Справа № 801/4118/13-а
Суддя: Дудкіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 801/4118/13-а

20.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Дудкіної Т.М.,

суддів Дадінської Т.В. ,

Омельченка В. А.

секретар судового засідання
Кисельова В. В.

за участю сторін:

представник позивача, Акціонерного
товариства закритого типу "Вітас"-
Горохова Анна Костянтинівна,
довіреність № б/н від 09.01.14

представник позивача, Акціонерного
товариства закритого типу "Вітас"-
Макарова Олександра Юріївна,
довіреність № б/н від 09.01.14

представник відповідача, Державної
податкової інспекції у м.Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим- Заброда Лілія Вікторівна,
довіреність № 5/10 від 31.01.14

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Акціонерного товариства закритого
типу "Вітас" на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Кудряшова А.М. )
від 03.12.13 у справі № 801/4118/13-а

за позовом Акціонерного товариства
закритого типу "Вітас" (вул. Київська,
4,Сімферополь,Автономна Республіка
Крим,95053)

до Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим (вул. М. Залки,
1/9,Сімферополь,Автономна Республіка
Крим,95053)

про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство закритого типу
"Вітас" звернулось до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим, уточнивши позовні вимоги просило:

- визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим по проведенню в період з 26.10.2012
року по 01.11.2012 року документальної
позапланової невиїзної перевірки
Акціонерного товариства закритого
типу "Вітас";

- визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим з незаконного тлумачення в акті
перевірки перевірки №8790/7/20732633 від
08.11.2012 року правочинів, здійснених
Акціонерним товариством закритого
типу "Вітас" в період з 01.01.2011 року по
30.06.2012 року та тверджень про їх
нікчемність;

- визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим по відображенню в акті перевірки
№8790/7/20732633 від 08.11.2012 року
недостовірного висновку про те, що
Акціонерне товариство закритого типу
"Вітас" не знаходиться за юридичною
адресою;

- визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим по встановленню в акті перевірки
№8790/7/20732633 від 08.11.2012 року порушення
податкового законодавства у вигляді
завищення валових доходів в розмірі
2058042 гривень, доходу, який враховується
при визначенні об'єкту оподаткування -
10268394,00 гривень та валових витрат в
розмірі 8985579,00 гривень, витрат, які
враховуються при визначенні об'єкту
оподаткування - 17807721,00 гривень, за
період з 01.01.2011 року по 30.06.2012 року;

- визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим по відображенню в акті перевірки
№8790/7/20732633 від 08.11.2012 року завищення
амортизаційних відрахувань в сумі 9470,00
гривень за період з 01.01.2011 року по 31.03.2012
року;

- визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим по встановленню в акті перевірки
№8790/7/20732633 від 08.11.2012 року порушення
податкового законодавства у вигляді
завищення від'ємного значення об'єкту
оподаткування за періоди: 1 квартал 2011
року - 6937007,00 гривень, півріччя 2011 року
7422023,00 гривень, 3 квартал 2011 року - 6205922,00
гривень, 2011 року 6123466,00 гривень, 1
квартал 2012 року - 6088366 гривень, 1
півріччя 2012 року - 1415861,00 гривень;

- визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим по не встановленню в акті
перевірки №8790/7/20732633 від 08.11.2012 року
об'єкту оподаткування податком на
додану вартість в розмірі 7203,00 гривень
за період з 01.01.2011 року по 30.06.2012 року;

- визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим по встановленню в акті перевірки
№8790/7/20732633 від 08.11.2012 року порушення
податкового законодавства у вигляді
завищення зобов'язання в сумі 1234342
гривень та завищення податкового
кредиту в сумі 1268988,00 гривень з податку
на додану вартість за період з 01.01.2011
року по 30.06.2012 року;

- визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим по відображенню в акті перевірки
№8790/7/20732633 від 08.11.2012 року недостовірних
висновків про відсутність у
Акціонерного товариства закритого
типу "Вітас" об'єкту оподаткування
прибутку підприємств за період з 01.01.2011
року по 30.06.2012 року;

- визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим по відображенню в акті перевірки
№8790/7/20732633 від 08.11.2012 року недостовірних
висновків про відсутність у
Акціонерного товариства закритого
типу "Вітас" об'єкту оподаткування
податком на додану вартість за період
з 01.01.2011 року по 30.06.2012 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від 3
грудня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

На вказане судове рішення від позивача
надійшла апеляційна скарга про
скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нової про
задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представники
апелянта скаргу підтримали, наполягали
на її задоволенні.

Представник податкового органу
просила відмовити у задоволенні
скарги, постанову суду першої
інстанції залишити в силі.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши правову оцінку
обставин у справі та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
Державною податковою інспекцією у м.
Сімферополі в АР Крим Державної
податкової служби була проведена
позапланова невиїзна перевірка
Акціонерного товариства закритого
типу "Вітас" з питання дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства при здійсненні
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.01.2011 року по 30.06.2012 року.

За результатами проведеної перевірки
складено акт від 08.11.2012 року №8790/22-1/20732633
"Про неможливість проведення
фінансово-господарських операцій
Акціонерного товариства закритого
типу "Вітас" за період з
01.01.2011 року по 30.06.2012 року ".

Згідно зазначеного Акту відповідачем
встановлена неможливість проведення
фінансово-господарських операцій
Акціонерного товариства закритого
типу "Вітас" за період з
01.01.2011 року по 30.06.2012 року, що привело до
порушень:

1. - п.п.4.1 п.4.1. ст.4, п.п.5.2.1. п.5.2., п.п.5.3.9 п.5.3.
ст. 5., п. 8.1.1, п.п. 8.1.2 п.8.3.1. п. 8.3 ст. 8 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств";

- п.135.1, п. 135.2 ст. 135, п. 138.1, п.138.2. п.138.4 ст. 138
р.3 п. 144.1 ст. 144 Податкового кодексу
України;

2. п.п.7.3.1, п.п.7.3.4 п.7.3., п.п. 3.1.1 п.3.1 ст.3,
п.п.7.4.1, п.п. 7.4.1, п. 7.4.5 п. 7.4, п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість";

3. пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 розділу II, п.51.1 ст. 51,
п.п. "б" п. 176.2 ст. 176, п. 119.2 ст.119
Податкового кодексу України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
необґрунтованості вимог позивача та
доведеності податковим органом
правомірності своїх дій під час
проведення перевірки.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, та
переглядаючи його в межах доводів
апеляційної скарги, зазначає наступне.

Апеляційним розглядом встановлено, що
на підставі п.п. 20.1.6 п.20.1 ст. 20 розділу I
та п.п.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 глави 7 розділу II
Податкового кодексу України, у зв'язку
із встановленням сумнівності у факті
здійснення операцій (існування
розбіжностей задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань)
Державною податковою інспекцією у м.
Сімферополі в АР Крим Державної
податкової служби на адресу позивача
було направлено запит від 12.10.2012 року
№22624/10/22-8 з вимогою надати протягом 10
робочих днів з дня отримання запитів
інформацію та її документальне
підтвердження для з'ясування
реальності та повноти відображення в
бухгалтерському та податковому обліку
із відповідним відображенням у
податкових деклараціях результатів
операцій по господарських відносинах
із ПАТ "АК "Кримавтотранс" ()
за період з 01.10.2010 року по 30.06.2012 року з
таких питань: укладених договорів,
відображення результатів по цим
операціям у податковому обліку із
відповідним відображенням у
податкових деклараціях, податкових
накладних, реєстрах отриманих та
виданих податкових накладних,
видаткових, приходних накладних (актів
виконаних робіт), платіжних документів,
аналітичних карток рахунків (а.с.22).

Позивач, отримавши вказаний запит
15.10.2012 року, витребувану інформацію з
її документальним підтвердженням не
надав, пославшись у листі від 16.10.2012
року на невідповідність запиту нормам
Податкового кодексу України, що
звільняє підприємство від обов'язку
надавати відповідь на такий запит
(а.с.19-21).

Право податкового органу на проведення
перевірок визначено підпунктом 20.1.4 п.
20.1 ст. 20, ст.75 Податкового кодексу
України.

Повноваження податкового органу щодо
проведення позапланової виїзної
перевірки та порядок її проведення
визначені ст. ст. 78, 79 Податкового
Кодексу України.

Згідно статті 79 ПК України,
документальна невиїзні перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу.

Статтею 78 ПК України передбачено, що
однією з обставин, з яких може бути
здійснена документальна позапланова
перевірка є те, що за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту (п.
78.1.1. ст. 78 ПК).

Про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
органу державної податкової служби
приймає рішення, яке оформлюється
наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки (а. 78.4 ст. 78 ПК).

Отже, у зв'язку із тим, що інформації з
її документальним підтвердженням для
з'ясування реальності та повноти
відображення в бухгалтерському та
податковому обліку із відповідним
відображенням у податкових
деклараціях результатів операцій по
господарських відносинах із ПАТ "АК
"Кримавтотранс" () за період
з 01.10.2010 року по 30.06.2012 року, до
відповідача не надійшло, Державною
податковою інспекцією у м. Сімферополі
в АР Крим Державної податкової служби
правомірно 23.10.2012 року був прийнятий
наказ №2673 "Про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки АТЗТ "Вітас" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
України за період з 01.01.2011 року по 30.06.2012
року тривалістю 5 робочих днів з 26.10.2012
року".

Також позивачу було відправлено
повідомлення №1037/10/22-1 від 24.10.2012 року
про проведення вказаної перевірки, яке
було отримано ним 25.10.2012 року.

Підстави для отримання податковим
органом інформації та порядок такого
отримання визначені ст.73 Податкового
кодексу України.

Колегією суддів безперечно
встановлено, що податковий орган мав
підстави для отримання витребовуваної
від позивача інформації та дотримався
порядку її витребування.

Проведення перевірки також здійснено у
відповідності з основними принципами
адміністративної процедури, як це
передбачено ч.3 ст.2 КАС України.

В той же час позивачем не доведено
протиправності дій податківців при
проведенні перевірки.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, який
вірно зазначив, що у відповідача були
передбачені законом підстави для
проведення невиїзної перевірки
Акціонерного товариства закритого
типу "Вітас", наказ про проведення
перевірки був прийнятий обґрунтовано,
в передбачений законом спосіб та в
межах компетенції відповідача, а отже
підстав для визнання протиправними дій
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим по проведенню в
період з 26.10.2012 року по 01.11.2012 року
документальної позапланової невиїзної
перевірки Акціонерного товариства
закритого типу "Вітас", у суду немає.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
позивач на власний розсуд визначає, чи
порушені його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень, проте, ці рішення, дії або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

Як встановлено судом першої інстанції,
предметом оскарження у даній справі є
дії ДПІ, пов'язані із викладенням у акті
перевірки висновків щодо нікчемності
правочинів здійснених АТЗТ "Вітас" в
період з 01.01.2011 року по 30.06.2012 року;
незнаходження позивача за юридичною
адресою; завищення валових доходів в
розмірі 2058042 гривень, доходу, який
враховується при визначенні об'єкту
оподаткування - 10268394,00 гривень та
валових витрат в розмірі 8985579,00 гривень,
витрат, які враховуються при
визначенні об'єкту оподаткування -
17807721,00 гривень, за період з 01.01.2011 року
по 30.06.2012 року; завищення
амортизаційних відрахувань в сумі 9470,00
гривень за період з 01.01.2011 року по 31.03.2012
року; завищення від'ємного значення
об'єкту оподаткування за періоди: 1
квартал 2011 року - 6937007,00 гривень,
півріччя 2011 року 7422023,00 гривень, 3
квартал 2011 року - 6205922,00 гривень, 2011 року
6123466,00 гривень, 1 квартал 2012 року - 6088366
гривень, 1 півріччя 2012 року - 1415861,00
гривень; завищення зобов'язання в сумі
1234342 гривень та завищення податкового
кредиту в сумі 1268988,00 гривень з податку
на додану вартість за період з 01.01.2011
року по 30.06.2012 року; відсутність у АТЗТ
"Вітас" об'єкту оподаткування прибутку
підприємств за період з 01.01.2011 року по
30.06.2012 року; про відсутність у АТЗТ
об'єкту оподаткування податком на
додану вартість за період з 01.01.2011 року
по 30.06.2012 року. Позивач в позові вказує
на відсутність у податкового органу
повноважень та законних підстав для
таких висновків, а тому, на думку
позивача, такі дії є неправомірними і
порушують його права та інтереси.

Таким чином, порушення своїх прав та
інтересів позивач пов'язує саме із
змістом акту від 08.11.2012 року №8790/22-1/20732633
"Про неможливість проведення
фінансово-господарських операцій
Акціонерного товариства закритого
типу "Вітас" за період з
01.01.2011 року по 30.06.2012 року".

При апеляційному розгляді справи,
представ відповідача пояснила, що за
актом перевірки, зміст якого є
предметом оскарження будь-яке рішення
не приймалося, корегування на
особовому рахунку платника не
здійснювалося. Вказані обставини не
спростовані представниками позивача.

Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України,
результати перевірок (крім
камеральних) оформляються у формі акта
або довідкою, у разі встановлення під
час перевірки порушень складається акт
перевірки.

Таким чином, складання акту перевірки
або довідки, відповідно до висновків
перевірки є обов'язком податкового
органу.

Аналогічні положення містить пункт 3
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом ДПА України від 22 грудня 2010 р.
№984.

Також, згідно з цим пунктом Порядку, акт
- це службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства.

Таким чином, акт перевірки, в
якому відображений узагальнений опис
виявлених перевіркою порушень
податкового законодавства, що
відповідає встановленим правилам
складання акту перевірки, не є правовим
документом, який встановлює
відповідальність платника податків та,
відповідно, не є актом індивідуальної
дії у розумінні ч.1 ст.17 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що
обов'язковою ознакою дій суб'єкта
владних повноважень, які можуть бути
оскаржені до суду, є те, що вони
безпосередньо породжують певні
правові наслідки для суб'єктів
відповідних правовідносин і мають
обов'язковий характер. Висновки,
викладені у акті, не породжують
обов'язкових юридичних наслідків.
Водночас судження податківця про
нікчемність окремих правочинів є
висновками тільки податкового органу,
зазначення яких в акті перевірки не
суперечить чинному законодавству. Такі
твердження акта можуть бути
підтверджені або спростовані судом у
разі спору про законність рішень, дій, в
основу яких покладені згадувані
висновки акта.

Враховуючи викладене, колегія
суддів дійшла висновку, що акт
перевірки не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні ст. 17
КАС України, не зумовлює виникнення
будь-яких прав і обов'язків для осіб,
робота (діяльність) яких перевірялися,
тому його висновки не можуть бути
предметом спору.

Висновки податкового органу за
наслідками перевірки щодо нікчемності
правочинів є суб'єктивною думкою осіб,
які проводили перевірку, а тому дії
стосовно викладення в акті перевірки
своїх суджень, не породжують самі по
собі порушень прав позивача або
інтересів. Як вбачається
з тексту позовної заяви, позивач
фактично оскаржує акт перевірки, проте,
як вказано вище, акт перевірки є носієм
доказової інформації про виявлені
контролюючим органом порушення вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єктами
господарювання, документом, на
підставі якого приймається відповідне
рішення контролюючого органу, а тому
оцінка акта, в тому числі й оцінка дій
службових осіб контролюючого органу
щодо його складання, викладення у ньому
висновків перевірки, може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акта, або вчинених дій.

Відповідно до частин першої,
другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У ході апеляційного розгляду доводи
апелянта щодо неправомірності дій
податкового органу, які полягають у
викладенні в акті перевірки №8790/7/20732633
від 08.11.2012 висновків щодо нікчемності
правочинів, укладених позивачем з
контрагентами-постачальниками та
покупцями за період, що перевірявся не
знайшли свого підтвердження.

Доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження суду першої
інстанції та не знайшли свого
підтвердження при апеляційному
перегляді.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про
безпідставність доводів апеляційної
скарги в зв'язку з їх спростуванням
матеріалами справи і встановленими
обставинами, а тому, відповідно до
частини 1 статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, оскільки судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, отже підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного
товариства закритого типу "Вітас"
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
03.12.13 у справі № 801/4118/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 25 лютого 2014 р.

Головуючий суддя підпис
Т.М. Дудкіна

Судді підпис Т.В.
Дадінська

підпис В.А.Омельченко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Т.М. Дудкіна