Справа № 2а-16092/10/2670
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/5558/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
Печерському районі м.Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від
01.12.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20.01.2011

у справі №2а-16092/10/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донтранс"

до Державної податкової інспекції у
Печерському районі м.Києва

про визнання дій неправомірними , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від
01.12.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.01.2011,
позов задоволено. Визнано
протиправними дії Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м.Києва з невизнання поданої
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донтранс" податкової
декларації з податку на додану
вартість за липень 2010 року.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового про відмову в позові, з підстав
невірного застосування норм
матеріального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем подано до ДПІ
у Печерському районі м.Києва податкові
декларації з податку на додану
вартість за липень 2010 року.
Відповідачем було відмовлено у
прийнятті даної декларації, про що
позивача повідомлено листом від 22.10.2010
№59928/10/28-611 «Про невизнання звітних
документів». Своє рішення щодо
невизнання вищезазначеної податкової
декларації , відповідач мотивував її
невідповідністю Наказу Державної
податкової адміністрації України від
30.05.1997 №166 «Про затвердження форми
податкової декларації та Порядку її
заповнення і подання», а саме: в додатку
№5 «розшифровка податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів», відсутнє поле
розшифровки операцій з придбання з ПДВ,
які надають право формування
податкового кредиту.

Відповідно до пп.4.1.1., 4.1.2 п. 4.1 ст. 4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» №2181-ІІІ платник податків
самостійно обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначає у податковій
декларації, крім випадків,
передбачених підпунктом "г" підпункту
4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї
статті. Прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу.

Податкова декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Відповідно до п. 4.4 Методичних
рекомендацій, працівники ОДПС при
прийманні податкової звітності на
паперових та електронних носіях з
доданням роздрукованих оригіналів
контролюють наявність: підписів
посадових осіб; печатки платника
податків; обов'язкових реквізитів;
обов'язкових додатків до податкової
звітності, передбачених порядком
заповнення відповідної звітності;
прокреслень у значеннях показників, що
не заповнюються через відсутність
інформації.

У цьому контексті під обов'язковими
реквізитами розуміються: тип документа
(звітний, уточнюючий, звітний новий);
звітний (податковий) період; назва
платника податків; код платника
податків згідно з Єдиним державним
реєстром підприємств та організацій
України відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 N
118 «Про створення Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України" або реєстраційний (обліковий)
номер з ТРДПАУ; ідентифікаційний номер
згідно з ДРФО або, у разі відмови від
нього - серія та номер паспорта для
фізичної особи; місцезнаходження
платника податків; назва ОДПС, до якого
подається звітність; дата подання
звіту (або дата заповнення - залежно від
форми); підписи посадових осіб,
засвідчені печаткою.

Судами встановлено, що при заповненні
та поданні декларації з податку на
додану вартість за липень 2010 року
позивачем було дотримано всіх
необхідних вимог. Додаток №5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість за липень 2010 року
позивача, заповнений у відповідності
до Наказу, а саме: Розділі ІІ Додатку №5
«Податковий кредит» було зазначено
операції з придбання ПДВ, які надають
право на формування податкового
кредиту, а саме: вказано постачальників
(індивідуальний податковий номер),
період виписки податкових накладних,
інших документів, що дають право на
податковий кредит; обсяги поставок (без
ПДВ); сума ПДВ.

Таким чином, у податкового органу були
відсутні підстави для неприйняття
даної декларації.

Доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
неправильне застосування чи порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанції, повно та правильно
встановивши обставини справи, дали їм
належну оцінку з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування судових рішень,
з мотивів викладених в касаційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі м.Києва
відхилити, а постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від
01.12.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20.01.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун