Справа № 826/9934/13-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9934/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Бояринцева
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 14 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спецкомплект ЛТД»
до Державної податкової інспекції у
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 10
жовтня 2013 року позов задоволено,
визнані протиправними та скасовані
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Оболонському районі м. Києва Державної
податкової служби від 11 лютого 2013 року
№ та № .

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
до Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, причини неявки сторін суду
невідомі, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь в справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, відповідно до ч.1
ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ДПІ у Оболонському районі м. Києва ДПС
проведено позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Спецкомплект ЛТД» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Спецкомплект 3000» за
період з 1 липня 2012 року по 31 липня 2012
року.

За результатами проведеної перевірки
ДПІ у Оболонському районі м. Києва ДПС
складено акт від 23 січня 2013 року №
56/22.2/37445716

На підставі складеного акту перевірки,
11 лютого 2013 року ДПІ у Оболонському
районі м. Києва ДПС винесені податкові
повідомлення-рішення:

- № , яким збільшено Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Спецкомплект ЛТД" суму грошового
зобов'язання в розмірі 75 480 грн., з якої:
за основним платежем - 60 384 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 15 096
грн. за платежем: податок на додану
вартість, код платежу: 14010100;

- № , яким збільшено Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Спецкомплект ЛТД" суму грошового
зобов'язання в розмірі 16 422,50 грн., з
якої: за основним платежем - 13 138 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 3
284,50 грн. за платежем: податок на
прибуток приватних підприємств, код
платежу: 11021000.

Не погоджуючись із вказаними
рішеннями, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
наступних мотивів, з чим погоджується
колегія суддів.

Згідно зі статтею 200 Податкового
кодексу України сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 статті 200 Кодексу, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені розділом
V Кодексу (пункт 200.2 статті 200 Кодексу).

Згідно пункту 138.1 статті 138 Податкового
кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу,
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

У відповідності до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Якщо результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками податкового
року є від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат першого календарного
кварталу наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
зазначеного від'ємного значення
попереднього року у складі витрат
таких податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення (пункт 150.1 статті 150
Податкового кодексу України).

Згідно пп.14.1.181. п.14.1.ст.14 Кодексу,
податковий кредит - це сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду.

Відповідно до п.198.1, п.198.3. ст.198 Кодексу,
податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків, сплачених
(нарахованих) платником податку у
звітному періоді у зв'язку з придбанням
товарів (робіт і послуг), вартість яких
відноситься до складу витрат
виробництва (обігу). Право на
нарахування податкового кредит
виникає незалежно від того, чи такі
товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно п.198.6. ст.198 Податкового кодексу
України, не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
п.201.11 ст.201 Кодексу). У разі коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Відповідно до п.201.10. ст.201 Кодексу,
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Законом України "Про бухгалтерський
обік та фінансову звітність в Україні"
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку (який основою
будь-якого іншого обліку)
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Таким чином, для підтвердження
включення витрат на оплату виконаних
робіт до складу валових витрат
підприємства, а також для
підтвердження включення сум
сплаченого податку на додану вартість
у складі ціни за виконані роботи до
складу податкового кредиту, необхідні
первинні документи (платіжні
доручення, податкові накладні, акти
виконаних робіт тощо), оформлені
відповідно до вимог Закону України "Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні".

Відповідно до ст.1 зазначеного закону,
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст.9 Закону України "Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно п.2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, первинні документи (на
паперових і машинозчитуваних носіях
інформації) для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

З матеріалів справи вбачається, що 20
квітня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Спецкомплект 3000", як продавцем, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Спецкомплект ЛТД", як
покупцем, укладено договір
купівлі-продажу № 19, за умовами якого
продавець зобов'язується передати у
власність покупця, а покупець в порядку
та на умовах, визначених цим договором,
зобов'язується прийняти й оплатити
автомобільні та інші товари. Згідно
розділу 2 договору, вартість кожної
одиниці товару та кількість товару
вказуються в накладних, які є
невід'ємною частиною даного договору.
Пунктом 3.1 договору визначено, що
передача товару, вказаного у пункті 1.1
договору здійснюється за
місцезнаходженням покупця.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Спецкомплект 3000"
поставлені Товариству з обмеженою
відповідальністю "Спецкомплект ЛТД"
автомобільні товари на загальну суму 151
588,01 грн., згідно видаткових накладних №
СК-0000203 від 11 липня 2012 року, № СК-0000204 від
25 липня 2012 року.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Спецкомплект 3000"
виписані рахунки-фактури № 203 від 11
липня 2012 року та № 204 від 25 липня 2012
року.

На виконання умов договору Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Спецкомплект 3000" виписало на користь
позивача податкові накладні: № 177 від 11
липня 2012 року на загальну суму 41 470,10
грн., в тому числі ПДВ - 6 911,68 грн.; № 182
від 25 липня 2012 року на загальну суму 110
117,91 грн., в тому числі ПДВ - 18 352,99 грн.

18 травня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Спецкомплект 3000", як продавцем, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Спецкомплект ЛТД", як
покупцем, укладено договір
купівлі-продажу № 689, за умовами якого
продавець зобов'язується передати у
власність покупця, а покупець в порядку
та на умовах, визначених цим договором,
зобов'язується прийняти й оплатити
одяг, взуття, текстильні та інші товари.
Згідно розділу 2 договору, вартість
кожної одиниці товару вказується в
накладних, які є невід'ємною частиною
даного договору. Кількість товару
вказується в накладних, які є
невід'ємною частиною даного договору.
Пунктом 3.1 договору визначено, що
передача товару, вказаного у пункті 1.1
договору здійснюється за місцем
знаходження покупця.

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Спецкомплект 3000" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Спецкомплект ЛТД"
підписана додаткова угода № 1 від 18
травня 2012 року до договору
купівлі-продажу № 689, згідно якої
продавець здійснює доставку товару до
місця доставки, а саме: м. Київ, вул.
В.Хвойки. Навантаження, вивантаження,
доставка товару здійснюється
автомобільним транспортом або за
рахунок продавця.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Спецкомплект 3000"
поставлений Товариству з обмеженою
відповідальністю "Спецкомплект ЛТД"
товар (засоби для догляду за
автотранспортом) на загальну суму 210
713,63 грн., згідно видаткових накладних №
СК-0000205 від 25 липня 2012 року, № СК-0000206 від
25 липня 2012 року, № СК-0000207 від 25 липня 2012
року, № СК-0000208 від 31 липня 2012 року

На виконання умов договору Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Спецкомплект 3000" виписало на користь
позивача податкові накладні:

- № 183 від 25 липня 2012 року на загальну
суму 59 635,68 грн., в тому числі ПДВ - 9 939,28
грн.,

- № 184 від 25 липня 2012 року на загальну
суму 58 532,64 грн., в тому числі ПДВ - 9 755,44
грн.,

- № 185 від 25 липня 2012 року на загальну
суму 58 731,83 грн., в тому числі ПДВ - 9 788,64
грн.,

- № 186 від 31 липня 2012 року на загальну
суму 33 813,48 грн., в тому числі ПДВ - 5 635,58
грн.

Під час розгляду справи представник
позивача зазначив, що придбаний у
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спецкомплект 3000"
товар частково був реалізований,
частково використаний для
виготовлення продукції (автомобільної
хімії) та частково зберігається на
складі Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спецкомплект ЛТД".

На підтвердження своєї позиції щодо
подальшої реалізації придбаного у
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спецкомплект 3000"
товару позивачем надано договір від 7
червня 2012 року № ФР002908, укладений з ДП
"Фуршет Регіон", договір від 30 червня 2011
року, укладений з ТОВ "Торгівельний
будинок "Амстор", договір від 29 лютого
2012 року № ФЦ008542, укладений з ДП "Фуршет
Центр", договір поставки від 11 січня 2012
року № П3978, укладений з ТОВ "Ріал Істейт
Ф.К.А.У.", специфікації до договорів,
видаткові накладні та довіреності на
отримання товарно-матеріальних
цінностей.

На підтвердження використання
придбаного товару у Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Спецкомплект 3000" для виготовлення
продукції (автомобільної хімії)
позивачем надано договір, укладений 1
червня 2011 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "З А", як
виконавцем, та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Спецкомплект ЛТД", як
замовником, про виготовлення продукції
з давальної сировини № 1507, за умовами
якого виконавець бере на себе обов'язок
надавати послуги замовнику по
виготовленню автокосметики з
давальної сировини замовника.

Як вбачається з матеріалів справи, 11
липня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Спецкомплект ЛТД" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "3 А"
підписані акти приймання-передачі
давальницької сировини № СЛ-0000043 та №
, згідно договору № 1507 від 1 червня
2011 року.

Також позивачем надано копії первинних
документів засвідчених підписом
нового директора Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Спецкомплект 3000" Яковлевою-Мельник О.А.
та скріплені печаткою товариства на
підтвердження придбання Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Спецкомплект 3000" сировини для
виробництва автомобільної хімії у ПП
"Вексхолд Агроматикс" (видаткова
накладна № ВХД-020032 від 25 лютого 2011 року,
№ ВА-0500009 від 12 травня 2011 року), ТОВ
"БІ-А-ХІМ" (видаткова накладна № РН-0043
від 24 січня 2011 року, № РН-0869 від 18 жовтня
2010 року), ТОВ "Аквадор" (видаткова
накладна № РН-45 від 25 листопада 2010
року, № РН-98 від 24 червня 2011 року,
№ РН-31 від 9 липня 2010 року, №
РН-42 від 8 червня 2011 року, №
РН-22 від 22 лютого 2010 року), ПП "Очім"
(видаткова накладна № 96 від 30 березня
2011 року), ПП "Макрохім" (видаткова
накладна № МХ032449 від 7 листопада 2011
року).

Як вбачається з копій актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ЗА-0000002 від 1 лютого 2011 року та №
ЗА-0000013 від 5 вересня 2011 року, ТОВ "З А" за
замовленням ТОВ "Спецкомплект 3000"
здійснені роботи по виготовленню
засобів догляду за автотранспортом.

Також надано копії актів списання
давальної сировини від 1 лютого 2011 року
№ СК-0000026, № СК-0000032, № СК-0000024, від 5
вересня 2011 року № СК-0000280, № СК-0000252, №
СК-0000256, № СК-0000255 та акти
здачі-прийняття готової продукції і
виконаних робіт від 1 лютого 2011 року та
від 5 вересня 2011 року, підписані між ТОВ
"Спецкомплект 3000" та ТОВ "З А".

На підтвердження наявності у
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спецкомплект ЛТД"
складських приміщень позивачем надано
копію договору суборенди нежитлових
приміщень № ВД-30 від 18 січня 2011 року,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Веста Девелопмент
Інкорпорейшн", як суборендодавцем, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Спецкомплект ЛТД", як
суборендарем, за умовами якого
суборендодавець надає, а суборендар
приймає у тимчасове платне
користування (суборенду) без права
відчуження нежитлове приміщення
загальною площею 63,48 кв.м., яке
розташоване за адресою: м. Київ, вул.
Вікентія Хвойки, 21, та акти
прийому-передачі нежитлових приміщень
від 1 лютого 2011 року та від 1 травня 2011
року.

На підтвердження наявності у
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спецкомплект 3000"
офісних та складських приміщень
позивачем надано копію договору
суборенди нежитлових приміщень від 25
листопада 2010 року № ВД-4, укладений між
ТОВ "Спецкомплект 3000", як орендарем, та
ТОВ "Веста девелопмент інкорпорейшн",
як орендодавцем, згідно якого
орендодавець надає, а орендар приймає у
строкове платне користування (в
суборенду) нежиле приміщення загальною
площею 130,80 кв.м., яке розташоване за
адресою: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21.

Також позивачем надано інформацію щодо
штатної чисельності ТОВ "Спецкомплект
3000". Згідно штатного розміщення на
вересень 2011р., на підприємстві
працювало 8 осіб, згідно штатного
розміщення на квітень 2012р., на
підприємстві працювало три особи.

Копії документів, наданих позивачем
від свого контрагента - ТОВ
"Спецкомплект 3000" засвідчені печаткою
ТОВ "Спецкомплект 3000" та підписом
керівника, яким згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 8 липня
2013 року, є Яковлева-Мельник Олена
Анатоліївна з 14 серпня 2012 року.

Враховуючи, що позивачем надано
первинні документи, що стосуються
господарських операцій за участю ТОВ
"Спецкомплект 3000", які фактично
підтверджують реальне здійснення
правочину і досягнення позивачем
законної мети його здійснення, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про
необґрунтованість висновків
відповідача про те, що первинні
документи складені за участю позивача
та його контрагента не підтверджують
факт здійснення господарських
операцій.

З огляду на встановлене, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про протиправність
прийнятих відповідачем податкових
повідомлень-рішень.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги судова
колегія не вбачає.

Отже, судова колегія визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.