Справа № К/9991/13281/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/13281/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Маслія В.І.
Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 09.02.2011р. у
справі № 2-а-5291/10/0124 за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_5, Ялтинської міської ради про
визнання протиправними рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_5, Ялтинської
міської ради з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним рішення 21-ї
сесії 5-го скликання Ялтинської міської
ради № 130 від 30 вересня 2008 року «Про
передачу в оренду ОСОБА_5 земельної
ділянки площею 0, 0082 га для будівництва
та обслуговування індивідуального
гаражу за адресою: АДРЕСА_1, на землях
Ялтинської міської ради»

- визнати недійним договір оренди
земельної ділянки, укладений між
Ялтинською міською радою та ОСОБА_5 03
листопада 2008 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що він з 1998 року
правомірно користується металевим
гаражем, який розташований в районі
будинку АДРЕСА_2, що встановлено
судовими рішеннями. Рішенням
Ялтинської міської ради № 267 від 22
липня 2009 року йому наданий дозвіл на
складання проекту землеустрою по
відводу земельної ділянки у власність.
Однак, він не може належним чином
користуватись гаражем та отримати
ділянку у власність, оскільки частина
земельної ділянки, на якій
розташований гараж передана в оренду
ОСОБА_5 Вважає, що рішення відповідача
про передачу земельної ділянки ОСОБА_5
в оренду та укладений на його підставі
договір оренди є незаконними, так як
порушують його права на користування
гаражем та отримання земельної ділянки
у власність. ОСОБА_5 надане право на
складення проекту землеустрою по
відводу земельної ділянки в іншому
місці, ніж те, де розташований його
гараж, що підтверджується ситуаційним
планом, графічними матеріалами проекту
землеустрою та ухвалою апеляційної
інстанції, яка набрала законної сили.
Ялтинська міська рада не мала
повноважень надавати відповідачу
ділянку, на якій розташовані будь-які
споруди.

Постановою Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 22.07.2010р.
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано рішення 21-ї сесії 5-го
скликання Ялтинської міської ради № 130
від 30 вересня 2008 року «Про передачу в
оренду ОСОБА_5 земельної ділянки площею
0, 0082 га для будівництва та
обслуговування індивідуального гаражу
за адресою: АДРЕСА_1, на землях
Ялтинської міської ради». Визнано
недійсним договір оренди земельної
ділянки площею 0, 0082 га, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, укладений між
Ялтинською міською радою та ОСОБА_5 03
листопада 2008 року.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 09.02.2011р. постанову Ялтинського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 22.07.2010р. скасовано. Прийнято
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

На постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 09.02.2011р. надійшла касаційна скарга
ОСОБА_4, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про її скасування та
залишення силі постанови Ялтинського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 22.07.2010р.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до договору
відносин від 10 квітня 1998 року,
укладеному між ЖРЕП Ялтинського
виконкому та ОСОБА_4, позивач своїми
силами та за свій рахунок поновлює
дитячу площадку в районі житлового
будинку АДРЕСА_2, а ЖРЕП Ялтинського
виконкому після виконання необхідних
робіт надає ОСОБА_4 дозвіл на
встановлення та експлуатацію
металевого гаражу за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до акту-прийомки передачі
виконаних робіт від 10 травня 1998 року
ОСОБА_4 виконані необхідні роботи,
після чого позивачем був встановлений
металевий гараж за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Ялтинської міської ради 26
сесії 5-го скликання № 267 від 22 липня 2009
року ОСОБА_4 затверджені матеріали
вибору місця розташування земельної
ділянки орієнтовною площею 0,0030 га для
будівництва та обслуговування
індивідуального гаражу за адресою:
АДРЕСА_2 на землях Ялтинської міської
ради та йому наданий дозвіл на розробку
проекту землеустрою по відводу
зазначеної земельної ділянки.

Водночас, відповідно до рішення
Ялтинської міської ради № 575 від 6
червня 2007 року ОСОБА_5 наданий дозвіл на
розробку проекту землеустрою по
відводу земельної ділянки орієнтовною
площею 0, 0082 га для будівництва та
обслуговування індивідуального
гаражу, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, на землях Ялтинської міської
ради, з подальшою передачею у
власність.

Рішенням Ялтинської міської ради № 367
від 31 липня 2007 року до рішення
№ 575 від 6 червня 2007 року внесені зміни у
зв'язку із уточнення права
користування земельною ділянкою.

Оскаржуваним рішенням Ялтинської
міської ради № 130 від 30 вересня 2008 року
затверджений проект землеустрою по
відводу земельної ділянки ОСОБА_5
площею 0, 0082 га для будівництва та
обслуговування індивідуального гаражу
за адресою: АДРЕСА_1, на землях
Ялтинської міської ради та передана
ОСОБА_5 в оренду строком на 49 років
земельна ділянка площею 0, 0082 га для
будівництва та обслуговування
індивідуального гаражу за адресою:
АДРЕСА_1.

На виконання зазначеного рішення між
Ялтинською міською радою та ОСОБА_5 03
листопада 2008 року укладений
оскаржуваний договір оренди земельної
ділянки площею 0,0082 га, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з зазначеним вище
рішенням № 130 від 30 вересня 2008 року та
договором оренди земельної ділянки від
03.11.2008р. позивач і звернувся з даним
позовом.

Суд першої інстанції розглядаючи
справу та задовольняючи позовні вимоги
дійшов висновку, що оскільки
орендована ОСОБА_5 земельна ділянка на
момент її передачі не була вільною,
Ялтинська міська рада всупереч вимогам
ч. 5 ст. 116 Земельного Кодексу України не
вирішила питання про її вилучення.

Натомість, суд апеляційної інстанції
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог вмотивував свої
висновки тим, що оскаржуване рішення
прийнято у відповідності до вимог
чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду апеляційної інстанції,
враховуючи наступне.

Згідно з частиною першою статті 59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» способом
реалізації компетенції органів
місцевого самоврядування є прийняття
нормативних та Інших актів у формі
рішень.

Підпунктом 8 частини першої статті 33
цього Закону передбачено, що до
делегованих повноважень органів
місцевого самоврядування у сфері
регулювання земельних відносин
відносяться: підготовка рішень про
надання або вилучення у встановленому
законом порядку земельних ділянок.

Відповідно до ст. 118 Земельного Кодексу
України громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) у межах
норм безоплатної приватизації, подають
заяву до відповідної міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розміри та
мета її використання. Відповідна
міська рада розглядає заяву і в разі
згоди на передачу земельної ділянки у
власність надає дозвіл на розробку
проекту її відведення. Проект
відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
організаціями, які мають відповідні
дозволи (ліцензії) на виконання цих
видів робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін. Проект відведення
земельної ділянки погоджується з
органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органом архітектури та подасться на
розгляд відповідного органу місцевого
самоврядування. Міська рада у місячний
строк розглядає проект відведення та
приймає рішення про передачу земельної
ділянки у власність.

Судами вірно було встановлено, що 10.04.1998
між ЖРЕП Ялтинського виконкому та
ОСОБА_4 укладено договір згідно якого
позивач своїми силами та за свій
рахунок поновлює дитячу площадку в
районі житлового будинку АДРЕСА_2, а
ЖРЕП Ялтинського виконкому після
виконання необхідних робіт надає
позивачу дозвіл на встановлення та
експлуатацію металевого гаражу за
адресою: АДРЕСА_2. Відповідно до
акту-прийомки передачі виконаних робіт
від 10.05.1998 ОСОБА_4 виконані необхідні
роботи, після чого встановлений
металевий гараж за зазначеною адресою.

Водночас, з відповідною заявою щодо
надання земельної ділянки ОСОБА_4 до
Ялтинської міської ради на підставі
вищезазначених норм Земельного
кодексу України не звертався.

Рішення про надання ОСОБА_4 у власність
або користування земельної ділянки,
яка розташована під гаражем,
Ялтинською міською радою не
приймалось.

У відповідності з частиною першою
статті 116 Земельного кодексу України
громадяни і юридичні особи набувають
права власності і користування
земельними ділянками за рішеннями
органів місцевого самоврядування і
державних органів приватизації
відносно земельних ділянок в межах,
встановлених цим кодексом.

Таким чином, посилання суду першої
інстанції на частину 5 статті 116
Земельного кодексу України і
необхідність вилучення земельної
ділянки у позивача перед наданням в
оренду ОСОБА_5, є необгрунтованим.

Договір від 10.04.1998р., укладений між
позивачем та ЖРЕП Ялтинського
виконкому, не є відповідним рішенням
органу місцевого самоврядування щодо
набуття права користування земельною
ділянкою.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що лише рішенням
Ялтинської міської ради 26-ої сесії 5-го
скликання № 267 від 22.07.2009 ОСОБА_4
затверджені матеріали вибору місця
розташування земельної ділянки
орієнтовною площею 0,0030 га для
будівництва та обслуговування
Індивідуального гаражу за адресою:
АДРЕСА_2, на землях Ялтинської міської
ради та йому наданий дозвіл на розробку
проекту землеустрою по відводу
зазначеної земельної ділянки, але у
цьому рішенні площа земельної ділянки
вказана орієнтована, тобто підлягає
коригуванню.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судом апеляційної
інстанції повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовано до них норми матеріального
права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 09.02.2011р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: