Справа № 9101/188545/2012
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2013-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2013 р.справа № 2а-435/224/12 (435/323/12)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Туркіної Л.П.

суддів: Проценко О.А.
Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 10.01.012 р.

у справі № 2а-435/224/12 (435/323/12)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області

про про визнання дій незаконними та
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2012 року позивач звернувся
до суду з позовом, у якому просив
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Саксаганському районі
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області провести перерахунок та
виплату недоотриманих коштів пенсії
за вікомта додаткової пенсії,
призначеної позивачу згідно ст. 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
з моменту першого звернення до
управління пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
від 03.08.2010 року по теперішній час.

Постановою Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 10.01.012 р.
позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
зобов'язання проведення перерахунку
пенсії за віком - залишені без
задоволення.

Питання, щодо вимог, пов'язаних з
виплатою пенсії, передбаченої ст. 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
не розглянуто. У зв'язку з чим, 22.05.2012
року позивач звернувся до суду із
заявою про винесення додаткового
рішення, яка підлягає розгляду згідно
ст. 168 КАС України.

Крім того, позивач подав апеляційну
скаргу, у якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

Відповідач постанову суду першої
інстанції не оскаржив, проти
апеляційної скарги не заперечив.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 КАС України в
порядку письмового провадження.

Перевіривши доводи апеляційної
скарги та матеріали справи, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга позивача не
підлягає задоволенню, а рішення суду -
залишається без змін з наступних
підстав.

ОСОБА_1 є ліквідатором наслідків
аварії на ЧАЕС 2 категорії, та отримує
пенсію за віком та згідно ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" отримує
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Оскільки позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Саксаганському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області він подавав заяви про надання
інформації з приводу перерахування та
призначення пенсії відповідно до норм
ст. ст. 40, 42 Закону України "Про
згальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з приводу нарахування
додаткової пенсії згідно ст. 51 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановляючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, які
стосуються пенсії за віком, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги не відповідають нормам ст.ст. 40,
42 Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-IV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (надалі -Закон №
1058).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Під час розгляду даної
адміністративної справи, як судом
першої інстанції так і апеляційним
судом встановлено, що позивач у справі
перебуває на пенсійному обліку у
відповідача та отримує пенсію згідно
Закону України №1058 та продовжує
працювати, що дає право на перерахунок
пенсії по стажу та заробітній платі. У
зв'язку з цим позивач звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
призначеної пенсії працюючому
пенсіонеру з урахуванням додаткового
страхового стажу та заробітної плати.
Відповідач провів перерахунок пенсії
та своїм листом повідомив позивача про
те, що перерахунок його пенсії
здійснювався у відповідності до Закону
України №1058 із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівника в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
враховується для обчислення пенсії у
розмірі 1197,91грн. за 2007 рік.

Правовідносини, які виникли між
сторонами у даній адміністративній
справі, з приводу здійснення
перерахунку пенсії позивача, який
отримує пенсію за віком згідно Закону
України №1058 та продовжує працювати
після призначення пенсії, врегульовано
нормами зазначеного Закону.

Перерахунок пенсій у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу
регулюється статтею 42 Закону України
№1058, частина 4 якої передбачає, що у
разі, якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через 2 роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Наведена редакція існує після визнання
Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
неконституційними змін, внесених
підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" від 28 грудня 2007 року №
107-VI.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої на даний
час), та також як на день звернення
позивача з позовом , так і на час
перегляду судового рішення, норми
абзацу 3 ч. 4 ст. 42 Закону України № 1058
доводить що перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40
при перерахунку пенсії, застосовуються
виключно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що
для обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Середня заробітна плата працівників,
зайнятих у галузях економіки України,
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії,
використовується як складова для
призначення пенсії відповідно до ч. 2
ст. 40 Закону України № 1058, і є величиною
постійною, не змінною при перерахунку
пенсії, на відміну від інших
показників, які використовуються при
визначенні заробітної плати (доходу)
застрахованої особи для обчислення
пенсії.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
правове розуміння понять "середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України" та
"показник середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до цього закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії" є різними
правовими категоріями в основі цієї
різності лежить, перед усім, різні
економічні критерії їх визначеності,
внаслідок чого ототожнювати або
змішувати ці понятті не вбачається
можливим.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції
України, виключно законами України
визначаються, зокрема, форми і види
пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України "Про пенсійне
забезпечення" від 5 листопада 1991 року №
1788-12 та Закон України №1058. З огляду на
зазначене та керуючись положеннями
принципу законності, закріпленого в ст.
9 КАС України, приписи Постанови
Кабінету Міністрів України № 530 від 28
травня 2008 року "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян" неможливо застосовувати до
спірних відносин.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції прийнято правильне по суті
рішення, що виключає підстави для його
скасування. Що стосується пенсії,
передбаченої ст. 51 ст. 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" слід
зазначити наступне. Питання щодо
призначення та виплати названої пенсії
судом не розглядалось.

Відповідно до ст. 168 КАС України
суд, що ухвалив судове рішення, може за
заявою особи, яка брала участь у справі,
чи з власної ініціативи прийняти
додаткову постанову чи постановити
додаткову ухвалу у випадках, якщо:1)
щодо однієї із позовних вимог, з
приводу якої досліджувалися докази, чи
одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не
визначив способу виконання судового
рішення; 3) судом не вирішено питання
про судові витрати. Питання про
ухвалення додаткового судового
рішення може бути заявлено до
закінчення строку на виконання
судового рішення. Суд ухвалює
додаткове судове рішення після
розгляду питання в судовому засіданні
з повідомленням осіб, які беруть участь
у справі. Про відмову в ухваленні
додаткового рішення суд постановляє
ухвалу. Додаткове судове рішення або
ухвала суду про відмову в ухваленні
додаткового судового рішення можуть
бути оскаржені.

Отже, враховуючи, що 22.05.2012 року
позивачем була подана заява про
винесення додаткового судового
рішення (а.с. 23), суд першої інстанції
зобов'язаний вчинити певні дії,
передбачені ст. 168 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 10.01.012 р. -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС
України та відповідно до ч.10 ст. 183-2 КАС
України оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
А.В. Шлай