Справа № 2а-12523/10/1370
Суддя: Кравчук Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2013-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2013 року
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді
за участі секретаря судового засідання
представник позивача
розглянувши справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області до ОСОБА_2, третя
особа на стороні відповідача -
Управління Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області та КБ "Приватбанк" про
стягнення податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в
розмірі 43 776,00 грн., -
23.12.2010 р. Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі м. Львова,
правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у Шевченківському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
звернулась до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_2 податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в
Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 є
власником автомобіля MERCEDES BENZ SPRINTER, 2000
р.в., д.н.з. НОМЕР_1, зареєстрований 17.09.2009
SPRINTER, 2003 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 (сума податку
Однак відповідно до Закону України "Про
податок з власників транcпортних
засобів" податок з власників
транспортних засобів в сумі 43 776,00 грн.
до бюджету не надійшов, а тому він
фактично не сплачений та підлягає
стягненню податковим органом в
примусовому порядку.
В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав.
В судове засідання 04.03.2014 р. ні ОСОБА_2,
ні його представник не з'явились. Однак
в судових засіданнях представники
відповідача позовні вимоги
заперечували повністю. Пояснювали, що
два транспортні засоби MERCEDES BENZ SPRINTER, 2000
р.в., д.н.з. НОМЕР_1 та MERCEDES BENZ SPRINTER, 2003 р.в.,
д.н.з. НОМЕР_2 дійсно в 2009 р. були
зареєстровані на його ім'я. ОСОБА_2
видав від свого імені довіреність
іншим особам на придбання т.з.
закордоном. Однак, стверджує, що
реєструючи автомобіль попередньо було
сплачено податок через касу Західного
ГРУ "Приватбанк", яка знаходиться в
приміщенні Львівського ВРЕР УДАІ,
касир видала відповідну квитанцію, яка
і була підставою реєстрації
автомобіля. Вважає, що податок
сплачений, оскільки в протилежному
випадку органи ДАІ не здійснили б
реєстрацію автомобіля. Не вбачає в
своїх діях вини, оскільки обов'язок
платника податків виконав.
В судових засіданнях представники
ОСОБА_2 просили в позові відмовити з
підстав сплати податку та відсутності
вини по ненадходженню коштів до
Управління Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області та КБ "Приватбанк" заперечень
по суті спору не надали.
Дослідивши надані докази, Суд
встановив наступні факти та відповідні
Львівський відділ реєстраційно -
екземенаційної роботи Управління ДАІ
Головного УМВС України у Львівській
області надав інформацію ДПА у
Львівській області про фізичних осіб,
якими протягом 2008 р.- 2010 р.
здійснювалась перша реєстрація
вантажних автомобілів в Україні та
інформація про сплату податку по яких
підлягає перевірці органами державної
податкової служби. Серед зазначених
фізичних осіб вказано і ОСОБА_2.
Згідно з даними Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області на
ім'я ОСОБА_2 зареєструвано два
транспортні засоби MERCEDES BENZ SPRINTER, 2000 р.в.,
д.н.з. НОМЕР_1, 17.09.2011 р. та т.з. MERCEDES BENZ
SPRINTER, 2003 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, 11.09.2011 р.
В матеріалах реєстраційної справи т.з.
MERCEDES BENZ SPRINTER, 2000 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, №
кузова НОМЕР_3 наявні: заява № 4318 від
17.09.2009 р. про видачу тимчасового талону
та свідоцтва, накладна № 126506 від 17.09.2009
р., посвідчення про реєстрацію ТЗ серії
НОМЕР_4, ВМД та інші транзитні
документи, сертифікат відповідності,
договір купівлі-продажу, висновок
спеціаліста та копія квитанції від
18.09.2009 р. на суму 28 740,00 грн.
В реєстраційній справі т.з. MERCEDES BENZ
SPRINTER, 2003 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, № кузова
НОМЕР_5 наявні: заява № 3337 від 11.09.2009 р.
на видачу тимчасового талону та
свідоцтва, накладна № 123788 від 11.09.2009 р.,
посвідчення про реєстрація ТЗ серії
НОМЕР_6, ВМД та інші транзитні
документи, сертифікат відповідності,
висновок спеціаліста, копія квитанції
На вимогу суду слідчий відділ
прокуратури Львівської області надав
копію квитанції "дата валютування від
та квитанцію «дата валютування 12.09.2009
касу Західного ГРУ "Приватбанк", платіж
проведено касиром ОСОБА_3
До місцевого бюджету Шевченківського
району м. Львова суми податку з
власників транспортних засобів від
ОСОБА_2 не надходили, що
підтверджується довідкою ДПІ.
Суду не надано доказів, які б
підтверджували скасування державної
реєстрації т.з. MERCEDES BENZ SPRINTER, 2003 р.в.,
д.н.з. НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_5 та т.з.
MERCEDES BENZ SPRINTER, 2000 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, №
кузова НОМЕР_3, зареєстрованого на ім'я
З метою встановлення обставин, які
підтверджують або спростовують чи
посвідчувались нотаріально
довіреності на право придбання,
будь-якого відчуження транспортних
засобів та право представлення
інтересів в органах нотаріату,
Державтоінспекції, або в будь-яких
інших підприємствах, установах,
організаціях з усіх питань, пов'язаних
з експлуатацією та продажем
транспортних засобів, його
страхуванням, переобладнанням,
ремонтом, проходженням технічного
огляду, визначенням місця стоянки,
зняттям з обліку, одержанням
транзитних номерів, продажем,
отриманням необхідних довідок,
документів, підписувати договір щодо
продажу транспортних засобів та
вчиняти всі інші дії, пов'язані з
виконанням довіреності, від імені
наступних фізичних осіб,
Суд звертався до Львівської філії ДП
"Інформаційний центр" Мін'юсту України.
Згідно з інформацією, отриманою з
Єдиного реєстру довіреностей, 03.08.2009 р.
нотаріально посвідчено від імені
ОСОБА_2 довіреність на ім'я
представника ОСОБА_4 та 22.09.2009 р. ОСОБА_2
видав від свого імені нотаріально
посвідчену довіреність на
представників ОСОБА_5, ОСОБА_6 на право
розпорядження т.з. д.н.з НОМЕР_1.
Також Судом встановлено, що слідчим
відділом прокуратури Львівської
області порушено кримінальну справу №
181-0311 та № 181-0290 щодо службових осіб
Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у
Львівській області за ознаками
злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч.1,3 ст.
358 КК України (зловживання службовим
становищем та перевищення службових
повноважень, використання
невстановленими особами підроблених
документів). З цієї підстави
провадження у справі зупинялось.
Вироком Шевченківського районного
суду м. Львова від 01.07.2013 р. (справа №
1-233/11) по обвинуваченню ОСОБА_7,
начальника Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області встановлено що, "….протягом
січня 2009 - березня 2010 років у
Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у
Львівській області проведено
реєстрацію транспортних засобів без
сплати та із частковою сплатою податку
з власників транспортних засобів на
наступних фізичних осіб….".

Вироком Личаківського районного суду
м. Львова від 13.11.2013 р. (справа № 1/463/51/13)
по обвинуваченню ОСОБА_8, заступника
начальника Львівського відділу
реєстраційно - екзаменаційної роботи
ДАІ ГУМВС України у Львівській області
встановлено, що "…неналежно виконуючи
свої службові обов'язки, через
несумлінне ставлення до них, упродовж
грудня 2009 - березня 2010 років провів
первинну реєстрацію т.з. без сплати
податку (або з частковою сплатою)".

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними у
вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.
367 КК України, а вироки набрали законної
сили.

Суду не надано доказів звернення
ОСОБА_2 до правоохоронних органів про
визнання її потерпілою від шахрайських
дій службових осіб Львівського ВРЕР
УДАІ ГУМВС України у Львівській
області чи визнання його потерпілим
судом. Також зазначеними вироками суду
не встановлено здійснення посадовими
особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС
України у Львівській області
реєстрацію належних ОСОБА_2
транспортних засобів без сплати
податку.

Таким чином, спір виник щодо сплати
фізичною особою податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів. У
зв'язку з цим доказуванню у даній
справі підлягає доведеність факту
сплати податку.

Вирішуючи спір, Суд виходить з
наступного. Відповідно до ст. 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Закон України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів" від
11.12.1991 р. порушення якого встановлено
податковим органом, та Закон України
від 25.06.1991, № 1251-XII "Про систему
оподаткування", Закон України від 21.12.2000
р. № 2181-III "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" втратили чинність з 01 січня 2011
року, згідно з Податковим кодексом
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI.

Спірні правовідносини виникли до 01.01.2011
року, а саме в 2009 р., тому положення
Закону України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів" та "Про
систему оподаткування", "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" застосовуються
Судом при вирішенні спору.

Стаття 14 Закон України "Про систему
оподаткування" передбачала, що до
загальнодержавних належать, зокрема,
такі податки і збори (обов'язкові
платежі), як податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів. Порядок
сплати даного податку до 01.01.2011 р. було
врегульовано Законом України "Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів".

Чинний Податковий кодекс України (ст. 9)
також передбачає сплату даного
податку, як загальнодержавного, який
тепер називається збір за першу
реєстрацію транспортного засобу.
Порядок сплати збору за першу
реєстрацію транспортного засобу
врегульовано розділом 7 ПК України.

Відповідно до Закону "Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів"
(чинного в 2009) та до чинного Податкового
кодексу України платниками податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів
(тобто, збору за першу реєстрацію
транспортного засобу) є юридичні особи,
та фізичні особи, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які є об'єктами
оподаткування.

Згідно з базою даних Львівського
відділу реєстраційно-екземенаційної
роботи ДАІ на ім'я ОСОБА_2 вперше в
Україні зареєстровано 11 та 17 вересня 2009
р. транспортний засіб т.з. MERCEDES BENZ SPRINTER,
2003 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_5 та
т.з. MERCEDES BENZ SPRINTER, 2000 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, №
кузова НОМЕР_3.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 не заперечує, що зазначений
автомобіль належав йому в 2009 р. і був
ввезений на територію України за його
згодою іншими особами, уповноваженими
на підставі нотаріально посвідченої
довіреності. Визнає необхідність
сплати податку при його реєстрації,
однак вважає, що такий сплачено через
касу Західного ГРУ "Приватбанк", яка
знаходиться в приміщенні Львівського
ВРЕР УДАІ, касир ОСОБА_3. видала
відповідну квитанцію, яка і була
підставою реєстрації автомобіля.

Оцінюючи цей письмовий доказ, Суд
встановив таке. Копії квитанції є
недостатньо чіткими, однак достовірно
вбачаються дані про "дата валютування" -
12.09.2009 р., сума податку 15036,00 грн..», «дата
валютування 18.09.2009 р., сума податку 28740,00
грн.» та їх перерахування на рахунок
місцевого бюджету Шевченківського
району м. Львова, банк одержувача ГУДКУ
у Львівській області 12345678, платник
ОСОБА_2., печатка Західного ГРУ
"Приватбанк" та прізвище, ім'я, по
батькові касира. При цьому номер
квитанції.

Відповідно Суд приходить до висновку,
що діє презумпція правомірності дій
платника податку. Таким чином, Суд
встановив сплату податку 11.09.2009 р. в
розмірі 15036,00 грн. та 17.09.2009 р. податок
28740,00 грн.

Відповідно до Закону "Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів"
(чинного в 2009) та до чинного Податкового
кодексу України перша реєстрація в
Україні - це реєстрація транспортного
засобу в Україні, яка здійснюється
уповноваженими державними органами
України вперше щодо цього
транспортного засобу, а фізичні
особи-платники податку зобов'язані
пред'явити органам, що здійснюють першу
реєстрацію в Україні транспортних
засобів, квитанції або платіжні
доручення про сплату податку за
попередній (у разі здійснення сплати)
та за поточний роки.

Податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів сплачується фізичними та
юридичними особами перед проведенням
першої реєстрації в Україні
транспортних засобів за місцем
реєстрації транспортних засобів за
ставками, що діють на день сплати.

У разі відсутності документів про
сплату податку, перша реєстрація в
Україні транспортних засобів не
проводиться.

Державна реєстрації транспортних
засобів на час виникнення спірних
правовідносин регулювалась Постановою
Кабінету Міністрів України від 7
вересня 1998р. N1388 "Про затвердження
Правил державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок". Пунктом
8 цих правил визначено, що реєстрація
транспортних засобів здійснюється на
підставі заяви власника, поданої
особисто, і документів, що посвідчують
його особу, правомірність придбання
транспортного засобу, оцінки його
вартості, яка провадиться
спеціалістом.

Відповідно до Інструкції про порядок
здійснення підрозділами
Державтоінспекції МВС державної
реєстрації, перереєстрації та обліку
транспортних засобів, оформлення і
видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них", затвердженої
наказом МВС № 379, після завершення
приймання готівки клієнту видається
квитанція (другий примірник
прибуткового касового документа) або
інший документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі. Квитанція або інший
документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі, має містити
найменування банку, який здійснив
касову операцію, дату, час здійснення
касової операції, а також підпис банку,
який прийняв готівку, відбиток печатки
(штампа) або електронний підпис
працівника банку, засвідчений
електронним підписом САБ.

З наведених норм вбачається, що
безумовною підставою для першої
реєстрації транспортного засобу є
сплата відповідного податку, і такий
податок сплачується до реєстрації, а не
після.

Враховуючи те, що в матеріалах справи
наявні копії квитанції про сплату
платником відповідного податку, Суд не
вбачає підстав не брати їх до уваги, як
належний та допустимий доказ сплати
податку. Реєстрація транспортного
засобу на ім'я ОСОБА_2 не заперечується,
а навпаки підтверджується
реєстраційними справами, нотаріально
посвідченими довіреностями про право
розпорядження транспортними засобами.
Разом з тим, обставини проведення
державної реєстрації транспортних
засобів посадовими особами
Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у
Львівській області на ім'я ОСОБА_2 не
були об'єктом перевірки під час
проведення досудового слідства у
кримінальній справі, як такі, що
вчинені без сплати податку. Відтак,
презумується, що державна реєстрація
транспортних засобів, що належали
ОСОБА_2 була проведена із сплатою
податку.

Даючи оцінку обставинам, за яких кошти
до місцевого бюджету Шевченківського
району м. Львова не надійшли, Суд вважає
за необхідне оцінити їх в сукупності з
іншим доказом. Обставини, за яких ці
кошти не надходили до бюджету, і хто з
службових осіб сприяв цьому, не в
ходить до предмету доказування в межах
цієї справи.

Враховуючи наведені вище обставини,
Суд вважає доведеним сплату кутою Р.В.
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів в сумі 43776,00 грн., а підстав
для стягнення цих коштів лише з мотивів
ненадходження коштів до відповідного
бюджету немає, так як відповідальність
за це платники податку не несуть.

Таким чином, з огляду на встановлені
фактичні обставини справи та положення
чинного законодавства України, суд
прийшов до переконання, що позовні
вимоги є безпідставними та такими, що
не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено 05
березня 2014 р.

Суддя
В.М.Кравчук