Справа № 674/1785/13-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 674/1785/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Артемчук В.М.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Залімський І. Г.

судді: Смілянець Е. С. Сушко О.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області на постанову Дунаєвецького
районного суду Хмельницької області
від 16 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
неправомірними дій відповідача щодо
відмови у призначенні йому пенсії за
віком на пільгових умовах відповідно
до п. "в" частини 1 статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" як
трактористу-машиністу, безпосередньо
зайнятому у виробництві
сільськогосподарської продукції при
загальному стажі не менше 25 років, з
яких не менше 20 років на зазначеній
роботі; визнання нечинним рішення № 8
від 25 квітня 2013 року комісії при
головному управлінні Пенсійного фонду
в Хмельницькій області та зобов'язання
відповідача призначити вказану пенсію.

Постановою Дунаєвецького районного
суду Хмельницької області від 16 грудня
2013 року позов задоволено, а саме:
визнано нечинним рішення № 8 від 25
квітня 2013 року комісії при головному
управлінні Пенсійного фонду в
Хмельницькій області щодо відмови
ОСОБА_2 у призначенні пенсії на
пільгових умовах відповідно до п. «в»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»; зобов'язати управління
Пенсійного фонду в Дунаєвецькому
районі Хмельницької області
призначити позивачу пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «в»
ст. 13 Закону України« Про пенсійне
забезпечення» з дня звернення за
пенсією.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Суд першої інстанції, при ухваленні
оскаржуваної постанови та
задовольняючи позов виходив з того, що
основним документом про трудову
діяльність працівника є трудова
книжка.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції із записів в
трудовій книжці ОСОБА_2 встановлено, що
20.10.1976 року його було прийнято в члени
колгоспу ім. 13-річчя Жовтня с.
Голозубинці Дунаєвецького району та на
роботу трактористом і звільнено з
роботи в зв'язку з роз'єднанням
колгоспу 22 грудня 1989 року. В цей же день,
22.12.1989 року, він прийнятий в члени
колгоспу та на роботу трактористом в
колгосп «Нове життя» с. Рачинці
Дунаєвецького району. 06.02.2000 року
прийнятий в кооператив «Рачинецький»
с. Рачинці Дунаєвецького району
механізатором. В розділі трудова
участь в господарстві зазначено роки:
1976 рік вироблено при встановленому
мінімумі 28,5 вихододнів, 1977 рік запис
відсутній, 1978 рік вироблено 157
вихододнів, з 1980 року по 2001 роки
зазначена посада тракторист і виконано
річного мінімуму трудової участі
більше, ніж встановлено, що
підтверджується копією трудової
книжки.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до частини 1 статті 48
Кодексу Законів про працю України
трудова книжка є основним документом
про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу за відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 № 637
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ст. 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" особам які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
призначаються на таких умовах: особам,
які мають на день введення в дію цього
Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

Так, право на призначення пільгової
пенсії за віком, передбаченої пунктом
"в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" мають
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на
пільгових умовах цій категорії
працівників роз'яснено у листі
Міністерства соціального забезпечення
України від 20 січня 1992 року №7. До
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, належать
працівники, які оформлені на роботу
трактористами-машиністами, мають
відповідні посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах протягом повного сезону
сільгоспробіт в рослинництві та
тваринництві. Трактористам-машиністам,
які відпрацювали повний польовий
період на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах, весь рік роботи зараховується
до стажу, який дає право на пільгове
пенсійне забезпечення, і в тому
випадку, якщо в між польовий або
міжсезонний період вони виконували
інші роботи на стаціонарних і
причіпних установках та агрегатах, з
ремонту сільськогосподарської
техніки, на тваринницьких фермах тощо.
Віднесення господарства до
сільгосппідприємств,
трактористи-машиністи яких мають право
на пільгову пенсію, здійснюється
відповідно до класифікатора галузей
народного господарства. До
сільськогосподарських належать
підприємства, які виробляють продукцію
рослинництва і тваринництва. Єдина
назва професії „тракторист-машиніст",
запроваджена в 1961 році, охоплює такі
професії: бульдозерист,
бульдозерист-скреперист, грейдерист;
комбайнер; машиніст дощувальної
установки, змонтованої на базі
трактора; машиніст скрепера,
скреперист; машиніст чаєзбиральної
машини; машиніст екскаватора;
машиніст-водій льонозбиральної машини,
самохідної широкозахватної
сінокосарки; механік-комбайнер,
тракторист, тракторист-бульдозерист.
До числа трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, віднесено
працівників, прийнятих на роботу
трактористами-машиністами, які мають
про це відповідні посвідчення. Для
призначення пенсії на пільгових умовах
марка трактора, на якому працює
тракторист-машиніст, значення не має.

Пунктом 20 "Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що
уточнюючі довідки підприємств або
організацій для підтвердження
спеціального трудового стажу,
приймаються у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років.

Як вбачається із наданих позивачем
доказів, його трудова книжка заповнена
відповідно до положень внесення
записів до трудової книжки і згідно цих
записів позивач з 1976 року працював на
посаді тракториста.

Пунктом 18 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№637 від 12 серпня 1993 року встановлено, що
за відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержання
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Як вбачається із матеріалів справи, в
судовому засіданні судом першої
інстанції були допитані свідки ОСОБА_3
та ОСОБА_4, які працювали разом з
позивачем і підтвердили факт виконання
ним трудової функції на посаді
тракториста.

Крім того, колегія суддів, вважає за
необхідне зазначити, що до пільгового
стажу належить до зарахування період
роботи на посаді тракториста з 01.01.1976
року по 9.05.1976 року, з 10.05.1976 року по 26.04.1978
року служба в армії, з травня 1978 року по
1991 роки на посаді тракториста. До
повних років, у яких позивачем
вироблено встановлений мінімум
вихододнів і в яких посада позивача
вказана, як механізатор підлягають
зарахуванню 1992-2001 роки, а всього 25
років.

Отже колегія суддів вважає доведеними
висновки суду першої інстанції, що
позивач маючи загальний трудовий стаж
понад 29 років, відпрацювавши більше 20
повних років трактористом-машиністом,
набув права на призначення пільгової
пенсії за віком згідно з пунктом "в"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду Дунаєвецькому районі
Хмельницької області, -залишити без
задоволення, а постанову Дунаєвецького
районного суду Хмельницької області
від 16 грудня 2013 року, -без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно ст. 212 КАС
України.

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Смілянець Е. С.

Сушко О.О.