Справа № 804/2376/14
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 р. Справа № 804/2376/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді при
секретаріБоженко Наталії Василівни
Талаш Д.В. розглянувши у письмовому
провадженні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Верхньодніпровської об'єднаної
державної податкової нспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до ОСОБА_3
про стягнення податкового боргу у сумі
394,47 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Верхньодніпровська об'єднана державна
податкова інспекції ГУМ у
Дніпропетровській області звернулась
до суду з адміністративним позовом до
ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу
з податку на доходи фізичних осіб на
загальну суму 394,47 грн..

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач не
сплачує узгоджені грошові зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб
самостійно визначені платником
податків у поданій декларації про
майновий стан і доходи за 2012 р..

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
клопотання про розгляд справи без його
участі, яке міститься в матеріалах
справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, шляхом направлення судової
кореспонденції на адресу відповідача,
яка отримана ним 15.02.2014 року. Суд вважає,
що вжив усі залежні від нього заходи
для повідомлення відповідача належним
чином про розгляд даної
адміністративної справи із його участю
та реалізації ним права судового
захисту своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд встановив наступне.

Згідно з податкової декларації про
майновий стан і доходи ОСОБА_3 від 15.05.2013
року № за 2012 рік, відповідачем
було самостійно задекларовано суму
податку на доходи фізичних осіб в
розмірі 1334 грн..

Пунктом 4.1.1 статті 4 Податкового
кодексу України встановлено, що кожна
особа зобов'язана сплачувати
встановлені цім Кодексом, законами з
питань митної справи податки та збори,
платником яких вона є згідно з
положеннями цього Кодексу.

Відповідно до ст. 162 Податкового
кодексу України платниками податку на
доходи фізичних осіб є фізичні
особи - резидент, яка отримує доходи як
з джерела їх походження в Україні, так і
іноземні доходи; фізичні особи -
нерезиденти, яка отримує доходи з
джерела їх походження в Україні;
податкові агенти.

За приписами п. 163.1 ст. 163 Податкового
кодексу України об'єктом
оподаткування резидента є загальний
місячний (річний) оподатковуваний
дохід, до якого включаються відповідно
до п. 164.2.10 ПК України дохід у
вигляді вартості успадкованого чи
отриманого у дарунок майна у межах, що
оподатковується згідно з цим розділом.

Згідно договору дарування від 03.03.2012
року, посвідченого приватним
нотаріусом Жовтоводського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_4,
зареєстровано в реєстрі за №750, ОСОБА_3
отримала квартиру по АДРЕСА_1, вартістю
20 000 грн..

Відповідно до п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168
Податкового кодексу України платник
податку, що отримує доходи від особи,
яка не є податковим агентом, та
іноземні доходи, зобов'язаний включити
суму таких доходів до загального
річного оподатковуваного доходу та
подати податкову декларацію за
наслідками звітного податкового року,
а також сплатити податок з таких
доходів.

Пунктом 174.6. ст. 174 Податкового
кодексу України встановлено, що кошти,
майно, майнові чи немайнові права,
вартість робіт, послуг, подаровані
платнику податку, оподатковуються
згідно з правилами, встановленими цим
розділом для оподаткування спадщини.

Згідно з п. 174.2 ст. 174 Податкового
кодексу України, об'єкти спадщини
оподатковуються за ставкою, визначеною
пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу,
вартість будь-якого об'єкта спадщини,
що успадковується спадкоємцями, які не
є членами сім'ї спадкодавця першого
ступеня споріднення - 5 відсотків бази
оподаткування.

Відповідачем не надані докази
наявності пільг зі сплати податку на
доходи фізичних осіб, визначені
нормами Податкового кодексу України.

З розрахунку Жовтоводського
відділення Верхньодніпровської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУМ у Дніпропетровській
області вбачається, що ОСОБА_3
рахується заборгованість яка виникла
на підставі не сплачених самостійно
визначених податкових зобов'язань у
розмірі 394 грн. та 0,47 грн. пені.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок - документ, що подається
платником податків контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Статтею 49 Податкового кодексу України
визначені умови подання податкової
декларації до податкового органу.

Відтак п. 49.2 ст. 49 Податкового
кодексу України передбачено, що
платник податків зобов'язаний за
кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді.

Відповідно до ст. 179 Податкового
кодексу України платник податку на
доходи фізичних осіб зобов'язаний
подавати річну декларацію про майновий
стан і доходи (податкову декларацію)
відповідно до цього Кодексу.

За приписами п. 179.7 ст. 179 Податкового
кодексу України фізична особа
зобов'язана самостійно до 1 серпня року,
що настає за звітним, сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену в
поданій нею податковій декларації.

Сума податкових зобов'язань,
донарахована органом державної
податкової служби, сплачується до
відповідного бюджету у строки,
встановлені цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту
14.1 статті 14 Податкового кодексу
України грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

В свою чергу, відповідно до пункту
14.1.156 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Пунктом 14.1.175. статті 14 Податкового
кодексу України встановлено, що
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Таким чином, грошове зобов'язання
платника податку стає податковим
боргом з моменту його узгодження у
порядку, визначеному Податковим
кодексом, та несплати в установлені
строки.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно до п. 59.4. ст. 59 Податкового
кодексу України, податкова вимога
надсилається (вручається) також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з непогашенням суми
податкового боргу у встановлені
законом строки, 06.08.2013 податковим
органом була винесена податкова вимога
№20-11 на суму 1 164 грн., яка була отримана
відповідачем 10.08.2013.

За даними позивача податковий борг у
сумі 394,47 грн. станом на час розгляду
справи відповідачем не сплачений.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 Податкового
кодексу України орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95
Податкового кодексу України
стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Таким чином, враховуючи підтвердження
матеріалами справи наявності
податкового боргу відповідача та
дотримання податковим органом
законодавчо встановленої процедури
стягнення податкового боргу, суд
дійшов висновку щодо правомірності
вимог позивача, тому позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Верхньодніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУМ у
Дніпропетровській області до ОСОБА_3
про стягнення податкового боргу в
розмірі 394,47 грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь держави
податковий борг з податку на доходи
фізичних осіб у сумі 394 (триста
дев'яносто чотири) грн. 47 коп..

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя Н.В. Боженко