Справа № 812/721/14
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/721/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді
Кисельової Є.О.,

при секретарі судового засідання
Гришиній О.Ю.

у відсутність представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Сєвєродонецьку Луганської
області до державного підприємства
"Науково-дослідний інститут техніки
безпеки хімічних виробництв" про
стягнення заборгованості по виплаті
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим працівникам, які працювали на
підприємстві, та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи за період з 01.12.2013 по
01.01.2014 в сумі 12333,20 грн., -

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов позов управління Пенсійного
фонду України в м. Сєвєродонецьку
Луганської області до державного
підприємства "Науково-дослідний
інститут техніки безпеки хімічних
виробництв" про стягнення
заборгованості по виплаті різниці між
сумою пенсії, призначеної науковим
працівникам, які працювали на
підприємстві, та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи за період з 01.12.2013 по
01.01.2014 в сумі 12333,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено наступне.

На підставі ст.24 Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
від 13.12.1991 №1977-ХІІ та Порядку
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів 3-4 рівнів
акредитації згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№372 від 24.03.2004 державне підприємство
«Науково-дослідний інститут техніки
безпеки хімічних виробництв»
зобов'язано щомісячно до 25 числа
фінансувати виплату різниці між сумою
пенсії, призначеної науковим
працівникам, які працювали на
підприємстві, та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи.

Станом на 01.01.2014 заборгованість ДП
«Науково - дослідний інститут техніки
безпеки хімічних виробництв» перед
управлінням Пенсійного фонду України у
м. Сєвєродонецьку Луганської області
за період часу з 01.12.2013 по 01.01.2014
становить 12333,20 грн.

У зв'язку з чим, позивач просить
стягнути з державного підприємства
«Науково-дослідний інститут техніки
безпеки хімічних виробництв»
заборгованість по виплаті різниці між
сумою пенсії, призначеної науковим
працівникам, які працювали на
підприємстві, та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи за період з 01.12.2013 по
01.01.2014 в сумі 12333,20 грн.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, до суду надіслав
письмову заяву про розгляд справи без
участі уповноваженого представника,
зазначив, що позов підтримує в повному
обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, час і
місце судового розгляду повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
повідомив, заперечення проти позову чи
заяву про визнання позову суду не
надав.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

З урахуванням положень ч.4 ст. 128 КАС
України, суд вважає можливим
розглядати справу без участі
представника позивача та представника
відповідача, на підставі доказів,
наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих доказів,
оцінивши докази відповідно до вимог
статей 69-72 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню повністю, з таких підстав.

Частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Закон України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» від 13.12.1991
№1977-ХП (далі - Закон №1977) визначає
правові, організаційні та фінансові
засади функціонування і розвитку
науково-технічної сфери, створює умови
для наукової і науково-технічної
діяльності, забезпечення потреб
суспільства і держави у технологічному
розвитку.

Зокрема статтею 4 Закону №1977
визначено, що суб'єктами наукової і
науково-технічної діяльності є: вчені,
наукові працівники,
науково-педагогічні працівники, а
також наукові установи, наукові
організації, вищі навчальні заклади
III-IV рівнів акредитації, громадські
організації у науковій та
науково-технічній діяльності.
Державними науковими установами є
наукові установи, засновані на
державній власності.

Статтею 8 Закону №1977 зазначено, що
Державні наукові установи
створюються, реорганізуються та
ліквідуються у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України, якщо інше
не передбачено законом.

Державним науковим установам
передаються в постійне користування
земельні ділянки згідно із
законодавством України.

Згідно статті 24 Закону №1977 держава
встановлює для наукових
(науково-педагогічних) працівників, які
мають необхідний стаж наукової роботи,
пенсії на рівні, що забезпечує
престижність наукової праці та
стимулює систематичне оновлення
наукових кадрів.

Пенсії науковим (науково-педагогічним)
працівникам призначаються в розмірі 80
відсотків від сум заробітної плати
наукового (науково-педагогічного)
працівника, яка визначається
відповідно до статті 23 цього Закону та
частини другої статті 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та на яку
відповідно до законодавства
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування (внески).

Різниця між сумою пенсії, призначеної
за цим Законом, та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних)
працівників державних бюджетних
наукових установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів
державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
підприємств, установ, організацій та
закладів, а також коштів державного
бюджету в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. При цьому
за рахунок коштів державного бюджету
науковим (науково-педагогічним)
працівникам оплачується з розрахунку
на одну особу 50 відсотків різниці
пенсії, призначеної за цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів.

Пунктом 1 Порядку фінансування різниці
між сумою пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів
акредитації, який затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
24.03.2004 №372 згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
№372 від 24.03.2004 (далі - Порядок) визначено
механізм фінансування різниці між
сумою пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів ПІ-ІV рівнів
акредитації згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи (далі - різниця у
розмірі пенсії).

Згідно п.2 Порядку за рахунок коштів
державного бюджету фінансується 50
відсотків різниці у розмірі пенсії
наукових (науково-педагогічних)
працівників державних не бюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів ІП-ІV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів.

Згідно п.4 Порядку у разі ліквідації або
зміни власника підприємства, установи,
організації чи вищого навчального
закладу ІП-ІV рівнів акредитації
різниця у розмірі пенсії фінансується
за рахунок коштів їх правонаступників
у порядку, що діяв стосовно цих
підприємств, установ, організацій та
закладів до моменту ліквідації або
зміни власника.

Згідно п.5 Порядку розмір витрат на
фінансування різниці у розмірі пенсії
за рахунок коштів державних не
бюджетних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів ІП-ІV рівнів акредитації
визначається у розрахунку на рік
органами Пенсійного фонду до 20 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», про що
відповідному підприємству, установі,
організації або закладу відразу
надсилається повідомлення за зразком,
що додається.

Зазначені підприємства, установи,
організації та заклади самостійно
визначають суму, що підлягає до сплати
у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25
числа перераховують органу Пенсійного
фонду за своїм місцезнаходженням
відповідні кошти для фінансування
різниці у розмірі пенсії, призначеної у
минулому та поточному роках.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що у разі
порушення строку сплати коштів, які
спрямовуються на фінансування різниці
у розмірі пенсії, органи Пенсійного
фонду стягують відповідні суми у
порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 9 Порядку різниця у розмірі
пенсій наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації фінансується за рахунок
коштів цих установ, організацій та
закладів згідно з пунктами 3-8
зазначеного Порядку.

На виконання вищезазначених вимог
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
були, разом з супровідним листом
надіслані державному підприємству
«Науково-дослідний інститут техніки
безпеки хімічних виробництв»
повідомлення про суму витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність»,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів за період з 01.12.2013 по
01.01.2014 (а.с. 6-12), які були отримані
відповідачем, що підтверджується
підписом уповноваженої особи на
повідомленні про вручення поштового
відправлення.(а.с.7).

Заборгованість по виплаті різниці між
сумою пенсії, призначеної науковим
працівникам, які працювали на
підприємстві, та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи в сумі 12333,20 грн.
підтверджується розрахунком суми
заборгованості по наукових пенсіях
підприємства, розрахунком суми позову
та карткою особового рахунку платника
(а.с. 3-5).

Станом на 01.01.2014 заборгованість в сумі
12333,20 грн. відповідачем не сплачена
(а.с.5).

Оскільки відповідач за час судового
розгляду справи у добровільному
порядку прострочену заборгованість по
виплаті різниці між сумою пенсії,
призначеної науковим працівникам, які
працювали на підприємстві, та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи в сумі 12333,20 грн. не
сплатив, позовні вимоги управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області
визнаються судом обґрунтованими,
доведеними і такими, що підлягають
повному задоволенню.

Доказів, які б спростовували доводи
позивача, відповідач суду не надав.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
КАС України, а також те, що позивач від
сплати судового збору звільнений,
судові витрати у цій справі не
підлягають стягненню з відповідача,
оскільки у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 99, 105, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
до державного підприємства
"Науково-дослідний інститут техніки
безпеки хімічних виробництв" про
стягнення заборгованості по виплаті
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим працівникам, які працювали на
підприємстві, та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи за період з 01.12.2013 по
01.01.2014 в сумі 12333,20 грн., - задовольнити
повністю.

Стягнути з державного підприємства
«Науково-дослідний інститут техніки
безпеки хімічних виробництв» (і.к. 00209102,
місцезнаходження: 93400, Луганська
область, м. Сєвєродонецьк, пр.
Гвардійський, 34) на користь управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області
(місцезнаходження: 93400, м.
Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9, р/р
8 в ЛОУ ВАТ «Державний ощадний
банк України», МФО 304665, код 21792459)
заборгованість по виплаті різниці між
сумою пенсії, призначеної науковим
працівникам, які працювали на
підприємстві, та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи за період з 01.12.2013 по
01.01.2014 в сумі 12333,20 грн. (дванадцять тисяч
триста тридцять три гривні 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та
підписано 03 березня 2014 року.

Суддя
Є.О. Кисельова