Справа № 2а-5225/11/2070
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/25475/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі: Лосєва А.М. Бившевої Л.І.
Пилипчук Н.Г. за участю секретаря
Фоміна А.Ю.за участю представників
позивача:Долініна Є.В.,відповідача:не
з'явився,розглянувши у відкритому
судовому засіданні

касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Харківської області
Державної податкової служби

на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
20.12.2011

та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20.03.2012

у справі № 2а-5225/11/2070

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Маркон»

до Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова

про скасування
податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 20.12.2011,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.03.2012,
адміністративний позов задоволено у
повному обсязі: скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Харківської області
Державної податкової служби від 04.05.2011
№ .

Суди першої та апеляційної інстанцій,
задовольняючи позовні вимоги, виходили
з того, що фактичні обставини
об'єктивно засвідчують здійснення
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами - ТОВ
«Реалтексервіс» та ТОВ «Скап
Холдінгс», а також правомірність
віднесення позивачем до складу
податкового кредиту з податку на
додану вартість суми витрат на оплату
вартості, отриманих товарів (робіт,
послуг), відповідно до первинних
бухгалтерських документів та за
податковими накладними, які виписані
на виконання умов викладених вище
договірних відносин.

Вважаючи, що рішення судів попередніх
інстанцій прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
20.12.2011 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20.03.2012 і постановити нове рішення
про відмову у задоволенні позову в
повному обсязі.

Позивач надав письмові заперечення на
касаційну скаргу відповідача, за
змістом яких проти вимог останньої
заперечує з мотивів її
необґрунтованості та просить вказану
касаційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення судів
попередніх інстанцій без змін.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що представниками
податкового органу проведено планову
виїзну перевірку позивача з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2007 по 30.09.2010, за
результатами якої 21.03.2011 складено акт №
717/23/21269522 (надалі акт).

Перевіркою встановлено порушення
позивачем приписів підпункту 7.2.3
пункту 7.2, підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті
7 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР «Про
податок на додану вартість» (надалі -
Закон України «Про податок на додану
вартість»), який діяв на час виникнення
спірних правовідносин, що призвело до
заниження податку на додану вартість
на загальну суму 55 719,00 грн.

На підставі висновків акта винесено
податкове повідомлення-рішення від
04.05.2011 № , яким збільшено позивачу
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість на
загальну суму 69 648,75 грн., у тому числі за
основним платежем 55 719,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 13
929,75 грн.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 18.03.2010 між ТОВ «Маркон»
та ПП «Реалтексервіс» укладено угоду №
18 на постачання матеріалів та
фурнітури. Строк дії договору до 31.12.2011.

На виконання умов вказаного договору
ПП «Реалтексервіс» поставило на адресу
позивача наступні матеріали: тканина 420
SW FLAT у кількості 2700,00 м, сумка 0023970
напіфабрикат у кількості 1300,00 шт., на
загальну суму 210 571,20 грн., у т.ч. податок
на додану вартість - 35 095,20 грн.

Факт поставки матеріалів
підтверджується видатковою накладною
№ 559 від 28.04.2010 та податковою накладною
№ 559 від 28.04.2010 на загальну суму 210 571,20
грн., у тому числі податок на додану
вартість на суму 35 095,20 грн.

Транспортування продукції від
продавця до ТОВ «Маркон» здійснено
автомобільним транспортом, що
підтверджується копією
товарно-транспортної накладної №
ТТН-00081 від 28.04.2010, згідно якої
перевізником був ФОП ОСОБА_9

Отримання товарно-матеріаньних
цінностей здійснено уповноваженою
особою ТОВ «Маркон», на підставі
виданої довіреності № 16 від 28.04.2010.

Крім цього, 30.04.2010 між ТОВ «Маркон» та
ТОВ «Скап Холдінгс» укладено договір №
40 на постачання матеріалів та
фурнітури, строком дії до 30.04.2011.

На виконання умов вказаного договору
ТОВ «Скап Холдінгс» здійснило поставку
на адресу позивача матеріалів: змійка #
5 в кількості 20 000,00 м, каркас в кількості
600 шт., кедер ТRNS - 20 000,00 м, тканина 600 D - 3
000,00 м та тканина 500 D - 3 260,00 м, на загальну
123 742,80 грн. (у т.ч. податок на додану
вартість - 20 623,80 грн.), що
підтверджується видатковою накладною
№ 2471 від 20.05.2010.

За результатами поставки ТОВ «Скап
Холдінгс» виписало ТОВ «Маркон»
податкову накладну № 2471 від 20.05.2010 на
загальну суму 123 742,80 грн., у тому числі
податок на додану вартість на суму 20
623,80 грн.

Транспортування продукції від
продавця до ТОВ «Маркон» здійснено
автомобільним транспортом, що
підтверджується копією
товарно-транспортної накладної №
ТТН-00155 від 20.05.2010, згідно якої
перевізником виступав ФОП ОСОБА_9

Отримання товарно-матеріальних
цінностей проведено уповноваженою
особою ТОВ «Маркон» згідно довіреності
№ 22 від 20.05.2010.

Під час судового розгляду справи
встановлено, що придбані у ТОВ «Скап
Холдінгс» товарно-матеріальні
цінності, а саме: змійка # 5 в кількості 12
493,73 м, каркас в кількості 600 шт., кедер
ТRNS - 20 000 м, тканина 600 D - 2895,589 м та
тканина 500 D - 5,4 м були використані
позивачем під час виробництва сумок.

Станом на 01.04.2011 на складі у позивача
також знаходився залишок куплених у
ТОВ «Скап Холдінгс» матеріалів: змійка
#5 в кількості 7 506,27 м, тканина 600 D, в
кількості 104,411 м, тканина 500 D 2154,6 м, що
підтверджується бухгалтерською
довідкою про рух матеріалів,
використаних для виробництва сумок, та
відомостями аналітичного обліку за
дебетом рахунку 230 «Виробництво
готової продукції» та кредитом рахунку
200 «Матеріали».

Також судами встановлено, що придбана у
ТОВ «Скап Холдінгс» тканина 500 D у
кількості 1100 м, в подальшому була
реалізована ТОВ «Промспец Консалтінг»,
про що свідчить договір поставки № 28
від 01.09.2010, видаткова накладна № 35 від
29.09.2010, податкова накладна № 63 від
10.09.2010, довіреність на отримання ТМЦ
№ПСК 000021 від 29.09.2010, видана ОСОБА_7

Придбані у ПП «Реалтексервіс»
напівфабрикати сумок 0023970 в кількості
1300 шт. були доопрацьовані ТОВ «Маркон»
на власному виробництві і в подальшому
продані «Асоціації ЕБНИТ» (код , м.
Москва) на підставі договору про
надання послуг з виготовлення сумок №
2/06-04 від 06.04.2010. Дана обставина
підтверджується видатковою накладною
№ 1 від 31.05.2010, податковою накладною № 24
від 07.05.2010, актом здачі-прийомки робіт
від 31.05.2010, а також відомістю
аналітичного обліку за кредитом
рахунку 200 «Матеріали».

Крім цього, отримані від ПП
«Реалтексервіс» тканина 420 SW FLAT в
кількості 1500 м, була поставлена на
користь ПП «Торговий ДІМ ПАСА», про що
свідчить договір поставки № 5 від
02.10.2009, видаткова накладна № 16 від
28.05.2010, податкова накладна № 30 від
28.05.2010, довіреність на отримання ТМЦ №
1038 від 28.05.2010, видана ОСОБА_8

Залишок тканини 420 SW FLAT у кількості 1200 м
було використано позивачем для
виробництва сумок, що підтверджується
бухгалтерською довідкою про рух
матеріалів, використаних для
виробництва сумок та відомостями
аналітичного обліку за дебетом рахунку
230 «Виробництво готової продукції» та
кредитом рахунку 200 «Матеріали».

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит - сума, на
яку платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим
Законом.

Підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 цього ж
Закону визначено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 Закону України «Про податок на додану
вартість» не підлягають включенню до
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку, у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону
встановлено, що датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій:

- або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Судами встановлено, що податкові
накладні, виписані ПП «Реалтексервіс»
та ТОВ «Скап Холдінгс», були надані для
перевірки посадовим особам та,
використані позивачем при визначенні
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість та формуванні
податкового кредиту.

Крім того, правовий аналіз вказаних
норм дає підстави також вважати, що
наявність у позивача належним чином
оформлених податкових накладних,
виданих продавцями товарів, є
достатньою, але не вичерпною підставою
для внесення до складу податкового
кредиту сум податку на додану вартість,
сплачених у складі вартості придбаного
товару.

У зв'язку з цим, судами попередніх
інстанцій було досліджено вищезгадані
первинні документи, що є в матеріалах
справи, які підтверджують фактичне та
реальне здійснення позивачем та його
контрагентами вищевказаних
господарських операцій та
спростовують доводи відповідача про їх
безтоварність, а також підтверджують
правомірність формування податкового
кредиту позивачем.

Дослідженими судами попередніх
інстанцій доказами та обставинами
справи підтверджено факт поставки
товару, рух активів у процесі
здійснення господарських операцій
позивача з контрагентами, наявність у
всіх учасників правочинів спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції
(належної державної реєстрації як
юридичних осіб та реєстрація
платниками податку на додану вартість),
а також встановлено наявність зв'язку
між фактом придбання товару з
понесенням витрат та використанням цих
товарів у господарській діяльності.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про
обґрунтованість економічного змісту
укладених угод, що вказує на
добросовісність позивача як платника
податків, а відтак спростовує доводи
податкового органу щодо нікчемності
даних правочинів у зв'язку з їх
недоведеністю.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваних рішень судами першої та
апеляційної інстанцій було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України не знаходить підстав, які могли
б призвести до скасування оскаржуваних
судових рішень.

Керуючись ст.ст. 160, 210, 214, 215, 220, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Харківської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення.

2. Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 20.12.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.03.2012 у
справі № 2а-5225/11/2070 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у порядку та в строки,
встановлені статтями 236 - 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України, лише в частині залишення без
змін рішення суду апеляційної
інстанції.

Головуючий суддя:(підпис)А.М. Лосєв
Судді(підпис)Л.І. Бившева (підпис) Н.Г.
Пилипчук