можливості приймати таку кількість
осіб з врахуванням підсобних приміщень
(кухні, торгового прилавку, зали), факт
можливого одночасного перебування 50
чоловік в приміщенні не перевірявся, а
площа кафе значно менша, що
підтверджується наявним Паспортом
прив'язки тимчасової споруди і не
відповідає площі зазначеній в
постанові та протоколі.

Разом з тим, суд першої інстанції не дав
належної оцінки тому, що неправомірне
та необгрунтоване віднесення об'єкта
до II категорії складності потягло за
собою й безпідставне винесення
Інспекцією постанови про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 03.10.2013
року № 438/13, згідно якої на позивача
накладено штраф у сумі 41292,00 грн. При
цьому, в основу визначення розміру
штрафу покладено саме визначену на
власний розсуд інспектором Інспекції
під час проведення перевірки II
категорію складності зазначеного
об'єкта.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає неправильним висновок
суду першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог.

За вказаних обставин колегія суддів
вважає доводи апеляційної скарги
обґрунтованими, а тому вона є такою, що
підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції невірно надана правова
оцінка обставинам справи, оскаржуване
судове рішення постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 202,
205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Гід-Авторитет» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 листопада 2013 року -
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГІД-АВТОРИТЕТ» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про скасування припису та
постанови - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 26.09.2013 року та постанову
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві № 438/13 від 03.10.2013 року.

Постанова набирає законної сили через
п?ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е.
Мацедонська

Головуючий суддя

Мельничук В.П.

Судді:

Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.