Справа № 804/123/14
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
19 лютого 2014 р. Справа № 804/123/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
представників позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного Управління Міндоходів про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
НОМЕР_1 від 25.11.2013 року,-
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов
Відкритого акціонерного товариства
«Південний гірничо-збагачувальний
комбінат» до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м. Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного Управління Міндоходів, в
якому позивач просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від
25.11.2013 року № НОМЕР_1.
В обґрунтування позову, позивач
зазначив, що Спеціалізованою державною
податковою інспекцією з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного Управління Міндоходів
проведено камеральну перевірку даних
Відкритого акціонерного товариства
«Південний гірничо-збагачувальний
комбінат», задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
за вересень 2013 року, за результатами
якої складено акт від 08.11.2013 року №
306/32.3/00191000. На підставі акту перевірки
повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від
25.11.2013 року, яким зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість в розмірі
513366,00 грн. та визначено суму штрафних
(фінансових) санкцій (штрафу) в
розмірі 256683,00 грн. Позивач вважає
висновки податкового органу в акті
перевірки безпідставними та
необґрунтованими, а тому, винесене
податкове повідомлення-рішення
підлягає скасуванню.
Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що за результатами
перевірки податковий орган прийшов до
висновків щодо порушення позивачем
податкового законодавства, які є
обґрунтованими та підтверджені
письмовими доказами, а тому,
Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного Управління
Міндоходів при прийнятті податкового
повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від
25.11.2013 року, яким зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість в розмірі 513366,00 грн.
діяла на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України. На
підставі вищенаведеного, просить суд у
задоволенні позову відмовити у повному
Під час розгляду справи, за клопотанням
представників позивача, було здійснено
заміну неналежного позивача ОСОБА_4
акціонерне товариство «Південний
гірничо-збагачувальний комбінат» на
належного Публічне акціонерне
товариство «Південний
гірничо-збагачувальний комбінат».
В судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги,
просили позов задовольнити, з підстав
зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, у
задоволенні позову просив відмовити.
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників у м.Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного Управління
Міндоходів проведено камеральну
перевірку даних Відкритого
акціонерного товариства «Південний
гірничо-збагачувальний комбінат»,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість за
Перевіркою встановлено завищення суми,
що підлягала бюджетному відшкодуванню
на рахунок платника у банку на 513366,00
грн., заявленої ОСОБА_4 акціонерним
товариством «Південний
гірничо-збагачувальний комбінат» у
податковій декларації з податку на
додану вартість за вересень 2013 року, у
сумі 25645756,00 грн.
За результатами перевірки складено Акт
від 08.11.2013 року № 306/32.3/00191000 на підставі
якого, прийнято податкове
повідомлення-рішення № НОМЕР_1
від 25.11.2013 року, яким зменшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість в розмірі
513366,00 грн. та визначено суму штрафних
(фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі
Як вбачається з матеріалів справи, ВАТ
«Південний гірничо-збагачувальний
комбінат» засобами електронного
зв'язку було подано податкову
декларацію з податку на додану
вартість за вересень 2013 року від 18.10.2013
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів в електронному вигляді.
Рядки 21 «Залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, що включається до складу
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду» та 21.1
«значення рядка 20.2 декларації
попереднього звітного (податкового)
періоду» заповнено в сумі 25645756 грн.
За даними податкової декларації з
податку на додану вартість ВАТ
«ПівдГЗК» за серпень 2013 року (від
Згідно додатку 2 до податкової
декларації з податку на додану
вартість за вересень 2013 року (від
суми від'ємного значення попередніх
податкових періодів, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
податку 25645756 грн., яка включається до
рядка 22 декларації, включає суми за
наступні звітні (податкові) періоди:
червень 2013 року - 513100 грн. (уточнюючий
розрахунок від 18.09.2013р. №
(уточнюючий розрахунок від
грн. (звітна податкова декларація від
Разом з тим, уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість, у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за червень 2013 року (від
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за липень 2013 року (від 18.09.2013р. №
Податкового Кодексу України не визнано
як податкові декларації, про що ВАТ
«ПівдГЗК» направлено повідомлення
СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ
Міндоходів від 18.09.2013р. №
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Пунктом 50.1 статті 50 Податкового
кодексу України передбачено, якщо
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації, він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків, який самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, зобов'язаний, за
винятком випадків, установлених
пунктом 50.2 цієї статті, зокрема,
надіслати уточнюючий розрахунок і
сплатити суму недоплати та штраф у
розмірі трьох відсотків від такої суми
до подання такого уточнюючого
розрахунку (пп. "а" п. 50.1 ст. 50 ПК
Згідно з п. 49.8 ст. 49 ПК України, під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.
Відповідно до п. 48.3 ст. 48 ПК України,
податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби і мають
відмітку у паспорті); місцезнаходження
(місце проживання) платника податків;
найменування органу державної
податкової служби, до якого подається
звітність; дата подання звіту (або дата
заповнення - залежно від форми);
ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток або інші
відомості, визначені в абзаці сьомому
цього пункту, посадових осіб платника
податків; підписи платника податку -
фізичної особи та/або посадових осіб
платника податку, визначених цим
Кодексом, засвідчені печаткою платника
податку (за наявності).
Пунктами 49.8, 49.9 статті 49 Податкового
кодексу України визначено, що
прийняття податкової декларації, є
обов'язком органу державної податкової
служби. Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення всіх обов'язкових
реквізитів, передбачених пунктами 48.3
та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.
Згідно п.49.11 ст. 49 Податкового кодексу
України, у разі подання платником
податків до органу державної
податкової служби податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий орган державної
податкової служби зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови.
Пунктом 49.12 статті 49 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
отримання відмови органу державної
податкової служби у прийнятті
податкової декларації платник
податків має право: подати податкову
декларацію та сплатити штраф у разі
порушення строку її подання; оскаржити
рішення органу державної податкової
служби у порядку, передбаченому
статтею 56 цього Кодексу.

Згідно пп.7.3, 7.5 п.7 Інструкції з
підготовки і подання податкових
документів в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку,
після одержання від платника податків
податкового документа в електронному
вигляді органи ДПС проводять його
розшифрування, перевірку ЕЦП,
перевірку відповідності електронного
документа затвердженому формату
(стандарту); підтвердженням платнику
податків прийняття його податкових
документів до бази даних ДПС є друга
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, в якій
визначаються реквізити прийнятого
податкового документа в електронній
формі, відповідність податкового
документа в електронній формі
затвердженому формату (стандарту)
електронного документа, результати
перевірки ЕЦП, інформація про платника
податків, дата та час приймання,
реєстраційний номер, податковий
період, за який подається податкова
звітність, та дані про відправника
квитанції. На цю квитанцію
накладається ЕЦП органу ДПС,
здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційного зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
органі ДПС.

Суд зазначає, що податковим органом
направлено повідомлення про відмову у
прийнятті податкової звітності, а саме:

- уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
червень 2013 року (№ ) та додаток 5 до
нього (№ );

- уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за липень
2013 року (№ ) та додаток 5 до нього
(№ ).

Повідомлення направлено поштою з
рекомендованим повідомленням про
вручення. Лист було отримано 02.10.2013р.
головним бухгалтером ВАТ «Південний
гірничо-збагачувальний комбінат»
ОСОБА_5, що підтверджується матеріалами
справи.

Таким чином, судом встановлено під час
розгляду справи, що вищевказані
уточнюючі розрахунки, при перевірці
показників (зокрема рядків 21,22,23)
податкової декларації з податку на
додану вартість за вересень 2013 року, не
враховані.

Щодо наданого представниками позивача
доказу, а саме: постанови Інгулецького
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 27
листопада 2013 року по справі за №
213/4578/13-п. номер провадження 3/213/725/13, суд
зазначає наступне.

Не притягнення до адміністративної
відповідальності особи ОСОБА_5 за
ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, не підтверджує факту
неправомірності винесеного
податкового повідомлення-рішення №
НОМЕР_1 від 25.11.2013 року.

Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що
висновки за результатами камеральної
перевірки зроблено на підставі даних
податкової звітності ВАТ «Південний
гірничо-збагачувальний комбінат» з
урахуванням норм діючого
законодавства.

У зв'язку з чим, оскаржуване податкове
повідомлення - рішення, винесено
правомірно та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві, є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо судового збору,
суд зазначає наступне, відповідно до ч.
2 ст. 4 Закону України «Про судовий
збір», розмір ставки судового збору за
подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру становить 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

У зв'язку з чим, стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
решту судового збору в розмірі 4 129,20
грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при
вирішені справи по суті, суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю, або
частково.

З огляду на сукупність викладених
обставин, з урахуванням вимог чинного
законодавства, суд доходить висновку
щодо відмови в задоволенні позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 122,
159-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Публічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного Управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від
25.11.2013 року - відмовити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
решту судового збору в розмірі 4 129,20
грн.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги до суду першої
інстанції з одночасним направленням
копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, або
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови, відповідно
до вимог ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку та у строки, визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя Постанова не набрала
законної сили 19.02.14 Суддя З оригіналом
згідно Помічник суддіІ.О. Лозицька І.О.
Лозицька ОСОБА_7