Справа № 805/821/14
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 р.
Справа №805/821/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11-30 год.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Смагар
С.В. при секретарі судового засідання
Поддубному С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Армлит-Донбасс», м.
Харцизьк

до Державної податкової інспекції у м.
Харцизьку Головного управління
Міндоходів у Донецькій області

про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень від 26 грудня 2013 року
№ та №

за участю представників:

від позивача: Сулімової С.О. - за
дов. від 21.11.2013р.

від відповідача: Давиденко Г.І. - за дов.
від 02.10.2013р.

Шевченко Т.Ю. - за дов. від
20.02.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Армлит-Донбасс»
заявлено позов до Державної податкової
інспекції у м. Харцизьку Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень від 26
грудня 2013 року № про зменшення
суми бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість у розмірі
71679 грн. та нарахування штрафних
санкцій в сумі 1 грн., № про
збільшення суми грошового зобов'язання
в сумі 82430 грн.

Позивач в обґрунтування позовних
вимог посилається на відсутність
підстав для зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість та збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток
спірними податковими
повідомленнями-рішеннями з огляду на
неправомірність висновків податкового
органу про вчинення правочину з ТОВ
«Діалог-Ліберті» без мети реального
настання правових наслідків.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує, вважає, що спірні податкові
повідомлення-рішення прийняті у
відповідності до вимог діючого
законодавства.

Вислухавши у судовому засіданні
представників сторін, дослідивши та
оцінивши надані докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд встановив
наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Армлит-Донбасс» є
юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за
номером 31649644, знаходиться на
податковому обліку в Державній
податковій інспекції у м. Харцизьку
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, є платником податку
на додану вартість з 8 жовтня 2001 року,
свідоцтво № 200124342.

З 10 по 16 грудня 2013 року відповідачем
була проведена позапланова невиїзна
перевірка позивача з питань
достовірності нарахування,
своєчасності сплати до державного
бюджету податку на додану вартість за
травень, червень 2011 року та податку на
прибуток за ІІ квартал 2011 року по
взаєморозрахункам з ТОВ
«Діалог-Ліберті», наслідки якої
викладені в акті перевірки від 20 грудня
2013 року № 1038/05-26-22-02/31649644 (надалі - акт
перевірки).

За висновками вищенаведеного акту
перевірки відповідачем 26 грудня 2013
року прийняті спірні податкові
повідомлення-рішення відповідно до
підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54,
пункту 58.1 статті 58, пункту 120.1 статті 120
Податкового кодексу України:

№ , яким зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за червень 2011 року у розмірі
71679 грн. та застосовані штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 1 грн., та
№ , яким збільшено грошове
зобов'язання з податку на прибуток у
розмірі 82430 грн. за порушення пункту 198.1,
пункту 198.2, пункту 198.6 статті 198, пунктів
200.1, 200.3, 200.4 статті 200, пункту 138.1.1 пункту
138.1, пунктів 138.2, 138.4, 138.6 статті 138,
підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України.

Як вбачається з акту від 20 грудня 2013
року, позивачем за ІІ квартал 2011 року
задекларовано валові витрати в сумі
14480345 грн., по взаєморозрахункам з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Діалог-Ліберті» до
складу валових витрат віднесено 358394
грн. Перевіркою повноти визначення
валових витрат за ІІ квартал 2011 року
встановлено їх завищення у загальній
сумі 357394 грн. Відповідач в акті
зазначає, що позивачем відображено у
складі витрат операційної діяльності
обсяг операцій по взаємовідносинах з
ТОВ «Діалог-Ліберті» на загальну суму
358394 грн. за ІІ квартал 2011 року, угода з
яким не має реального товарного
характеру, та позивач провів
документальне оформлення
господарських операцій, які фактично
не здійснювалися в межах господарської
діяльності підприємства. Таким чином,
за ІІ квартал 2011 року позивачем
занижений податок на прибуток в сумі
82431 грн. Перевіркою повноти визначення
податкового кредиту за травень 2011 року
встановлено його завищення в сумі 71679
грн. по взаємовідносинам з
постачальником ТОВ «Діалог-Ліберті»,
угода з яким не має реального товарного
характеру.

17 січня 2011 року між позивачем як
покупцем та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Діалог-Ліберті» як
постачальником укладений договір
постачання № 2/11, відповідно до якого
постачальник зобов'язується поставити
алюміній АК5М2 відповідно до
специфікацій. На виконання умов
договору між сторонами підписана
специфікація від 5 травня 2011 року на
постачання алюмінієвого сплаву АК5М2 на
загальну суму 430072 грн. 50 коп. Позивачем
від постачальника отримані накладна
від 5 травня 2011 року № 4, податкова
накладна від 5 травня 2011 року № 02 на
загальну суму 57096 грн., в тому числі
податок на додану вартість 9516 грн.,
накладна від 11 травня 2011 року № 10,
податкові накладні від 10 травня 2011 року
№ 09 на загальну суму 51150 грн. 50 коп., в
тому числі податок на додану вартість
8525 грн. 08 коп., від 11 травня 2011 року № 011
на загальну суму 9416 грн. 50 коп., в тому
числі податок на додану вартість 1569
грн. 42 коп., накладна від 13 травня 2011
року № 14, податкова накладна від 13
травня 2011 року № 018 на загальну суму 147010
грн. 50 коп., в тому числі податок на
додану вартість 24501 грн. 75 коп., накладна
від 18 травня 2011 року № 21, податкова
накладна від 18 травня 2011 року № 28 на
загальну суму 58792 грн. 50 коп., в тому
числі податок на додану вартість 9798
грн. 75 коп., накладна від 24 травня 2011
року № 23, податкова накладна від 24
травня 2011 року № 33 на загальну суму 106606
грн. 50 коп., в тому числі податок на
додану вартість 17767 грн. 75 коп.
Розрахунки між сторонами договору
здійснені у повному обсязі
безготівковим шляхом, що підтверджено
платіжними дорученнями від 5, 10, 13, 18, 24
травня, 21 червня, 13, 22 липня 2011 року. На
підтвердження перевезення вантажу
позивачем суду надані
товарно-транспортні накладні від 5
травня 2011 року, 11 травня 2011 року, 13
травня 2011 року, 18 травня 2011 року, 24
травня 2011 року, а також договір на
надання транспортних послуг від 1 січня
2011 року № 108/10 між позивачем та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4, свідоцтво
про реєстрацію ОСОБА_4 як платника
податку на додану вартість від 1 квітня
2011 року, акти про надання послуг
перевезення від 6 та 24 травня 2011 року,
податкові накладні від 6 та 24 травня 2011
року. Перевезення вантажу 11, 13 травня
було здійснено позивачем самостійно
власним автотранспортом, наявність
якого не заперечувалася відповідачем.

Судом встановлено, що з 26 серпня по 16
вересня 2011 року відповідачем була
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка позивача з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок за червень 2011 року, за
наслідками якої складений акт від 16
вересня 2011 року № 1549/23-2/31649644. Дано
перевіркою не було встановлено
порушень по господарським операціям
позивача з ТОВ «Діалог-Ліберті»,
виїзною перевіркою були охоплені
первинні документи позивача суцільним
порядком, про що зазначено у пункті 2.3
акту. 9 жовтня 2012 року відповідачем
також складена довідка № 134/22-2/31649644 про
результати зустрічної звірки позивача
щодо документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_4, їх реальності та повноти
відображення в обліку за період з 1
квітня по 31 грудня 2011 року. За висновком
даної довідки звіркою документально
підтверджено реальність здійснення
господарських відносин позивача з
ОСОБА_4, їх вид, обсяг, якість та
розрахунки.

7 листопада 2011 року відповідачем
отриманий акт Слов'янської об'єднаної
державної податкової інспекції від 3
листопада 2011 року № 5505/23-4-24154966 про
результати документальної невиїзної
перевірки ТОВ «Діалог-Ліберті» з
питань правомірності нарахування
податку на додану вартість за травень
2011 року та податку на прибуток за 2
квартал 2011 року по взаємовідносинам з
ПП «Компанія «Флорін». З пояснень
представників відповідача, наказу про
проведення позапланової
документальної невиїзної перевірки
від 9 грудня 2013 року № 727, судом
встановлено, що підставою для
здійснення перевірки у грудні 2013 року
стало отримання відповідачем від
Слов'янської ОДПІ акту перевірки від 3
листопада 2011 року. Листом від 22
листопада 2011 року № 22290/23-313-8 відповідач
просив Слов'янську ОДПІ доопрацювати
інформацію, викладену в матеріалах
перевірки ТОВ «Діалог-Ліберті», у
зв'язку із відсутністю комплексу
доказів, обов'язковість яких необхідна
для визнання недійсним правочину між
ТОВ «Армлит-Донбасс» та ТОВ
«Діалог-Ліберті». 3 березня 2012 року
Слов'янська ОДПІ повідомила
відповідача, що буде надіслана
додаткова інформація. Однак, на час
розгляду справи, жодної додаткової
інформації стосовно спірних
правовідносин відповідачем отримано
не було, що не вплинуло на складення
акту перевірки відповідачем та
прийняття спірних податкових
повідомлень-рішень.

Правові засади регулювання,
організації, ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності в Україні визначені Законом
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від 16
липня 1999 року № 996-ХІV (надалі - Закон №
996). Відповідно до статті 1 Закону № 996
господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства; первинний документ -
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення; фінансова звітність -
бухгалтерська звітність, що містить
інформацію про фінансове становище,
результати діяльності та рух грошових
коштів підприємства за звітний період.
Згідно зі статтею 3 Закону № 996 метою
ведення бухгалтерського обліку і
складання фінансової звітності є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої та
неупередженої інформації про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства. Частина 2 даної статті
передбачає, що бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку. Відповідно до
частини 1 статті 9 Закону № 996 підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Відповідно до підпункту 138.1.1 пункту
138.1 статті 138 Податкового кодексу
України витрати операційної
діяльності включають, зокрема,
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів
140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку. Пункт 138.2
статті 138 даного Кодексу передбачає, що
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. Відповідно до підпункту
139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку. Проаналізувавши
вищенаведені норми Податкового
кодексу України, суд зазначає, що такої
підстави як висновок податкового
органу про нікчемність правочину чи
відсутність реального характеру угоди
для виключення витрат з обліку дані
норми не передбачають.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198
цього Кодексу датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною. Згідно з пунктом
198.3 статті 198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.
Долучені до матеріалів справи
податкові накладні підтверджують
право позивача та правильність
формування ним податкового кредиту
відповідно до норм Податкового кодексу
України.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну , у якій
зазначаються в окремих рядках, такі
обов'язкові реквізити: а) порядковий
номер податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Як зазначає відповідач в акті
перевірки, в податкових накладних
травня 2011 року, виданих позивачу ТОВ
«Діалог-Ліберті», були відсутні
печатки підприємства. З пояснень
представників відповідача судом
встановлено, що перевірку податковий
орган здійснював на підставі копій
первинних документів, наданих
позивачем. Під час судового розгляду
справи за участі представників сторін
судом були досліджені оригінали
спірних податкових накладних та
встановлено, що всі спірні податкові
накладні ТОВ «Діалог-Ліберті» за
травень 2011 року скріплені печаткою,
однак у зв'язку із тим, що відбиток
печатки має блідий колір, на деяких
копіях його важко помітити. З цього
приводу, суд зазначає, що з 26 серпня по 16
вересня 2011 року відповідачем була
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка позивача з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок за червень 2011 року, за
наслідками якої складений акт від 16
вересня 2011 року № 1549/23-2/31649644. Дано
перевіркою не було встановлено
порушень по господарським операціям
позивача з ТОВ «Діалог-Ліберті»,
виїзною перевіркою були охоплені
первинні документи позивача суцільним
порядком, в тому числі податкові
накладні за травень, червень 2011 року,
про що зазначено у пункті 2.3 акту.
Оскільки у 2011 році відповідач
здійснював виїзну перевірку, тобто за
місцем знаходження позивача, мав
перевіряти оригінали спірних
податкових накладних, а не копії, як це
було у 2013 році. Як вже було зазначено,
такого порушення як відсутність
відбитку печатки постачальника
позивача відповідачем встановлено не
було. З урахуванням викладеного,
відповідач не довів суду наявність
даного порушення.

Судом був досліджений акт
Слов'янської об'єднаної державної
податкової інспекції від 3 листопада
2011 року № 5505/23-4-24154966 про результати
документальної невиїзної перевірки
ТОВ «Діалог-Ліберті» з питань
правомірності нарахування податку на
додану вартість за травень 2011 року та
податку на прибуток за 2 квартал 2011 року
по взаємовідносинам з ПП «Компанія
«Флорін». З даного акту судом
встановлено, що ТОВ «Діалог-Ліберті» є
платником податку на додану вартість,
надав до перевірки витребувані
податковим органом первинні документи,
однак висновок щодо укладення угод з ПП
«Компанія «Флорін», в яких немає
реального товарного характеру, та як
наслідок, відсутності реального
характеру договору ТОВ
«Діалог-Ліберті» з усіма
контрагентами, в тому числі й з
позивачем, здійснений на підставі
отримання від Ленінської ДПІ у м.
Луганську акту від 17 жовтня 2011 року про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПП «Компанія «Флорін» щодо
підтвердження взаємовідносин із
платниками податків у травні 2011 року
(підприємство не знаходилося за
юридичною адресою). Суд не приймає
посилання відповідача на акт від 3
листопада 2011 року у якості належного та
допустимого доказу щодо підтвердження
відсутності реального характеру
договору між позивачем та ТОВ
«Діалог-Ліберті», оскільки в даному
акті навпаки підтверджена реальність
господарських відносин. ТОВ
«Діалог-Ліберті» знаходиться за
юридичною адресою, подає податкову
звітність, є платником податку на
додану вартість, надав до перевірки
необхідні первинні документи. Згідно з
витягом з АІС «Податковий блок»
розбіжності між сумами податкового
кредиту та податкових зобов'язань не
виявлені, та підтверджується
відображення ТОВ «Діалог-Ліберті» в
податковому обліку результатів
господарських відносин з позивачем.
Задекларовані показники підприємств
були в подальшому відкориговані (суми
виключені з податкового кредиту та
податкових зобов'язань) податковими
органами на підставі актів перевірок
від 3 листопада 2011 року та від 20 грудня
2013 року. Відповідно до частин 1 та 2
статті 67 Господарського кодексу
України відносини підприємства з
іншими підприємствами, організаціями,
громадянами в усіх сферах
господарської діяльності здійснюються
на основі договорів. Підприємства
вільні у виборі предмета договору,
визначенні зобов'язань, інших умов
господарських взаємовідносин, що не
суперечать законодавству України.
Доказів чи доводів того, що позивачем
укладена угода, яка суперечить діючому
законодавству, відповідачем не
наведено. Стосовно посилання
відповідача на неможливість
проведення зустрічної звірки ПП
«Компанія «Флорін», що є контрагентом
ТОВ «Діалог-Ліберті», суд зазначає, що
Податковий кодекс України не ставить в
залежність податковий облік (стан)
певного платника від інших осіб і
фактичної сплати контрагентами
податку до бюджету. Питання віднесення
певних сум до податкового кредиту
поширюється тільки на окремо взятого
платника податків і не залежить від
розрахунків з бюджетом третіх осіб.
Якщо контрагент якимось чином порушив
діюче законодавство або не виконав
свого зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Отже, можливі порушення
податкового законодавства ПП
«Компанія «Флорін» не мають впливати
на податковий облік позивача. Судом
також досліджені акти приймання
продукції (сплав алюмінієвий), акти про
походження металу, картки складського
обліку, накладні вимоги на відпуск,
звіти по витратам матеріалів при
виробництві кольорових металів за
травень 2011 року, матеріальні звіти, які
посвідчують використання отриманої
позивачем продукції у власному
виробництві. Вищевказані обставини та
докази спростовують посилання
податкового органу щодо відсутності
реального характеру у спірних
господарських операціях. Стосовно
товарно-транспортних накладних, суд
зазначає, що сукупність вищенаведених
письмових доказів, посвідчує реальний
характер господарських операцій
позивача з ТОВ «Діалог-Ліберті», та
наявність недоліків у
товарно-транспортних накладних
реальність правочину не спростовує.
Суд також зазначає, що у позивача є
власний транспорт, яким перевозився
товар, що не заперечувалося
відповідачем, та частина товару
перевозилася фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4, реальність
операцій з якою підтверджена довідкою
відповідача від 9 жовтня 2012 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що відповідач не довів
правомірність спірних податкових
повідомлень-рішень в порядку частини 2
статті 71 КАС України, внаслідок чого
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню у повному обсязі, а судові
витрати підлягають присудженню
позивачеві з Державного бюджету
України в порядку статті 94 КАС України.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42,
47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154,
158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Армлит-Донбасс» до
Державної податкової інспекції у м.
Харцизьку Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень від 26 грудня 2013 року
№ та № задовольнити
повністю.

Визнати недійсними податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Харцизьку
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області від 26 грудня 2013 року
№ , яким зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 71679 грн. та
застосовані штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 1 грн., та № ,
яким збільшено грошове зобов'язання з
податку на прибуток у розмірі 82430 грн.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Армлит-Донбасс» витрати по сплаті
судового збору у розмірі 308 грн. 22 коп.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні 26
лютого 2014 року. Постанова у повному
обсязі складена 3 березня 2014 року.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Смагар С.В.