Справа № 262/7688/13а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кирилюк Н.А.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
справа №262/7688/13а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Шишова О.О., суддів
Сіваченка І.В., Попова В.В., розглянувши
в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради на постанову Пролетарського
районного суду м. Донецька від 17 грудня
2013 року у справі № 262/7688/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної у м.Донецьку
ради, третя особа: Управління Державної
казначейської служби України у
Будьоннівському та Пролетарському
районах м. Донецька Донецької області,
про визнання бездіяльності
неправомірною та спонукання до
вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Пролетарського районного
суду м. Донецька частково задоволені
позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради, третя особа: Управління Державної
казначейської служби України у
Будьоннівському та Пролетарському
районах м. Донецька Донецької області,
про визнання бездіяльності
неправомірною та спонукання до
вчинення певних дій.

Визнані неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради щодо нарахування та виплати
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі 130 грн.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років за період з
травня 2013 року по жовтень 2013 року з
урахуванням виплачених раніше сум.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради нарахувати ОСОБА_2 та виплачувати
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років за період з
листопада 2013 року до 28.02.2015 року у разі
наявності права на вказану допомогу.

Відповідач не погодився з рішенням
суду першої інстанції та подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог, зазначивши, що відповідно до ст.15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку виплачується у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленого для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень. Вважає, що
прийняте управлінням праці та
соціального захисту населення рішення
відповідає діючому законодавству, тому
не має підстав для здійснення
перерахунку та виплати допомоги
відповідачеві згідно його позовних
вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п. 2 ч.1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Як встановлено у судовому засіданні
позивачка перебуває на обліку В
управлінні та отримує державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку на
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, як особа, що
застрахована у системі
загальнообов?язкового страхування з
17.05.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_2

Як вбачається з копії рішення про
призначення допомоги сім'ям з дітьми
від 21.05.2012 їй з 17.05.2013 по 28.05.2015 року
призначено допомога у розмірі 130 грн. та
у період з червня 2012 по жовтень 2013 року
виплачується саме у такому розмірі
(а.с.16).

Вказані дії суд першої інстанції
вважав такими, що не відповідають
вимогам чинного законодавства з огляду
на наступне.

Згідно положень ч.2 ст.161 КАС України при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний врахувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підставі передбаченої
частиною першою статті 237 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

При застосуванні норм матеріального
права у даних правовідносинах суд
першої інстанції врахував позицію
Верховного Суду України від 25.12.2012р. у
справі №21-410а12, де зазначено наступне.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
№ 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом № 2240-III, який поширював свою дію
на застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40- 44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Оскільки спір у справі виник щодо
виплати допомоги з червня 2013 року
особі, яка застрахована у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування, то
за таких обставин суд приходить до
висновку, що на відносини щодо виплати
допомоги такій особі у зазначеному
періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, відповідач, виплачуючи
позивачці допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, встановленому
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 року № 1751, діяв неправомірно
та з порушенням вимог законодавства.

З огляду на вищевикладене позовні
вимоги щодо визнання дій відповідача
незаконними та стягнення з державного
бюджету суми державної допомоги до
догляду за дитиною до досягнення нею 3
річного віку, як різниці між
прожитковим мінімумом, що встановлений
для дитини відповідного віку (972 грн.) та
сплаченої суми допомоги за 6 місяців у
розмірі 130 грн., підлягають задоволенню
із стягненням з державного бюджету на
користь позивачки.

Крім того, підлягають задоволенню
позовні вимоги щодо нарахування та
виплати позивачці державну допомогу до
досягнення дитиною трирічного віку з
листопада 2013 по 28.02.2015 року у разі
наявності права на вказану допомогу, а
саме дію Закону, що надає таке право та
знаходження позивачці у відпустці до
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення а
рішення суду без змін.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1
ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради на постанову Пролетарського
районного суду м. Донецька від 17 грудня
2013 року у справі № 262/7688/13-а - залишити
без задоволення.

Постанову Пролетарського районного
суду м. Донецька від 17 грудня 2013 року у
справі № 262/7688/13-а - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
рішенням законної сили.

Головуючий
О.О.Шишов

Судді
І.В.Сіваченко

В.В.Попов