Справа № 820/1044/14
Суддя: Піскун В.О.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 лютого 2014 р.
№ 820/1044/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Піскун В.О.,

при секретарі судового засідання -
Мараєвій О.В.,

за участі:

представника позивача - Соколенко О.В.,

представника відповідача - Гаспорян
А.Н.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Футбольний клуб "Металіст" до
Основ'янської об'єднаної Державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство «Футбольний клуб
«Металіст» (далі - ПАТ «Футбольний клуб
«Металіст») звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просить суд скасувати податкове
повідомлення - рішення від 07.11.2013 року
№ Основ'янської об'єднаної
Державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
(Комінтернівський район), яким
Публічному акціонерному товариству
"Футбольний клуб "Металіст" зменшено
суму від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток
згідно з податковою декларацією з
номером реєстрації в органі державної
податкової служби від 09.08.2012 року
за звітний період, за який подано
декларацію, - 1 півріччя 2012 року на 148315,00
грн.; скасувати податкове повідомлення
- рішення від 16 серпня 2013 року №
Основ'янської об'єднаної Державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (Комінтернівський
район), яким Публічному акціонерному
товариству "Футбольний клуб "Металіст"
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість згідно
з податковою декларацією з номером
реєстрації в органі державної
податкової служби від 19.07.2012 року
за звітний період, за який подано
декларацію, - червень 2012р. у розмірі 1397,00
грн. та 28265,00 грн., загалом 29663,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що не погоджується з
оскаржуваними податковими
повідомленнями - рішеннями, прийнятими
на підставі висновків акту перевірки
податкового органу від 02.08.2013 року
№398/20-38-22-01-04/24341697. Позивач не
погоджується з висновком податкового
органу про проведення його
контрагентом - ТОВ «Н-Кан-Сервіс Плюс»
транзитних операцій з метою надання
податкових вигод третім особам, що
спричинило порушення норм діючого
податкового законодавства, вважає його
необґрунтованим та таким, що
суперечить діючому законодавству
України. Позивач зазначив, що
господарські операції з ТОВ
«Н-Кан-Сервіс Плюс» підтверджені
належним чином оформленим первинними
документами (видатковими, податковими
та товарно-транспортними накладними),
використані в господарській
діяльності позивача. Позивач вважає, що
ним правомірно віднесено до
податкового кредиту суми податку на
додану вартість по податковим
накладним, що оформлені належним чином
та отримані від зазначеного
контрагента, та до складу витрат
підприємства відповідного періоду, що
також відповідає даним податкових
декларацій. У зв'язку з викладеним,
позивач вважає, що оскаржувані
податкові повідомлення - рішення
підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги з
урахуванням уточнень до позовної заяви
та просив суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
вважає його необґрунтованим та таким,
що не підлягає задоволенню. При цьому
посилався на те, що за результатами
перевірки позивача встановлені
порушення: п.138.1, п.138.2, п.138.8, п.п. 139.1.9
п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України,
в результаті чого встановлено
завищення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування, що лічиться по
декларації з податку на прибуток,
поданій за 1-2 квартали 2012 року (від
09.08.2012 №) у розмірі 148582 грн., в т.ч.
по періодам: за 1 квартал 2012 року у сумі 0
грн.., за 1-2 квартал 2012 року у сумі 148582
грн.; ст. 1, п.2 ст. 3, ст. 4, п.6 ст. 8, п.1 та п.2
ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п.2 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку», в частині
необхідності організації
бухгалтерського обліку та складання
первинних документів з врахуванням
сутності господарської операції
(відносин); відповідності змісту
операції, що зафіксовані в документах,
реальним обставинам; прийняття до
обліку та виконання лише документів на
операції, що не суперечать нормативно -
правовим актам, не завдають шкоди
державі, підписаних уповноваженими на
те особами; ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності з обов'язковим врахуванням
вимог, встановлених відповідними
положеннями (стандартами)
бухгалтерського обліку; п.44.1. ст.44, п.198.1,
п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, внаслідок чого
встановлено завищення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (ряд.24
декларації з ПДВ, поданій за червень
2012р. (вх. ДПІ від 19.07.2012 №) в сумі 1397
грн. та завищено суму від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду (ряд. 19 податкової
декларації з ПДВ, поданій за червень
2012р. (вх. в ДПІ від 19.07.2012р. №) на
загальну суму 28265 грн. При цьому,
представник відповідача посилався на
висновки акту про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки контрагента позивача - ТОВ
«Н-Кан-Сервіс Плюс» від 07.05.2013 року
№1585/22.4-07/37460628, у висновках якого
встановлено проведення транзитних
операцій з метою надання податкової
вигоди третім особам. Отже, податковий
орган вважає, що оскаржувані податкові
повідомлення - рішення є правомірними
та не підлягають скасуванню.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
зібрані у справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які підлягають застосуванню до спірних
правовідносин, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ПАТ «Футбольний
клуб «Металіст» діє на підставі
Статуту (а.с. 121-136 том 1), зареєстровано в
якості юридичної особи 22.02.2001 року
Виконавчим комітетом Харківської
міської ради (),
перебуває на обліку в Основ'янській
об'єднаній Державній податковій
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області (Комінтернівський район) та є
платником податку на додану вартість,
що підтверджується випискою та витягом
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
довідкою з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України,
свідоцтвом про реєстрацію платника
податку на додану вартість (а.с. 115-120 том
1).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ПАТ «Футбольний клуб
«Металіст» щодо з'ясування реальності
та повноти відображення в
бухгалтерському обліку із відповідним
відображенням у податкових
деклараціях результатів операцій по
господарських відносинах із ТОВ
«Н-Кан-Сервіс Плюс» за період березень,
травень, червень 2012 року, за наслідками
якої складений акт від 02.08.2013 року
№398/20-38-22-01-04/24341697 (а.с. 20-34 том 1).

За наслідками проведення перевірки ПАТ
«Футбольний клуб «Металіст»
встановлені порушення: п.138.1, п.138.2, п.138.8,
п.п. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України, в результаті чого встановлено
завищення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування, що лічиться по
декларації з податку на прибуток,
поданій за 1-2 квартали 2012 року (від
09.08.2012 №) у розмірі 148582 грн., в т.ч.
по періодам: за 1 квартал 2012 року у сумі 0
грн.., за 1-2 квартал 2012 року у сумі 148582
грн.; ст. 1, п.2 ст. 3, ст. 4, п.6 ст. 8, п.1 та п.2
ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п.2 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку», в частині
необхідності організації
бухгалтерського обліку та складання
первинних документів з врахуванням
сутності господарської операції
(відносин); відповідності змісту
операції, що зафіксовані в документах,
реальним обставинам; прийняття до
обліку та виконання лише документів на
операції, що не суперечать нормативно -
правовим актам, не завдають шкоди
державі, підписаних уповноваженими на
те особами; ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності з обов'язковим врахуванням
вимог, встановлених відповідними
положеннями (стандартами)
бухгалтерського обліку; п.44.1. ст.44, п.198.1,
п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, внаслідок чого
встановлено завищення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (ряд.24
декларації з ПДВ, поданій за червень
2012р. (вх. ДПІ від 19.07.2012 №) в сумі 1397
грн. та завищено суму від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду (ряд. 19 податкової
декларації з ПДВ, поданій за червень
2012р. (вх. в ДПІ від 19.07.2012р. №) на
загальну суму 28265 грн.

На підставі вищевказаних висновків
акту перевірки, 16.08.2013 року
відповідачем винесені податкове
повідомлення-рішення №, яким ПАТ
"Футбольний клуб "Металіст" зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість за червень
2012р. у розмірі 1397,00 грн. та 28265,00 грн.,
загалом 29663,00 грн.; та податкове
повідомлення-рішення №, яким ПАТ
"Футбольний клуб "Металіст" зменшено
суму від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за 1
півріччя 2012 року на 148582,00 грн. (а.с. 17, 18
том 1).

Не погодившись з вказаними податковими
повідомленнями-рішеннями, позивач
оскаржив їх до Головного управління
Міндоходів у Харківській області,
рішенням якого від 24.10.2013 року
№2937/10/20-40-10-04-17 скасовано податкове
повідомлення рішення від 16.08.2013 року
№000044201 в частині зменшення суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
розмірі 267,00 грн., у зв'язку з
арифметичною помилкою, в іншій частині
вказане рішення та податкове
повідомлення - рішення № залишені
без змін, а скарга позивача - без
задоволення (а.с. 12-14 том 1).

На підставі вказаного рішення
Головного управління Міндоходів у
Харківській області відповідачем було
винесено податкове повідомлення -
рішення від 07.11.2013 року №, яким
зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток за 1 півріччя 2012 року на 148315,00
грн. (а.с. 19 том 1).

24.12.2013 року рішенням Міністерства
доходів і зборів України №18123/6/99990015
відмовлено у задоволенні скарги
позивача на вказані податкові
повідомлення-рішення та залишено без
змін оскаржувані рішення з урахуванням
рішення, прийнятого за розглядом
первинної скарги (а.с. 15-16 том 1).

Як вбачається з акту перевірки від
02.08.2013 року №398/20-38-22-01-04/24341697, підставою
для прийняття спірних податкових
повідомлень-рішень стали встановлені в
ході перевірки обставини формування
позивачем витрат по отриманому товару
від ТОВ «Н-Кан-Сервіс Плюс» за 2 квартал
2012 року, а також включення до складу
податкового кредиту у травні-червні 2012
року сум податку на додану вартість на
підставі податкових накладних,
виписаних ТОВ «Н-Кан-Сервіс Плюс», в
результаті перевірки якого
встановлено проведення транзитних
операцій з метою надання податкової
вигоди третім особам.

Вищевикладені обставини, на думку
відповідача, призвели до завищення
суми від'ємного значення об'єкта
оподаткування, що лічиться по
декларації з податку на прибуток
поданій за 1-2 квартали 2012 року (від
09.08.2012 №) у розмірі 148582,00 грн., а
також завищенння залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (ряд.24 декларації з
ПДВ поданій за червень 2012 року (вх. в ДПІ
від 19.07.2012, №)) в сумі 1397,00 грн. та
завищення суми від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
податкового) періоду (ряд. 19 податкової
декларації з ПДВ поданій за червень 2012
року (вх. в ДПІ від 19.07.2012, №)) на
загальну суму 28265,00 грн. по
взаємовідносинам з ТОВ «Н-Кан-Сервіс
Плюс».

З цього приводу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 16 липня 1999 року № 996-ХІУ "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (далі - Закон № 996)
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення,
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону №
996, відповідно до якого фінансова,
податкова та інші види звітності, що
використовують грошовий примірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братися до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9
Закону № 996 підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують, факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2 „Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку", затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 5 червня 1995 року за №
168/704 (із змінами і доповненнями) (далі -
Положення) первинні документі - це
документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Виходячи із змісту положень
Податкового кодексу витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за
рахунок його вилучення або розподілу
власником) (п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України).

Відповідно до п.138.1 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.8 ст. 138 Податкового
кодексу України собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
складається з витрат, прямо пов'язаних
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг, а
саме: прямих матеріальних витрат;
прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Згідно з п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Положеннями Податкового кодексу
України передбачено, що податковий
кредит - сума, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена
згідно з розділом цього Кодексу ( п.п.
14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу
України).

Згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у
тому числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, в редакції чинній на
момент виникнення спірних відносин,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум
податку, що відносяться до податкового
кредиту.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток мають бути
фактично здійснені, пов'язані з
господарською діяльністю платника
податку та підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, належним чином
оформленими, а наявність у платника
податку (позивача у справі) виданих
йому податкових накладних і сплата
вартості отриманих робіт з ПДВ є
достатніми підставами для визначення
податкового кредиту з урахуванням
підтвердження реального здійснення
господарської операції та з метою
подальшого використання робіт в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

З матеріалів справи вбачається, ТОВ
«Н-Кан-Сервіс Плюс» здійснювало
поставку ПАТ "Футбольний клуб
"Металіст" ТМЦ (наматрацників,
комплектів білизни, рушників,
простирадл, халатів, санітарних
засобів, миючих засобів, гумових
печаток, комплектів штор, меблів
(столів, тумб) та інше), що
підтверджується видатковими
накладними: №39 від 10.02.2012 року на
загальну суму 5600,00 грн., у т.ч. ПДВ - 933,33
грн., №ООО00000353 від 28.05.2012 року на
загальну суму 8384,64 грн., у т.ч. ПДВ - 1397,44
грн., №ООО00000354 від 28.05.2012 року на
загальну суму 18243,60 грн., у т.ч. ПДВ - 3040,60
грн., №ООО00000367 від 01.06.2012 року на
загальну суму 38562,00 грн., у т.ч. ПДВ - 6427,00
грн., №ООО00000420 від 05.06.2012 року на
загальну суму 4000,80 грн., у т.ч. ПДВ - 666,80
грн., №ООО00000377 від 06.06.2012 року на
загальну суму 17257,18 грн., у т.ч. ПДВ - 2876,20
грн., №ООО00000391 від 08.06.2012 року на
загальну суму 21258,00 грн., у т.ч. ПДВ - 3543,00
грн., №ООО00000416 від 08.06.2012 року на
загальну суму 66960,00 грн., у т.ч. ПДВ - 11160,00
грн., №ООО00000383 від 11.06.2012 року на
загальну суму 25200,00 грн., у т.ч. ПДВ - 4200,00
грн., №ООО00000392 від 14.06.2012 року на
загальну суму 1599,96 грн., у т.ч. ПДВ - 266,66
грн., №ООО00000393 від 14.06.2012 року на
загальну суму 2700,00 грн., у т.ч. ПДВ - 450,00
грн., №ООО00000415 від 25.06.2012 року на
загальну суму 689,40 грн., у т.ч. ПДВ - 114,90
грн., №ООО00000419 від 25.06.2012 року на
загальну суму 2188,02 грн., у т.ч. ПДВ - 364,67
грн. (а.с. 78-81 том 1).

Транспортування товару здійснювалось
на ЦМК Футбольної
навчальної-тренувальної бази
«Металіст» позивача, що розташована за
адресою: с. Високий, вул. Футбольна, 2,
Харківського району Харківської
області, автопідприємством - ПП
«Автоіндустрія», що підтверджується
товарно-транспортними накладними від
08.06.2012 року, від 14.06.2012 року, від 25.06.2012
року, від 28.05.2012 року, від 06.06.2012 року, від
25.06.2012 року, від 11.06.2012 року, від 10.02.2012
року, від 01.06.2012 року, від 14.06.2012 року, від
05.06.2012 року, копії яких приєднані до
матеріалів справи.

Перевезення ТМЦ за прибутковою
накладною №ООО00000354 від 28.05.2012 року на
загальну суму 18243,60 грн. здійснювалось
транспортним засобом TOYOTA HILUX, що
належить ПАТ "Футбольний клуб
"Металіст" відповідно до технічного
транспортного засобу САЕ 310115, копія
якого приєднана до матеріалів справи.

Отримання від ТОВ «Н-Кан-Сервіс Плюс»
ТМЦ здійснювали
матеріально-відповідальні особи, з
якими укладені договори на повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність від 04.05.2009 року, від
01.12.2009 року, від 10.10.2010 року, копії яких
приєднані до матеріалів справи.

Одержані ТМЦ оприбутковані позивачем,
що підтверджується прибутковими
накладними №ПН-0000490 від 08.06.2012 року,
№ПН-0000491 від 14.06.2012 року, №ПН-0000286 від
25.06.2012 року, №ПН-0000231 від 28.05.2012 року,
№ПН-0000487 від 28.06.2012 року, №ПН-0000488 від
06.06.2012 року, №ПН-0000250 від 11.06.2012 року,
№ПН-0000053 від 10.02.2012 року, №ПН-0000251 від
01.06.2012 року, №ПН-0000249 від 28.05.2012 року,
№ПН-0000489 від 05.06.2012 року, №ПН-0000285 від
14.06.2012 року, роздруківками руху ТМЦ по
рахункам, копії яких приєднані до
матеріалів справи.

ЦМК Футбольної
навчальної-тренувальної бази
«Металіст», де здійснювалось
зберігання ТМЦ, належить позивачу на
праві власності відповідно до договору
купівлі - продажу від 28.01.2013 року,
укладеного з ТОВ «Металіст Холдинг», що
підтверджується витягом з Державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності, Технічним
паспортом основного корпусу та
гуртожитку, копії яких приєднані до
матеріалів справи.

На момент купівлі ТМЦ у ТОВ
«Н-Кан-Сервіс Плюс» позивач орендував
вказану базу у ТОВ «Металіст Холдинг»
за договором оренди №296/2011 від 30.06.2011
року (а.с. 103-112 том 1).

Розрахунки між суб'єктами
господарювання за відвантажений товар
проведено у безготівковій формі в
повному обсязі, що підтверджується
платіжними дорученнями №1922 від 30.05.2012
року, №418 від 09.02.2012 року, №1742 від 16.05.2012
року, №2184 від 12.07.2012 року, №876 від 24.04.2012
року, №1442 від 24.04.2012 року, №1951 від 30.05.2012
року, №2040 від 05.06.2012 року (а.с. 99-102 том 1).

ТОВ «Н-Кан-Сервіс Плюс» виписані та
надані позивачу наступні податкові
накладні: №35 від 28.05.2012 року на загальну
суму 8384,64 грн., у т.ч. ПДВ - 1397,44 грн., №18
від 16.05.2012 року на загальну суму 94909,20
грн., у т.ч. ПДВ - 15818,20 грн., №43 від 30.05.2012
року на загальну суму 25200,00 грн., у т.ч.
ПДВ - 4200,00 грн., №6 від 05.06.2012 року на
загальну суму 18838,18 грн., у т.ч. ПДВ - 3139,70
грн. з урахуванням коригування
кількісних і вартісних показників до
неї від 05.06.2012 року №6 на суму ПДВ -769,56
грн., №34 від 25.06.2012 року на загальну суму
2188,02 грн., у т.ч. ПДВ - 364,67 грн., №53 від
24.04.2012 року на загальну суму 1599,96 грн., у
т.ч. ПДВ - 266,66 грн., №1 від 09.02.2012 року на
загальну суму 5600,00 грн., у т.ч. ПДВ - 933,33
грн., №52 від 24.04.2012 року на загальну суму
21258,00 грн., у т.ч. ПДВ - 3543,00 грн., копії
яких приєднані до матеріалів справи.

Відповідні суми витрат включені
позивачем до витрат, що враховуються
при визначенні об'єкта оподаткування
за період 1-2 квартали 2012 року, а суми
податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними,
внесеними до реєстру виданих та
отриманих податкових накладних (а.с. 49-71
том 1), включені позивачем до складу
податкового кредиту відповідних
періодів.

Отримані від ТОВ «Н-Кан-Сервіс Плюс»
ТМЦ позивач використав у власній
господарській діяльності для
утримання Футбольної навчально -
тренувальної бази, яка знаходиться за
адресою: вул. Футбольна, 2, смт. Високий,
Харківського району, Харківської
області, яка використовується
позивачем з метою тренувань та
проживання футболістів команди
Футбольного клубу «Металіст».
Підготовка футболістів та їх участь у
спортивних змаганнях (спортивна
діяльність) є основним видом
господарської діяльності позивача
відповідно до Статуту та довідки з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ) Головного управління
статистики у Харківській області (а.с.
120-137 том 1).

Використані ТМЦ позивачем списано
відповідно до акту списання № СпТ-000067
від 31.12.2012 року, копія якого приєднана
до матеріалів справи. Постійно діючу
комісію по списанню ТМЦ затверджено
наказом позивача №1 від 03.01.2012 року,
копія якого приєднана до матеріалів
справи.

З акту перевірки позивача вбачається,
що жодних зауважень чи претензій до
правоздатності і дієздатності
юридичних осіб, які є сторонами
спірного правочину, відповідності
спірного правочину вимогам закону ані
при проведенні перевірки, ані в ході
судового розгляду не пред'являлось.
Судом також встановлено, що мотиви
фізичної відсутності товару у спірних
правовідносинах, вартісних показників
придбаних товарів, оплаті вартості
придбаного товару не були покладені
суб'єктом владних повноважень в основу
спірного рішення.

Вказані податкові накладні та інші
первинні документи по
взаємовідносинам з ТОВ «Н-Кан-Сервіс
Плюс» не мають дефектів форми, змісту
або походження, які в силу ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", п. 201.1
ст. 201 Податкового кодексу України, п.2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704, спричиняють втрату
первинними документами юридичної сили
і доказовості, що призводить до зміни в
структурі активів платника податків.

Наявні у справі документи засвідчують,
що безготівкові кошти були списані з
рахунків позивача, тобто вибули з його
власності. Судом не встановлено фактів
повернення цих коштів до позивача,
наявності у позивача та вказаному в
акті перевірки контрагенту позивача
спільного інтересу щодо їх отримання.
Відповідно до Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" операція по
списанню коштів з банківських рахунків
платника податку призводить до зміни
стану та структури активів і
зобов'язань такого платника. Отже,
приєднані до справи документи про рух
безготівкових коштів визнаються судом
належними та допустимими доказами
реальності вчиненої між позивачем та
контрагентом позивача господарської
операції.

Окрім цього, відповідно до п. 201.8 ст. 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як вбачається з акту перевірки від
02.08.2013 року №398/20-38-22-01-04/24341697
відповідачем не спростовується, що на
час здійснення
фінансово-господарської операції ТОВ
«Н-Кан-Сервіс Плюс» було зареєстроване
як платник податку в податковому
органі та якому присвоєно
індивідуальний податковий номер
платника податку на додану вартість.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що господарська
операція позивача з ТОВ «Н-Кан-Сервіс
Плюс» була направлена на реальне
настання правових наслідків, що
підтверджується доданими до
матеріалів справи видатковими,
податковими накладними, та іншими
первинними документами, а придбаний
товар в подальшому було використано
позивачем у власній господарській
діяльності.

Крім того, зі змісту акту перевірки
позивача від 02.08.2013 року
№398/20-38-22-01-04/24341697 вбачається, що
фактично єдиним мотивом, на підставі
якого суб'єкт владних повноважень
дійшов до висновків, викладених в акті,
є виключно висновки акту
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Н-Кан-Сервіс Плюс» від
25.02.2013 року № 726/2240/36222404, відповідно до
яких встановлено проведення
транзитних операцій з метою надання
податкової вигоди третім особам.

З цього приводу суд зазначає, що
законодавством України не передбачена
відповідальність юридичної особи за
можливими допущеними порушеннями
законодавства інших юридичних осіб, на
господарюючих суб'єктів не
покладається обов'язок та не надається
право контролювати дотримання
законодавства платником податків, який
виступає контрагентом у господарській
операції.

Ведення податкового обліку покладено
на кожного окремого платника податку.
Такий платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.
Чинне законодавство не містить норм
щодо солідарної відповідальності
платників податків.

Виходячи з наведеного, порушення,
допущені одним платником податків у
відображенні в податковому обліку
певної господарської операції, за
загальним правилом, не впливають на
права та обов'язки іншого платника
податків. Крім того, чинне
законодавство не покладає на
підприємство обов'язок збирання
інформації про стан господарської
діяльності та порушення
підприємств-контрагентів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено
належними та допустимими доказами
правомірність висновків акту
перевірки від 02.08.2013 року
№398/20-38-22-01-04/24341697, правильність та
законність прийнятих податкових
повідомлень-рішень.

Таким чином, суд дійшов висновку про
необґрунтованість та безпідставність
прийнятих відповідачем податкових
повідомлень-рішень від 07.11.2013 року
№, від 16.08.2013 року №, у
зв'язку з чим вони підлягають
скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню,
факти порушень вимог законодавства
позивачем не знайшли свого
підтвердження матеріалами судової
справи, що дає суду підстави для
задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Харківський окружний
адміністративний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Футбольний
клуб "Металіст" до Основ'янської
об'єднаної Державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень - задовольнити в
повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення від 07.11.2013 року №
Основ'янської об'єднаної Державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (Комінтернівський
район), яким Публічному акціонерному
товариству «Футбольний клуб
«Металіст» зменшено суму від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток згідно з
податковою декларацією з номером
реєстрації в органі державної
податкової служби від 09.08.2012 року
за звітний період, за який подано
декларацію, - 1 півріччя 2012 року на 148315,00
грн.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення від 16 серпня 2013 року №
Основ'янської об'єднаної Державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (Комінтернівський
район), яким Публічному акціонерному
товариству «Футбольний клуб
«Металіст» зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість згідно з податковою
декларацією з номером реєстрації в
органі державної податкової служби
від 19.07.2012 року за звітний період,
за який подано декларацію, - червень
2012р. у розмірі 1397,00 грн. та 28265,00 грн.,
загалом 29663,00 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови виготовлено
04.03.2014 року.

Суддя
Піскун В.О.