Справа № 826/16568/13-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Бояринцева
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

20 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з
Печенюк Р.В.

розглянув в судовому засіданні в м.
Києві апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«НВП»Теплоенергосервіс» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 02 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«НВП»Теплоенергосервіс» до Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень-

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«НВП»Теплоенергосервіс» звернулося з
позовом до Державної податкової
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправними та
скасування податкових повідомленнь -
рішеннь від від 10 жовтня 2013 року №
та № .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 грудня 2013 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій , вказуючи на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить ухвалене
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Сторони, належним чином повідомлені, в
судове засідання на апеляційний
розгляд не з'явилися. Враховуючи, що в
матеріалах справи достатньо письмових
доказів для правильного вирішення
справи, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін та третіх осіб.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем проведено позапланову
невиїзну документальну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «НВП
«Теплоенергосервіс» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість за період з 1 листопада 2012 року
по 30 листопада 2012 року та з податку на
прибуток за період з 1 жовтня 2012 року по
31 грудня 2012 року при взаємовідносинах з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Катрейд».

За результатами перевірки складено Акт
16 вересня 2013 року № 493/22-05-07/21584577, в
якому встановлено порушення позивачем
підпункту 14.1.27, підпункту 14.1.36 пункту 14.1
статті 14, пункту 138.2, пункту 138.8 статті
138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України, статті 1,
статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», пункту 2.4, пункту
2.15, пункту 2.16 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88, в результаті
чого встановлено заниження суми
податку на прибуток, що підлягає
нарахуванню до сплати в бюджет на суму
11 445 грн., в тому числі за 4 квартал 2012
року на суму 11 445 грн.; пункту 185.1 статті
185, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3,
пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, пункту
200.2 статті 200 Податкового кодексу
України, пункту 2.15, пункту 2.16 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 року №
88, в результаті позивачем занижено суму
податку на додану вартість, що підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет на суму
10 900 грн., у тому числі за листопад 2012
року на суму 10 900 грн.

За результатами перевірки відповідач
дійшов висновку, що оскільки операції
між ТОВ «НВП «Теплоенергосервіс» та
ТОВ «Катрейд» не спричинили настання
реальних правових наслідків, а тому
позивачем неправомірно віднесено до
складу податкового кредиту та до
складу валових витрат суми витрат та
суми ПДВ по взаємовідносинам із
зазначеним контрагентом.

Зазначені висновки податкового органу
ґрунтуються на висновках акту
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва
Державної податкової служби від 30
травня 2013 року № 1095/22.8-17/38185978
про неможливість проведення
зустрічної звірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «Катрейд»
щодо підтвердження господарських
відносин з постачальниками та
покупцями за період з 1 червня 2012 року
по 31 січня 2013 року, яким встановлено, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Катрейд» не
знаходиться за податковою адресою, з
лютого 2013 року не звітує, останню
декларацію з податку на додану
вартість подало за січень 2013 року, а з
податку на прибуток - за півріччя 2012
року, основних засобів - 0.

На підставі акта перевірки
відповідачем винесено оскаржувані
податкові повідомлення-рішення від
10.10.2013 року:

- № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання в розмірі 13 625
грн., з якої: за основним платежем - 10 900
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 2 725 грн. за платежем: податок
на додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг), код
платежу: 14010100.

- № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання в розмірі 14 306
грн., з якої: за основним платежем - 11 445
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 2 861 грн. за платежем: податок
на прибуток приватних підприємств, код
платежу: 11021000.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що висновки відповідача про
порушення позивачем норм Податкового
кодексу України є обґрунтованими.

Колегія суддів апеляційної інстанції
не може не погодитися з висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до пп.14.1.36. п.14.1. ст.14 Кодексу,
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп.14.1.27. п.14.1. ст.14 Кодексу,
витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до пп.139.1.9. п.139.1. ст.139
Кодексу, не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення податкового обліку
та нарахування податку.

Згідно пп.14.1.181. п.14.1.ст.14 Податкового
кодексу України, податковий кредит - це
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду.

Згідно із п. 198.1 статті 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно із п. 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Згідно із п. 201.7 статті 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс).

Відповідно до п. 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Правові наслідки у вигляді виникнення
права платника податку на формування
витрат та податкового кредиту з ПДВ
наступають лише у разі реального
(фактичного) вчинення господарських
операцій з придбання
товарів/робіт/послуг, що пов'язані з
рухом активів, зміною зобов'язань чи
власного капіталу платника, та
відповідають економічному змісту,
відображеному в укладених платником
податку договорах, а не лише оформлення
відповідних документів або рух
грошових коштів на рахунках платників
податку.

При цьому, для формування податкового
кредиту мають значення податкові
накладні та інші первинні документи,
які, виходячи з наведеного, видаються
на підтвердження реально вчиненої
операції. Однак, наявність податкових
накладних є необхідною, але не
безумовною підставою для отримання
платником податку права на податковий
кредит з податку на додану вартість.

Отже, наявність законодавчо визначених
обставин для формування податкового
кредиту та валових витрат, зокрема
податкових накладних, виписаних
платником податку, є обов'язковою, для
визнання правомірності формування
таких за умови, якщо відомості в таких
документах відповідають дійсності, і
якщо господарські операції мали
реальний характер та придбані товари
(роботи, послуги) використовувалися в
господарській діяльності платника
податку.

Як встановлено судом першої інстанції,
16 травня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Бізнес
Альянс Трейд», як виконавцем, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «НВП
Теплоенергосервіс», як замовником,
укладено договір № 11, за умовами якого
замовник доручає, а виконавець приймає
на себе розробку схеми та обладнання по
сульфітації конденсатів сірчистим
газом для цукрового заводу ПрАТ «ПК
«Поділля».

19 листопада 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Бізнес
Альянс Трейд», як первісним кредитором,
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Катрейд», як новим
кредитором, укладено договір № 03 про
поступку права на вимогу, за умовами
якого первісний кредитор передає
належне йому право вимоги згідно з
договором № 11 від 16 травня 2012 року, а
новий кредитор приймає право вимоги, що
належне первісному кредитору за
основним договором між первісним
кредитором та Товариством з обмеженою
відповідальністю «НВП
Теплоенергосервіс».

21 червня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Катрейд»,
як виконавцем, та Товариством з
обмеженою відповідальністю «НВП
Теплоенергосервіс», як замовником,
укладено договір № 7, за умовами якого
замовник доручає, а виконавець приймає
на себе розробку схеми дефекації та
нагріву вапняної води на цукровому
заводі Приватного акціонерного
товариства ПК «Поділля».

На підтвердження реальності
господарських операцій позивачем
надано : підписаний ТОВ «Катрейд» та
ТОВ «НВП Теплоенергосервіс» акт
здавання-приймання робіт по договору №
11 від 16.05.2012 р. та договору № 03 про
поступку права на вимогу від 19.11.2012 р.;
технічну документацію на розробку
схеми та обладнання по сульфітації
конденсатів сірчистим газом для
цукрового заводу ПрАТ «ПК «Поділля»,
виконану інженером ОСОБА_5 та
затверджену директором Товариства з
обмеженою відповідальністю «Катрейд»
ОСОБА_6; підписаний між ТОВ «Катрейд»
та ТОВ «НВП Теплоенергосервіс» акт № 1
здавання-прийняття робіт по договору №
7 від 21.06.12 р. на розробку схеми
дефекації та нагріву вапняної води на
цукровому заводі ПрАТ «ПК «Поділля»,
технічну документацію на розробку
схеми дефекації та нагріву вапняної
води на ПрАТ «ПК «Поділля», виконану
провідним інженером ОСОБА_7 та
затверджену директором Товариства з
обмеженою відповідальністю «Катрейд»
ОСОБА_6

На підтвердження оплати здійснених
робіт позивачем надано відповідні
платіжні доручення та банківські
виписки по рахунку.

Разом з тим, позивачем не надано
доказів на підтвердження укладання
договору щодо заміни виконавця за
договором № 11 від 16 травня 2012 року, за
яким Товариство з обмеженою
відповідальністю «Бізнес Альянс
Трейд» зобов'язано розробити схеми та
обладнання по сульфітації конденсатів
сірчистим газом для цукрового заводу
ПрАТ «ПК «Поділля».

Крім того, не надано доказів на
підтвердження того, що провідний
інженер ОСОБА_8та інженер ОСОБА_5
перебували в трудових відносинах з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Катрейд». На
технічних документаціях відсутня дата
їх виконання.

Позивачем не надано доказів
використання цих товарів у подальшій
господарській діяльності , зокрема, не
надано договорів та первинних
документів, складених за результатами
господарських взаємовідносин між
цукровим заводом ПрАТ «ПК «Поділля» та
ТОВ «НВП Теплоенергосервіс», що
унеможливлює встановити, які саме
послуги надані позивачем цукровому
заводу ПрАТ «ПК «Поділля», в який
період та яка вартість наданих послуг.

Отже, аналіз зазначених документів
первісного бухгалтерського обліку не
дає можливості стверджувати про
реальність здійснення господарських
операцій за договорами укладеними між
позивачем та контрагентом.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, основним
видом економічної діяльності ТОВ
«Катрейд» є оптова торгівля іншими
товарами господарського призначення.

Таким чином, до основних видів
діяльності ТОВ «Катрейд» не
відноситься надання зазначених в
договорах послуг.

Отже, позивачем не надано суду
достовірних доказів на підтвердження
реальності здійснених господарських
операцій між ним та зазначеним вище
контрагентом.

Крім того, за результатами перевірки
контрагента позивача встановлено
відсутність у останнього необхідних
умов для результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів.

На підставі досліджених доказів,
колегія суддів вважає, що викладені в
Акті перевірки висновки податкового
органу про безтоварність
господарських операції між позивачем
та його контрагентом є обґрунтованими,
а прийняті податкові
повідомлення-рішення правомірними.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в справі, підтверджених
доказами, а доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«НВП»Теплоенергосервіс» залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 25.02.14 р.

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.