Справа № П/811/314/14
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року
Справа № П/811/314/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Сагуна А.В.,

при секретарі - Таранусі Т.М.,

за участю:

представника позивача - Гура К.В.,

представника відповідача - Скрипник
О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді
адміністративну справу за позовом
приватного підприємства
"Ковальов-авто" до Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 26.12.2013 №№
, ,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Ковальов-авто"
(в подальшому - ПП "Ковальов-авто" або
позивач) звернулось в суд з
адміністративним позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області (в подальшому -
Кіровоградська ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області або
відповідач), в якому просило скасувати
податкові повідомлення-рішення від
26.12.2013 №№ , .

Позовні вимоги мотивовані тим, що
податкові повідомлення-рішення
прийняті необґрунтовано, з порушенням
норм матеріального права. Позиція
податкового органу про безтоварність
господарських відносин між позивачем і
ТОВ «Логістичний центр
«Укравтовантаж», ТОВ «Приємна
пропозиція», ТОВ «Адвалор-Аккаунт» та
зроблений на цій основі висновок про
нікчемність правочинів, є
безпідставним припущенням. Стосунки
позивача з контрагентом мали реальний
характер, що підтверджується
первинними бухгалтерськими
документами.

Представник відповідача у письмових
запереченнях просив у задоволенні
адміністративного позову відмовити,
пославшись на те, що оспорюванні
податкові повідомлення-рішення
винесенні згідно вимог чинного
законодавства. У позивача були
відсутні підстави для включення до
валових витрат вартості отриманих від
ТОВ «Логістичний центр
«Укравтовантаж», ТОВ «Приємна
пропозиція», ТОВ «Адвалор-Аккаунт»
товарів (послуг), оскільки такий
правочин є нікчемним через фіктивність
зазначеного підприємства та
відсутності основних фондів для
ведення основного виду діяльності.
Також, позивачем незаконно віднесено
до податкового кредиту суму ПДВ на
підставі виданих ТОВ «Логістичний
центр «Укравтовантаж», ТОВ «Приємна
пропозиція», ТОВ «Адвалор-Аккаунт»
податкових накладних, оскільки
податкові накладні, виписані по
правочинах, по яким не підтверджено
факт отримання послуг (а.с.152-153).

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та надав суду пояснення
згідно позовної заяви.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти задоволення
адміністративного позову з підстав
зазначених у письмових запереченнях.

Заслухавши представників сторін,
оцінивши наявні в матеріалах справи та
досліджені в судовому засіданні
докази, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що у період з 05.12.2013
по 09.12.2013 посадовими особами
відповідача проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ «Логістичний
центр «Укравтовантаж» за січень 2012
року, ТОВ «Приємна пропозиція» за
серпень 2012 року, ТОВ «Адвалор-Аккаунт»
за квітень 2013, за наслідками якої
складено акт від 13.12.2013 за
№37/11-23-22-05/37277402 (а.с. 12-27).

Як вбачається з письмових заперечень
відповідача та вказаного акту, в ході
перевірки, виявлено порушення:

1. п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8 ст. 138, п.п. 139.1.9 ст. 139
Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року №2755-УІ (із змінами та
доповненнями), в результаті чого
підприємством занижено податок на
прибуток за 1 квартал, 3 квартал 2012 року,
півріччя 2013 року в розмірі 24054 грн.;

2. п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України від 2 грудня 2010 року
№2755-VI (із змінами та доповненнями), в
результаті чого підприємством
занижено податок на додану вартість за
січень 2012 року, серпень 2012 року, квітень
2013 року в розмірі 33667 грн. (а.с. 27, 152-153).

На підставі акту перевірки, 26.12.2013
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області прийняті
податкові повідомлення-рішення
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на загальну суму 36081 грн., в
тому числі основного зобов'язання на
суму 24054 грн. та штрафних (фінансових)
санкцій на суму 12027 грн., а також
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 50500
грн., в тому числі основного
зобов'язання на суму 33667 грн. та
штрафних (фінансових) санкцій на суму
16833 грн. (а.с. 10-11).

Позиція податкового органу про
недійсність правочинів ґрунтується на
висновках акту перевірки контрагента
(а.с. 154-161).

Згідно п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
є прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Відповідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно до п.п.139.1.9, п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Таким чином, до складу витрат
підприємств можуть бути включені лише
витрати, які підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції.

Судом встановлено, що між позивачем
(покупець) та ТОВ «Адвалор-Аккаунт»
(постачальник) укладено договір
поставки № 57 від 01.04.2013 (а.с. 44).

Згідно умов договору, асортимент і ціна
товару встановлюється сторонами (а.с.
44).

На підтвердження отримання та оплати
товару (запасні частини до авто)
позивачем надано видаткові накладні
(а.с. 48-49, 69), подорожні листи (а.с. 68,83),
платіжні доручення (а.с. 66,75).

ТОВ «Адвалор-Аккаунт» виписані
позивачу податкові накладні за квітень
2013 року на загальну суму ПДВ 12333,33 грн.
(а.с. 50-51,70).

В подальшому зазначені запасні частини
були використані для ремонту
автомобілів (а.с. 52-58,60-62,64-65,67,71-72,74,
124,128,133,137,141-142,148).

Також, між позивачем (покупець) та ТОВ
«Приємна пропозиція» (постачальник)
укладено договір поставки № 53 від
03.07.2012 (а.с. 84).

Згідно умов договору, асортимент і ціна
товару встановлюється сторонами (а.с.
84).

На підтвердження отримання та оплати
товару (прес гідравлічний напольний 50
т, пневмопилосмок, пневмомолоток,
екструдер, противовідкатки гумова та
металева) позивачем надано видаткові
накладні (а.с. 88,96), подорожні листи
(а.с.95,107), платіжні доручення (а.с.93,99).

ТОВ «Приємна пропозиція» виписані
позивачу податкові накладні за серпень
2012 року на загальну суму ПДВ 17166,67 грн.
(а.с. 89,97).

Також, між позивачем (покупець) та ТОВ
«Логістичний центр «Укравтовантаж»
(продавець ) укладено договір
купівлі-продажу № 43 від 16.11.2011 (а.с. 108).

На підтвердження отримання та оплати
товару (конвектори електричні, олива
змазочна, лопати та світильники)
позивачем надано видаткові накладні
(а.с. 112), подорожні листи (а.с.), платіжні
доручення (а.с.115).

ТОВ «Логістичний центр
«Укравтовантаж» виписані позивачу
податкові накладні за січень 2012 року на
загальну суму ПДВ 4166,67 грн. (а.с. 113).

Суд звертає увагу, що у позивача наявні
необхідні приміщення для проведення
ремонту авто (а.с. 170-184).

Таким чином, на підставі комплексного
аналізу встановлених обставин, суд
вважає, що висновок відповідача про
порушення позивачем п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8
ст. 138, п.п. 139.1.9 ст. 139 Податкового
кодексу України, в результаті чого йому
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток на загальну суму
36081 грн., в тому числі основного
зобов'язання на суму 24054 грн. та
штрафних (фінансових) санкцій на суму
12027 грн. є необгрунтованим.

Відповідно до пп.198.1. ст.198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно пп.198.2. ст.198 ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається:

дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

Згідно пп. 198.6. статті 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку, які
попередньо віднесені до податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Як зазначено вище, судом встановлена
реальність господарської операції між
позивачем та ТОВ «Логістичний центр
«Укравтовантаж», ТОВ «Приємна
пропозиція», ТОВ «Адвалор-Аккаунт»
щодо купівлі товару, на загальну суму
ПДВ 50500 грн.

ТОВ «Логістичний центр
«Укравтовантаж», ТОВ «Приємна
пропозиція», ТОВ «Адвалор-Аккаунт»
виписано позивачу податкові накладні
на загальну суму ПДВ 50500 грн., які
відповідають вимогам ст. 201 Податкового
кодексу України, що не заперечувалось
представником відповідача у судовому
засіданні (а.с. 50-51, 70, 89, 97, 113).

Таким чином, суд, перевіривши
відповідно до вимог ч. 3 ст. ст. 2 КАС
України податкові
повідомлення-рішення від 26.12.2013 №№
, , дійшов висновку, що вони
прийняті з порушенням принципу
законності та обґрунтованості, а тому
підлягають скасуванню.

Так як, судове рішення ухвалене на
користь позивача, що не є суб'єктом
владних повноважень, у відповідності
до ч. 1 ст. 94 КАС України, з відповідача
на користь позивача належить стягнути
судові витрати по справі, що
складаються із судового збору в сумі
182,70 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області від 26.12.2013
№, яким приватному підприємству
"Ковальов-авто" збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на загальну суму 36081 грн., в
тому числі основного зобов'язання на
суму 24054 грн. та штрафних (фінансових)
санкцій на суму 12027 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області від 26.12.2013
№, яким приватному підприємству
"Ковальов-авто" збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 50500
грн., в тому числі основного
зобов'язання на суму 33667 грн. та
штрафних (фінансових) санкцій на суму
16833 грн.

Присудити позивачеві судові витрати з
Державного бюджету України у розмірі 182
гривні 70 коп. (сто вісімдесят дві гривні
70 коп.).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
10-денний строк з дня її проголошення, а
у разі відкладення складання постанови
в повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
-протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, апеляційної скарги.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Дата складання постанови в
повному обсязі - 05.03.2014.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
А.В.
Сагун