Справа № 755/24324/13-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Іваніна Ю.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів -
Глущенко Я.Б.та Шелест С.Б.,

при секретарі -
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва на
постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 02 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі м. Києва
про зобов'язання припинити незаконно
виставленої суми переплати та
повернення утриманих сум із
урахуванням пені, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року позивач - ОСОБА_2
звернулась до Дніпровського районного
суду м. Києва із адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі м. Києва
про зобов'язання припинити незаконно
виставленої суми переплати та
повернення утриманих сум із
урахуванням пені, в якому, з
урахуванням збільшених позовних вимог
просила визнати дії відповідача щодо
незаконного виставлення та утримання з
позивачки суми у розмірі 27698,38 грн.
переплати пенсії неправомірними та
такими, що порушують норми ст.. 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі м.
Києва припинити утримання з позивачки
незаконно виставленої суми переплати
та повернути вже утримані кошти та
одночасно сплатити нараховану на ці
суми пенсі, що визначається виходячи з
розрахунку 120 % річних облікової ставки
Національного банку України.

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 02 грудня 2013 року
адміністративний позов задоволено
повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 02 грудня 2013 року та
прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва -
залишити без задоволення, а постанову
Дніпровського районного суду м. Києва
від 02 грудня 2013 року - без змін, виходячи
із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі суд
першої інстанції виходив з того, що
стаття 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст.. 1215 ЦК України
передбачає повернення надміру
виплачених сум пенсій (іншого майна)
лише у разі зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
натомість Управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі м. Києва
не доведено та із матеріалів справи не
вбачається недобросовісності ОСОБА_2
(оскільки позивачкою своєчасно було
подано до контролюючого органу заяву
про набуття нею статусу суб'єкта
підприємницької діяльності).

Колегія суддів погоджується із
наведеними висновками суду першої
інстанції, оскільки вони знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено в суді першої
інстанції, ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи
загального захворювання, перебуває на
обліку в УПФУ в Дніпровському районі м.
Києва та отримує пенсію по
інвалідності 3 групи відповідно Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 23.02.2005
року її, як непрацюючого інваліда 3
групи, з 23.02.2005 року було переведено з
пенсії по інвалідності на пенсію по
інвалідності в розмірі пенсії за віком
(а.с.11).

30.08.2007 року позивач була зареєстрована
як приватний підприємець та 31.08.2007 року
взята на облік в Державній податковій
службі України (а.с.19).

Згідно поданих заяв про право
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності
отримала свідоцтва про сплату єдиного
податку на 2007-2009 роки та працювала за
спрощеною системою оподаткування
(а.с.61-68).

Згідно повідомлення начальника УПФУ у
Дніпровському районі м. Києва від 30.08.2007
року ОСОБА_2 взято на облік як фізичну
особу-підприємця (а.с.18).

Рішенням Дніпровської районної у м.
Києва державної адміністрації від
17.10.2012 року проведено скасування
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 відповідно до
поданої заяви (а.с.57).

Згідно довідки УПФУ в Дніпровському
районі м. Києва від 17.10.2012 року № 943/10 у
зв'язку з прийняттям рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою ОСОБА_2 проведені
остаточні розрахунки щодо платежів,
стосовно яких контролюючими органами є
органи Пенсійного Фонду України.
Станом на дату реєстрації довідки у
платника відсутня будь-яка
заборгованість (а.с.76).

Розпорядженням комісії УПФУ №37 від
07.03.2012 року вирішено утримувати
переплату пенсії ОСОБА_2 в сумі 27698,38
гривень, яка виникла за період з 30.08.2007
року по 29.02.2012 року в розмірі 20% від
пенсії щомісячно до повного погашення
заборгованості відповідно до ст.50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (а.с.69-71).

Згідно інформації Головного
управління ПФУ в м. Києві від 22.11.2013 року
утримання переплати пенсії в розмірі
27698,38 гривень з ОСОБА_2 розпочато з 01.04.2012
року по 20% щомісяця. Станом на 01.12.2013
року залишок переплати складає 23823,18
гривень (а.с.77-81).

Вважаючи такі дії відповідача
протиправними, позивачка звернулась до
суду.

Обговорюючи правомірність позовних
вимог, колегія суддів приходить до
наступного.

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що
пенсіонери зобов'язані повідомляти
органу, що призначає пенсії, про
обставини, що спричиняють зміну
розміру пенсії або припинення її
виплати. У разі невиконання цього
обов'язку і одержання у зв'язку з цим
зайвих сум пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

З наведених норм вбачається, що
стягнути переплату можливо лише за 2-х
умов:

- внаслідок зловживань з боку
пенсіонера;

- подання страхувальником
недостовірних даних.

Натомість з матеріалів справи
вбачається, що позивачкою листом від
30.08.2007 року було надіслано лист
(повідомлення про взяття на облік
фізичної особи - підприємця) до
Управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва.

Даний факт відповідачем не заперечено
та не спростовано. Натомість
відповідачем зазначається, що
позивачка мала повідомити не відділ
обліку надходження платежів
Управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва, а відділ
призначення та перерахунків пенсії
Управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва, проте
такі доводи відповідача не можуть
братися колегією суддів до уваги.

Так, відповідно до п.3 ч.2 ст. 16 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
застрахована особа зобов'язана
надавати на вимогу страхувальника,
територіального органу Пенсійного
фонду документи, що засвідчують
відомості, які мають бути занесені або
містяться в її персональній обліковій
картці в системі персоніфікованого
обліку та Державному реєстрі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Частиною 2 ст. 63 вищевказаного Закону
передбачено, що територіальними
органами виконавчої дирекції
Пенсійного фонду є головні управління
Пенсійного фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, управління Пенсійного
фонду в районах, містах, районах у
містах.

З наведеного вбачається, що чинним
законодавством не передбачено
обов'язку застрахованої особи подавати
відомості до того чи іншого відділу
управління Пенсійного фонду, а тому
позивачка, при надісланні листа
(повідомлення про взяття на облік
фізичної особи - підприємця) до
управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва діяла в
межах норм чинного законодавства.

Частиною 3 ст. 107 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що суми
коштів, безпідставно стягнені органами
Пенсійного фонду з юридичних і
фізичних осіб, підлягають поверненню в
триденний строк із дня прийняття
рішення виконавчим органом Пенсійного
фонду або судом про безпідставність їх
стягнення, з одночасною сплатою
нарахованої на ці суми пені, що
визначається виходячи з розрахунку 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва -
залишити без задоволення, а постанову
Дніпровського районного суду м. Києва
від 02 грудня 2013 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254, 255 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 02 грудня 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання
повного тексту рішення - 25.02.2014 року.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.