Справа № 2-6498/10
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року м. Київ
К/800/4489/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. ,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах на
постанову Апеляційного суду Сумської
області від 19.11.2012р. у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Зарічному районі м.
Суми про зобов'язання нарахувати та
виплатити підвищення до пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Зарічному
районі м. Суми (правонаступник -
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах) з вимогами про зобов'язання
нарахувати та виплатити підвищення до
пенсії.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 25.08.2010р. позовні вимоги
задоволено. Зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивачу
у відповідності до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з
підвищенням її на 30 % мінімальної
пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та провести відповідні
виплати за період з 01.01.2009р. по 30.06.2010р. з
урахуванням виплачених сум. Стягнуто з
Управління Пенсійного фонду України в
Зарічному районі м. Суми на користь
позивача 45 грн. 50 коп. відшкодування
судових витрат.

Постановою Апеляційного суду
Сумської області від 19.11.2012р. рішення
суду першої інстанції змінено в
частині розподілу судових витрат.
Відшкодовано позивачу за рахунок
держави 8,50 грн. державного мита
(судового збору) за розгляд справи у
суді першої інстанції. В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

У касаційній скарзі представник УПФ, з
посиланням на порушення норм
матеріального і процесуального права,
допущених судом, просить скасувати
постанову суду апеляційної інстанції в
частині стягнення з УПФ на користь
позивача 37 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення.
Вказує на те, що Пенсійний фонд України
і його територіальні органи звільнені
від сплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення, а
чинним законодавством забороняється
нецільове використання коштів
Пенсійного фонду.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення касаційної
скарги з урахуванням наступного.

В силу вимог ст. 79 ЦПК України (в
редакції, чинній на час подання і
розгляду позову судом першої
інстанції) судові витрати складаються
з судового збору, розмір, порядок
сплати і звільнення від сплати якого
встановлюються законом, та витрат,
пов'язаних з розглядом справи, до яких,
зокрема, належать витрати на
інформаційно-технічне забезпечення.

Витрати на інформаційно-технічне
забезпечення не оплачуються під час
звернення до суду і покладаються на
сторони після розгляду справи судом у
випадках, передбачених ч.3
ст. 81 ЦПК України, та не оплачуються у
випадках, передбачених ч.4. ст. 81 ЦПК
України.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 21.12.2005р. № 1258 затверджений
Порядок оплати витрат з
інформаційно-технічного забезпечення
судових процесів, пов'язаних з
розглядом цивільних та господарських
справ, та їх розмірів.

Зазначеними нормативно-правовими
актами Пенсійний фонд України і його
територіальні органи не були звільнені
від сплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення.

При цьому п. 34 ст. 4 Декрету
Кабінету Міністрів України "Про
державне мито" (в редакції, чинній на
час розгляду справи) встановлено, що
Пенсійний фонд України, його
підприємства, установи й організації
звільнені від сплати державного мита, а
не витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд
апеляційної інстанції правомірно
стягнув з відповідача на користь
позивача 37 грн. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи та 8,50 грн. державного
мита за рахунок держави на користь
позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанцій повно і
всебічно встановив обставини справи,
дав їм належну юридичну оцінку,
правильно застосував норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах
відхилити, а постанову Апеляційного
суду Сумської області від 19.11.2012р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає, крім випадків, встановлених
статтями 235-237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Винокуров К.С.

Пасічник С.С.