Справа № 460/3762/13-а
Суддя: Варениця В. С.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №460/3762/13-а
Провадження 2а/460/48/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014 рокум.Яворів
Яворівський районний суд
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Варениця В.С.

з участю секретаря Бундз
М.Р.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Яворові

адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1

до інспектора ВДАІ Підгаєцького РВ
УМВСУ у Тернопільській області
Романського М.О.

про визнання незаконим та скасування
рішення суб'єкта владних повноважень,-

В С Т А Н О В И В:

02.10.2013 року гр.ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовною заявою, в якій просить
визнати незаконною та скасувати
постанову інспектора відділення ДАІ
МГБ Підгаєцького РВ УМВС України у
Тернопільській області Романського
М.О. в справі про адміністративне
правопорушення серії В01 №191042 від 26.09.2013
року, якою його було визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122
КУпАП та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Позовні
вимоги мотивовано тим, що постановою
інспектора ДАІ МГБ Підгаєцького РВ
УМВС України у Тернопільській області
від 26.09.2013 року його було визнано винним
в скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122
КУпАП та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 850 грн 00 коп за
те, що він 26.09.2013 року о 09 год 40 хв в
м.Підгайці по вул.Міцкевича, керував
транспортним засобом марки «Ман» та
рухаючись по другорядній дорозі не
пропустив автомобіль, який рухався по
головній та порушив знак «Уступити
дорогу». Дану постанову він вважає
незаконною, упередженою, винесеною з
порушенням порядку розгляду справ про
адміністративне правопорушення, що
призвело до незаконного притягнення
його до адміністративної
відповідальності. В дійсності перед
під'їздом до зазначеного перехрестя
він побачив дорожній знак «Уступити
дорогу» та зупинився на перехресті,
даючи дорогу транспортним засобам, які
рухалися по головній дорозі. В цей час
відповідач на службовому автомобілі
рухався по головній дорозі і саме йому
він мав уступити дорогу. Однак даний
автомобіль перед виїздом на
нерегульоване перехрестя зупинився,
руху далі не здійснював, інший
транспортний засіб, який рухався за
автомобілем відповідача включив
правий поворот та також зупинився.
Вважаючи, що відповідач з якихось
причин зупинив транспортний засіб, що
їхав за ним, та, щоб не створювати
затору на даній ділянці він розпочав
подальший рух. Ним не було пропущено
автомобіль з тієї причини, що
зазначений автомобіль припинив свій
рух і фактично надав йому дорогу.
Проїхавши приблизно 500 м від перехрестя
він був зупинений відповідачем, який
його наздогнав. Відповідач підійшов до
його транспортного засобу, попросив
документи та повідомив, що він не надав
дорогу службовому транспортному
засобу та почав складати протокол. Його
зауваження, що жодних автомобілів, які
б рухалися по головній дорозі та
наближалися до нерегульованого
перехрестя не було і тому він рухався
прямо, щоб не затримувати дорожній рух,
не було взято до уваги.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1
заявлений позов підтримав, дав
пояснення аналогічні викладеним в
адміністративному позові. Додатково
позивача пояснив, що під'їхавши до
перехрестя з круговим рухом він
зупинився перед знаком «Дати дорогу»,
так як по головній дорозі наближався
службовий автомобіль ДАІ, а за ним
рухався ще один автомобіль. Під'їхавши

2

до перехрестя службовий автомобіль ДАІ
зупинився на острівці безпеки, а за ним,
включивши правий поворот, зупинився
автомобіль, що рухався за ним. Так як ці
автомобілі зупинилися на острівці
безпеки, а інших автомобілів на
головній дорозі не було, то він
розпочав рух та проїхав перехрестя.
Коли його зупинив інспектор Романський
М.О., то він йому пояснив ці обставини. В
нього водійський стаж майже 40 років і
вмисно не надавати дорогу службовому
автомобілю ДАІ в нього не було. Просить
позов задоволити.

Відповідач по справі інспектор ДАІ МГБ
Підгаєцького РВ УМВС України у
Тернопільській області Романський М.О.,
який про дату, час і місце розгляду
справи був належним чиним повідомлені
судовою повісткою з рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, не з'явився, суд вирішив
розглянути справу у відсутність
відповідача на підставі наявних в
справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

З протоколу про адміністративне
правопорушення від 26 вересня 2013 року,
складеного інспектором ВДАІ
Романовським М.О., вбачається, що
гр.ОСОБА_1 « 26.09.2013 року в 09.40 хв, в
м.Підгайці по вул.Міцкевича, керував
т.з. МАN, д.н.з НОМЕР_1 та рухаючись по
другорядній дорозі, не пропустив
автомобіль, який рухався по головній
дорозі, чим порушив вимоги п.16.11 Правил
дорожнього руху, чим вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.2 ст.122 КУпАП".

В протоколі про адміністративне
правопорушення ОСОБА_1 вказав, що «на
круговому русі (рух по колу) пропустив
машину ДАІ, в заді якої рухалась друга
ав-маш., водій включив правий поворот і
зупинився, я продовжив рух».

В подальшому, інспектор ДПС
Романовський М.О., розглянувши
складений протокол про
адміністративне правопорушення,
заслухавши усні пояснення гр.ОСОБА_1,
виніс постанову серії ВО1№191042 від
26.09.2013 року, де встановив, що гр.ОСОБА_1,
«керував автомобілем та, рухаючись по
другорядній дорозі, не пропустив
автомобіль, який рухався по головній
дорозі та порушив знак «Уступити
дорогу», чим порушив вимоги п.16.11, 2.1
дод.1 ПДР України. Враховуючи, що ОСОБА_1
скоїв адміністративне правопорушення,
передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, інспектор
постановив накласти на вищевказану
особу адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 425 грн 00 коп.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

А відповідно до вимог ст.ст.278, 279, 280
КУпАП посадова особа при підготовці до
розгляду справи про адміністративне
правопорушення серед інших питань
вирішує чи правильно складено протокол
та інші матеріали справи про
адміністративне правопорушення, чи
витребувано необхідні додаткові
матеріали, чи підлягають задоволенню
клопотання особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Посадова особа, що розглядає справу,
заслуховує особу, яка бере участь у
розгляді справи, досліджує докази і
вирішує клопотання. Також посадова
особа при розгляді справи зобов'язана
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Ст.251 КУпАП передбачає, що доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції

3

фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Дійсно п.16.11 Правил дорожнього руху
України передбачає, що на перехресті
нерівнозначних доріг водій
транспортного засобу, що рухається по
другорядній дорозі, повинен дати
дорогу транспортним засобам, які
наближаються до даного перехрещення
проїзних частин по головній дорозі,
незалежно від напрямку їх подальшого
руху. Також відповідно до п.2.1 додатку 1
Правил дорожнього руху України при
наявності дорожнього знаку «Дати
дорогу» водій повинен дати дорогу
транспортним засобам, що під'їзджають
до нерегульованого перехрестя по
головній дорозі.

Під час розгляду справи встановлено, що
водій ОСОБА_1, перебуваючи на
перехресті нерівнозначних доріг, у
відповідності до вимог дорожнього
знаку «Дати дорогу» здійснив зупинку
транспортного засобу, яким він керував,
та надавав перевагу в русі двом
транспортним засобам, один з яких був
службовим автомобілем ДПС, які
рухалися по головній дорозі. Оскільки
водії транспортних засобів припинили
свій рух, то водій ОСОБА_1 з дотриманням
вимог безпеки руху продовжив рух своїм
автомобілем.

Фактично дані обставини водій ОСОБА_1
виклав в письмовому поясненні в
протоколі про адміністративне
правопорушення.

Однак відповідачем по справі при
винесенні оскаржуваної постанови не
було спростовано пояснення особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, про відсутність в
його діях складу адміністративного
правопорушення. Також в оскаржуваній
постанові не вказано транспортного
засобу, а в матеріалах справи відсутнє
пояснення водія транспортного засобу,
якому не було надано переваги в русі
водієм ОСОБА_1

Крім того, враховуючи пояснення
позивача ОСОБА_1, що інспектор
Романський М.О. пред'являв претензій, що
не було надано переваги в русі саме
службовому автомобілю, яким керував
інспектор, то викликає сумнів щодо
правомірності складання інспектором
особисто по цьому факту протоколу про
адміністративне правопорушення та
відповідно винесення ним, як
зацікавленою особою, оскаржуваної
постанови.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта
владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Таким чином, оцінюючи докази по даній
справі, які були добуті та досліджені в
судовому засіданні, в їх сукупності,
суд приходить до висновку, що при
розгляді справи доведено, що позивача
ОСОБА_1 безпідставно притягнуто до
адміністративної відповідальності,
наявними по справі доказами
спростовується факт скоєння позивачем
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому
заявлений позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст.7, 8, 9, 10, 11, 18, 86, 99, 100, 159, 163,
171-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

позов задоволити. Скасувати постанову
серії ВО1 №191042 від 26.09.2013 року щодо
притягнення гр.ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в дохід
держави в розмірі 425 грн 00 коп.

Постанова суду у справах з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень щодо притягнення
до адміністративної відповідальності
є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанову виготовлено в нарадчій
кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: