Справа № 2518/2-а-16396/2011
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Сташків В.Б.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П.,

суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря: Савін І.В.

розглянувши в судовому засіданні
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області
на постанову Ріпкинського районного
суду Чернігівської області від 13 січня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ріпкинської
районної державної адміністрації
Чернігівської області, третя особа: ПАТ
«Чернігівобленерго» про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
доплати до заробітної плати , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Ріпкинського
районного суду Чернігівської області з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Ріпкинської
районної державної адміністрації
Чернігівської області, третя особа: ПАТ
«Чернігівобленерго» про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
доплати до заробітної плати.

Постановою Ріпкинського районного
суду Чернігівської області від 13 січня
2012 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційну інстанцію скасувати
незаконне, на його думку, судове
рішенням та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволені позовних вимог.
В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для його скасування.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні -не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_3 працює в Ріпкинському
РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго», що
знаходиться на території смт. Ріпки
Ріпкинського району Чернігівської
області, яке відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів Української PCP «Про
організацію виконання постанов
Верховної Ради Української PCP про
порядок введення в дію законів
Української PCP «Про правовий режим
території, що зазнала радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 23.07.1991 р. №106 віднесено
до зони посиленого радіоекологічного
контролю.

Відповідно ст.39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
громадянам, які працюють у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, провадиться доплата у
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати.

Відповідно до п.5 п.4 Постанови KM України
№936 від 20 вересня 2005 року «Про Порядок
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов»язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи Виплата
компенсацій та допомоги певних видів,
передбачених Законом, проводиться
центрами по нарахуванню і виплаті
соціальних допомог, управліннями праці
та соціального захисту населення
районних (міських) держадміністрацій,
виконкомів міських, районних у містах
рад (далі - уповноважений орган) за
місцем реєстрації громадян працюючим і
непрацюючим громадянам та пенсіонерам,
зокрема пенсіонерам та особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, Державної
кримінально-виконавчої служби та
інших структур, громадянам, що
займаються підприємницькою діяльністю
без утворення юридичної особи,
громадянам, які працюють у громадян, що
займаються підприємницькою діяльністю
без утворення юридичної особи, а саме:
доплата особам за роботу (службу) на
території зон радіоактивного
забруднення відповідно до статей 39, 40
Закону

Як зазначено у п.5 зазначеного Порядку
соціальні виплати, доплати (види
допомоги), передбачені підпунктами 5-13
пункту 4 цього Порядку, проводяться за
місцем основної роботи (служби)
громадян підприємствами, установами,
організаціями (далі - підприємства) та
фізичними особами - суб'єктами
підприємницької діяльності без
утворення юридичної особи, установами,
організаціями та військовими
частинами відповідно до розрахункових
даних, поданих до уповноваженого
органу за формою, затвердженою
Мінсоцполітики.

Отже, виплата компенсації,
передбаченої ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
якістраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», особам, які працюють на
території зон радіоактивного
забруднення проводиться за місцем
основної роботи такого працівника
підприємствами, установами,
організаціями.

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Вищого адміністративного
суду України №4 від 16.03.2012 року «Про
судову практику вирішення
адміністративними судами спорів, що
виникають у зв'язку із застосуванням
ст. 39,48,50,52,54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Механізм використання, обліку,
звітності і контролю за використанням
коштів державного бюджету для
виконання програм, пов'язаних із
соціальним захистом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, головним розпорядником
яких є Мінпраці визначає Порядок
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 вересня 2005 р. N
936.

Згідно з пунктом 4 Постанови КМ України
№ 936 нарахування й виплата доплат за
роботу в зоні посиленого
радіоекологічного контролю
проводиться через управління праці та
соціального захисту населення
місцевих органів виконавчої влади.

Відповідно до вимог Постанови Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996р. №836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»доплата до заробітної
плати для громадян, які працюють в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
встановлена в розмірі 5 грн. 20 коп..

Враховуючи те, що позивачем фактично
оспорюється розмір цієї доплати,
визначений постановою КМУ, а не
роботодавцем, і що ця доплата є
соціальною гарантією, яка не входить у
структуру заробітної плати, суд вважає,
що саме на УПСЗН Ріпкинської РДА
покладено обов'язок по нарахуванню та
виплаті зазначеної доплати.

Виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами при визначенні
розміру доплати до заробітної плати
для громадян, які працюють у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
за основу їх нарахування береться
мінімальна заробітна плата, а не
фіксований розмір, а саме 5 грн. 20 коп.,
передбачений постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Отже дії Управління праці та
соціального захисту
населенняРіпкинської РДА щодо
невиплати позивачу, за період з 17
лютого 2011 року за весь час роботи у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, у повному розмірі доплати до
заробітної плати, передбаченої ст. 39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»слід визнати
протиправними.

Крім того, з 1 січня 2012 р. набрав
чинності Закон України «Про Державний
бюджет України на 2012 рік», в п. З
Прикінцеві положення установлено, що у
2012 році норми і положення ст. 39 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України на
2012 рік.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду є законною і
обгрунтованою, ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для її скасування
не має.

Доводи апеляційної скарги не
грунтуються на вимогах чинного
законодавства України та не
підтверджуються зібраними у справі
доказами.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 41, 197, 198, 200, 205 та 206 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області -
залишити без задоволення, а постанову
Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 13 січня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та подальшому оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя:
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.