Справа № 816/569/14
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/569/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубовик
О.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Леус
О.В., Кусик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Головного управління
Держземагенства у Полтавській області
про визнання бездіяльності
протиправною, -

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Держземагенства у
Полтавській області про визнання
бездіяльності щодо неприйняття
рішення про затвердження проектів
відведення земельних ділянок
протиправною та визнання
затвердженими проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що ним 10.10.2013 до Головного
управління Держземагенства у
Полтавській області подавалося
клопотання про затвердження проектів
землеустрою щодо відведення з
подальшою передачею у приватну
власність земельних ділянок площею 5,5
га та 6,5 га для ведення фермерського
господарства за межами населеного
пункту на території Попівської
сільської ради Новосанжарського
району Полтавської області. Проте у
встановлений законодавством термін
відповіді на дане клопотання не
надійшло. У зв'язку з цим бездіяльність
Головного управління Держземагенства
у Полтавській області, що полягає у
неприйнятті рішення про затвердження
проектів відведення земельних ділянок,
ОСОБА_4 вважає протиправною та просить
суд визнати проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок такими,
що затверджені за принципом мовчазної
згоди у відповідності до статті 1
Закону України "Про дозвільну систему у
сфері господарської діяльності".

Позивач у судове засідання не з'явився.
Про час, дату та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином. Надав
до суду клопотання про розгляд справи
без його участі.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
просила позов задовольнити.

Представники відповідачів у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечували, посилаючись на ту
обставину, що у відповідь на клопотання
позивача про затвердження проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок Головним управлінням
Держземагенства у Полтавській області
на адресу ОСОБА_4 направлено лист від
24.10.2013 №7191/900 №7192/900, у якому відповідач
повідомляє про розбіжності площ та
виду угідь вказаних у розпорядженні
голови Новосанжарської районної
державної адміністрації від 23.04.2012 №134
та висновку відділу Держземагенства у
Новосанжарському районі Полтавської
області від 23.09.2012 №4394/01-32, а також
пропонує провести експертизу
землевпорядної документації з метою
підтвердження відповідності проектів
землеустрою.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши залучені до
матеріалів справи та зібрані судом
письмові докази, застосувавши до
спірних правовідносин відповідні
норми матеріального та процесуального
права, суд приходить до наступних
висновків.

З матеріалів справи суд встановив, що
10.10.2013 на ім'я начальника Головного
управління Держземагенства у
Полтавській області ОСОБА_4 надіслав
клопотання з проханням затвердити
проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та надання земельних
ділянок площею 5,5 га та 6,5 га для ведення
фермерського господарства за межами
населеного пункту на території
Попівської сільської ради
Новосанжарського району Полтавської
області з доданими до них проектами
землеустрою, проектами договору
оренди, витягами із державного
земельного кадастру та обмінними
файлами формату XML (а.с. 102, 104).

Не отримавши відповідь на вказані
клопотання, позивач звернувся до суду з
вимогами, про які зазначено вище.

Надаючи правову оцінку діям та
рішенням суб'єкта владних повноважень
з приводу яких виник спір, суд виходить
з наступного.

Правові та організаційні основи
діяльності у сфері землеустрою
визначає Закон України "Про
землеустрій", який спрямований на
врегулювання відносин, які виникають
між органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, юридичними
та фізичними особами із забезпечення
сталого розвитку землекористування.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що
погодження і затвердження
документації із землеустрою
проводиться в порядку, встановленому
Земельним кодексом України, цим
Законом та іншими законами України.

У відповідності до пункту 1 Положення
про Державне агентство земельних
ресурсів України, затвердженого Указом
Президента України від 08.04.2011 №445/2011,
Державне агентство земельних ресурсів
України (Держземагентство України) є
центральним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів та
топографо-геодезичної і
картографічної діяльності, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра аграрної політики та
продовольства України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин та
топографо-геодезичної і
картографічної діяльності.

Судовим розглядом встановлено, що
підставою звернення ОСОБА_4 до
Головного управління Держземагенства
у Полтавській області стала
необхідність зміни цільового
призначення із "сіножатей" на "рілля"
двох земельних ділянок розміром 5,5 га
та 6,5 га відповідно, для ведення в
подальшому на них
сільськогосподарського виробництва.

Частиною першою статті 20
Земельного кодексу України
встановлено, що зміна цільового
призначення земельних ділянок
здійснюється за проектами землеустрою
щодо їх відведення.

Частиною першою статті 50 Закону
України "Про землеустрій" передбачено,
що проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок погоджуються та
затверджуються в порядку,
встановленому Земельним кодексом
України.

Повноваження органів виконавчої
влади в частині погодження проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок визначаються статтею 1861
Земельного кодексу України.

Відповідно до частини першої
вказаної статті Земельного кодексу
України проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок усіх
категорій та форм власності підлягає
обов'язковому погодженню з
територіальним органом центрального
органу виконавчої влади, що здійснює
реалізацію державної політики у сфері
земельних відносин.

Згідно з частиною четвертою
статті 1861 Земельного кодексу України
розробник подає на погодження до
органу, визначеного в частині першій
цієї статті, за місцем розташування
земельної ділянки оригінал проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

На виконання зазначеної норми
Закону ОСОБА_4 надав на погодження
Головному управлінню Держземагенства
у Полтавській області проекти
відведення щодо вищевказаних
земельних ділянок.

Частиною п'ятою статті 1861
Земельного кодексу України
встановлено, що органи, зазначені в
частинах першій - третій цієї статті,
зобов'язані протягом десяти робочих
днів з дня одержання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або копії такого проекту
безоплатно надати або надіслати
рекомендованим листом з повідомленням
розробнику свої висновки про його
погодження або про відмову в такому
погодженні з обов'язковим посиланням
на закони та прийняті відповідно до них
нормативно-правові акти, що регулюють
відносини у відповідній сфері.

На виконання наведених вимог
Закону Головним управлінням
Держземагенства у Полтавській області
за наслідками розгляду проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок було запропоновано ОСОБА_4
провести державну експертизу
земельної документації. Вказану
пропозицію відповідач оформив листом
від 24.10.2013 (а.с. 91). Проте доказів
надсилання вказаного листа на адресу
позивача у відповідності до вимог
частини п'ятої статті 1861 Земельного
кодексу України суду не надав.

В ході судового розгляду та зі
змісту наданих Головним управлінням
Держземагенства у Полтавській області
заперечень встановлено, що підставою
для висновку про неможливість
погодження проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок стала
невідповідність земельної
документації, а саме - неспівпадіння
площ та вид угідь вказаних у
розпорядженні голови Новосанжарської
районної державної адміністрації від
23.04.2012 №134 (а.с. 88) та висновку відділу
Держземагенства у Новосанжарському
районі Полтавської області від 23.09.2012
№4394/01-32 (а.с. 89).

Таким чином, хоча відмова
відповідача в погодженні проектів
землеустрою і не відповідає вимогам
чинного законодавства щодо форми,
способу надіслання та змісту, який
полягає в обов'язковому посиланні на
закони та прийняті відповідно до них
нормативно-правові акти, що регулюють
відносини у відповідній сфері, проте за
своєю суттю є дією суб'єкта владних
повноважень направленою на розгляд
клопотань позивача. Тому у задоволенні
позовних вимог в частині визнання
бездіяльності щодо неприйняття
рішення про затвердження проектів
відведення земельних ділянок
протиправною слід відмовити.

Стосовно вимог позивача про
визнання проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок такими,
що затверджені за принципом мовчазної
згоди, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Заявляючи вказані вимоги, позивач
посилається на приписи Закону України
"Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності".

Так, абзацом дев'ятим статті 1
вказаного Закону встановлено, що
принцип мовчазної згоди - принцип,
згідно з яким суб'єкт господарювання
набуває право на провадження певних
дій щодо здійснення господарської
діяльності або видів господарської
діяльності без отримання відповідного
документа дозвільного характеру, за
умови якщо суб'єктом господарювання
або уповноваженою ним особою подано в
установленому порядку заяву та
документи в повному обсязі, але у
встановлений законом строк документ
дозвільного характеру або рішення про
відмову у його видачі не видано або не
направлено.

При цьому законодавець визначив,
що даний Закон встановлює правові та
організаційні засади функціонування
дозвільної системи у сфері
господарської діяльності і встановлює
порядок діяльності дозвільних органів,
уповноважених видавати документи
дозвільного характеру, та державних
адміністраторів.

Зважаючи на те, що відносини у
сфері землекористування, в тому числі і
зміни цільового призначення земель,
врегульовано спеціальними
нормативними актами, такими як
Земельний кодекс України та Закон
України "Про землеустрій", то положення
статті 1 Закону України "Про дозвільну
систему у сфері господарської
діяльності", на які посилається
позивач, застосуванню в даному випадку
не підлягають за правилами конкуренції
загальних та спеціальних норм. До того
ж, за змістом наведеної позивачем норми
саме суб'єкт господарювання набуває
право на провадження лише певних дій
щодо здійснення господарської
діяльності, але аж ніяк це не створює
для суб'єкта владних повноважень чи
суду обов'язку визнавати за такою
особою право, яке вона намагається
здобути.

Очевидним є те, що позивач обрав
неналежний спосіб захисту порушеного
права, зіславшись на положення статті 1
Закону України "Про дозвільну систему у
сфері господарської діяльності". У
зв'язку з цим суд з метою повного
захисту порушеного права, яке
виявилося у неотриманні обґрунтованої
відповіді на звернення до органу
управління земельними ресурсами,
вважає за необхідне вийти за межі
позовних вимог на підставі частини
другої статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
та зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Полтавській області
повторно розглянути проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок ОСОБА_4 для ведення
фермерського господарства на
території Попівської сільської ради
Новосанжарського району Полтавської
області, з урахуванням висновків,
викладених у даній постанові суду.

Відтак адміністративний позов
належить задовольнити частково.

З огляду на те, що обраний
позивачем спосіб захисту порушеного
права суд визнав неналежним, то
положення частини третьої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України застосуванню не підлягає, у
зв'язку з чим судовий збір до
відшкодування позивачу не
присуджується.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Полтавській області
повторно розглянути проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок ОСОБА_4 для ведення
фермерського господарства на
території Попівської сільської ради
Новосанжарського району Полтавської
області.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено
05.03.2014.

Суддя
Є.Б. Супрун