Справа № 808/869/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

19 лютого 2014 року (11 год. 30 хв.) Справа №
808/869/14 м.Запоріжжя Запорізький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Киселя Р.В.,

при секретарі судового засідання Кай
К.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області, третя особа -
Громадська організація «Добробут», про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

03.02.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1 (далі -
позивач) до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області (далі - відповідач),
третя особа - Громадська організація
«Добробут», в якому позивач просить:
визнати протиправними та
неправомірними дії відповідача щодо
повернення декларації про готовність
об'єкта до експлуатації на підставі
письмового листа від 30 жовтня 2013 року
за №1396 - як такі, що порушують ст. 47
Конституції України та не відповідають
вимогам ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17 лютого 2011 року; зобов'язати
відповідача, на підставі ч. 4 ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17 лютого
2011 року, відповідно до закону дію по
реєстрації декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, подану
позивачем 24 вересня 2013 року, протягом 10
робочих днів з дня, наступного після
набрання постановою суду законної
сили.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що
24.09.2013 позивачем подано відповідачу
два примірники декларації про
готовність об'єкта до експлуатації за
формою, наведеною в додатку № 1 до
Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
направивши її рекомендованим листом з
повідомленням про відправлення, проте
листом від 01.10.2013 за №1380 відповідач
поверну позивачу декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації як
таку, що оформлена з порушенням
установлених вимог, а саме: містить
недостовірні відомості про замовника
об'єкту містобудування, яким є не
позивач, а є третя особа. Позивач
вважає, що таке твердження не
відповідає дійсності, оскільки,
протягом терміну дії Дозволу на
виконання будівельних робіт, наданого
відповідачем, а також за проміжок часу
з початку виконання будівельних робіт
з реконструкції до її завершення, ні
замовник - третя особа, ні підрядник -
ТОВ «КІА» не змінювались, а право на
будівництво об'єкта, в цей період часу,
іншому замовнику не передавалось.
Таким чином, відповідач, повертаючи
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації, безпідставно навів
причину її повернення, з посиланням на
відсутність у нього відомостей про
зміну замовника будівництва,
обґрунтовуючи свої дії лише
інформацією про замовника, яка
містилася в дозволі на виконання
будівельних робіт, що не може бути
достатньо вагомою підставою вважати,
що декларація про готовність об'єкта до
експлуатації оформлена з порушенням
встановлених вимог, оскільки замовник
міг бути замінений іншою особою без
повідомлення про це інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю після закінчення
будівництвом об'єкта. Зважаючи на
викладене, позивач просив позов
задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді від 04.02.2014 провадження у
справі було відкрите, судове засідання
призначене на 19.02.2014.

19.02.2014 від позивача до суду надійшла
заява про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

19.02.2014 від відповідача до суду надійшли
письмові заперечення, в яких позивач,
серед іншого, просив відмовити в
задоволення позову та розглянути
справу за відсутності його
представника.

У судове засідання, призначене на 19.02.2014
представник третьої особи, належним
чином повідомленої про дату, час та
місце судового розгляду, не прибув.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Суд дійшов висновку щодо можливості
розгляду справи за відсутності
представників сторін на підставі
наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не
здійснював фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Мелітопольської міської ради
від 15.04.2003 №21 членам третьої особи було
передано у власність гуртожиток, за
адресою: АДРЕСА_1.

На виконання зазначеного рішення
членам третьої особи за актом
приймання-передачі від 19.06.2013 було
передано безоплатно у власність
будівлі гуртожитку та основні засоби,
що розташовані за зазначеною вище
адресою.

Право власності третьої особи на
зазначену будівлю гуртожитку
підтверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно від 26.07.2003
та витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 26.07.2003.

Рішенням загальних зборів від 12.06.2003 №5
було вирішено провести реконструкцію
будівлі гуртожитку під житловий
будинок квартирного типу, шляхом його
перепланування та влаштування окремих
ізольованих квартир, які в подальшому
планувалось передавати членам
громадської організації у власність,
збудованих за рахунок їх внесків.

Рішенням Виконавчого комітету
Мелітопольської міської ради від 16.09.2003
№227/4 третій особі було надано дозвіл на
виконання проектно-вишукувальних
робіт для реконструкції будівлі
гуртожитку, розташованого у АДРЕСА_1
під житловий будинок.

На підставі договору від 25.09.2003 №067203,
укладеного між третьою особою та
Державним науково-дослідним та
проектно-вишукувальним інститутом
«НДІ Проектреконструкція», останній
виконав проектні та вишукувальні
роботи по реконструкції і
переплануванню гуртожитку в житловий
будинок, за адресою: АДРЕСА_1.

22.12.2003 головою правління третьої особи
було складено наказ, відповідно до
якого було затверджено проект
реконструкції гуртожитку під житловий
будинок на підставі рішення загальних
зборів, протокол від 21.12.2003 про
узгодження проекту.

Рішенням Мелітопольської міської ради
від 29.01.2004 №19/07 третій особі було
передано в оренду земельну ділянку у
АДРЕСА_1, площею 6580,62 кв.м під гуртожиток
строком на 50 років.

На виконання зазначеного рішення 28.05.2004
між третьою особою та Мелітопольською
міською радою було укладено договір
оренди земельної ділянки, відповідно
до якого третя особа прийняла в
строкове платне користування земельну
ділянку загальною площею 0,658062 га для
громадського призначення, за адресою:
АДРЕСА_1 (кадастровий номер
:01:033:023), яка була передана третій
особі за актом приймання-передачі від
25.06.2004 №1189.

Згідно висновку №127 від 02.06.2004 робочий
проект реконструкції гуртожитку під
житловий будинок було погоджено
Мелітопольською
міськсанепідемстанцією. Також,
проектна документація була погоджена
Міжрайонною державною екологічною
інспекцією м. Мелітополь,
згідно листа від 08.04.2004 №269 та
начальником 1-ЗДПО, згідно листа від
28.04.2004 №882.

29.06.2004 третій особі був наданий дозвіл
на виконання будівельних робіт №65,
терміном дії до 29.06.2005.

20.06.2004 між третьою особою та ТОВ «КІА»
був укладений договір підряду,
відповідно до якого останній
зобов'язався здійснити роботи з
реконструкції гуртожитку, згідно
затвердженого проекту, у термін з 25.06.2004
по 25.09.2004.

Зазначені роботи були виконані в строк,
про що свідчать Акти приймання
виконаних підрядних робіт, Акти на
приховані роботи, Акти випробування
водопроводу та каналізації від 24.07.2004.

25.05.2004 між позивачем та третьою особою
був укладений договір №56 на
реконструкцію та утримання квартири,
відповідно до якого позивач взяв на
себе зобов'язання з участі у
перебудуванні виділеної квартири, а
третя особа прийняла зобов'язання з
організації робіт з перебудування
виділеної позивачу квартири, згідно з
проектом. Позивач мав вносити кошти на
перебудування квартири в строки, що
вимагаються підрядником, в сумі, розмір
якої визначається з фактичних витрат
третьої особи на перебудування кожному
конкретно підряднику, згідно
кошторису.

Відповідно до додаткової угоди до
зазначеного договору від 06.10.2004 третя
особа зобов'язалася виділити позивачу
у власність його долю нерухомого майна
в натурі (згідно технічного паспорту на
перебудовану квартиру), при наявності
підтверджуючих документів проведеної
реконструкції, технічного паспорту та
повної сплати членських внесків,
згідно дольової участі в проведенні
реконструкції та утримання
організації. Також, позивача було
зобов'язано укласти строковий договір
найму квартири до виконання зазначених
вище умов.

02.07.2004 між позивачем та третьою особою
був укладений договір найму (оренди)
приміщення в будівлі гуртожитку,
відповідно до якого позивач
зобов'язався прийняти приміщення
будівлі гуртожитку та сплачувати
орендну плату. Приміщення надавалося
позивачу для проведення з дозволу
третьої особи реконструкції в окрему
квартиру (з подальшим проживанням в цій
квартирі), згідно проекту на
реконструкцію на підставі рішення
загальних зборів, протоколу узгодження
та договору на реконструкцію №56 від
25.05.2004. Згідно акту приймання-передачі
від 02.07.2004 третя особа прийняла
приміщення на 4-му поверсі в гуртожитку
для проведення реконструкції згідно
проекту під окрему двокімнатну
квартиру за НОМЕР_1, що складається з
нежитлових приміщень - загальна кухня і
хол.

За наслідками проведеної
інвентаризації 02.10.2004 КП
«Мелітопольське МБТІ» було складено
технічних паспорт на квартиру НОМЕР_1 в
житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно до якого двокімнатна
квартира має загальну площу 57,2 кв.м.

Відповідно до акту підтвердження по
поверхового закріплення квартир в
АДРЕСА_1 від 06.10.2004 комісією була
проведена перевірка реконструкції
гуртожитку під житловий будинок та
встановлено, що реконструкція квартири
НОМЕР_1 на 4 поверсі будівлі, здійснена у
відповідності з проектом лист АС-7, ТУ
проекту та ДБН, що підтверджується
актами на приховані роботи. Квартиру
НОМЕР_1 загальною площею 58,4 кв.м згідно
технічного паспорта від 02.10.2004 вирішено
було закріпити за позивачем.

05.07.2006 між третьою особою та позивачем
було укладено договір про передання
прав на реконструйований (збудований)
об'єкт нерухомого майна, відповідно до
якого третя особа передала позивачу
всі майнові права та права замовника на
окремо ізольовану квартиру АДРЕСА_1,
утвореної в результаті проведення
реконструкції будівлі гуртожитку в
житловий будинок, за рахунок коштів
(членських внесків) позивача на
фінансування робіт з реконструкції, з
метою подальшого прийняття в
експлуатацію новоутвореної квартири
та реєстрації права власності на цей
об'єкт за позивачем.

Згідно умов зазначеного договору після
його укладення позивач має право
самостійно звернутися в установленому
законом порядку до органів
архітектурно-будівельного контролю
для вирішення питання прийняття в
експлуатацію закінченої будівництвом
квартири АДРЕСА_1, подавши для цього всі
необхідні документи. Після прийняття в
експлуатацію квартири та отримання
документів, що посвідчують такий
юридичний факт, позивач бере на себе
обов'язок в порядку визначеному актами
законодавства України, зареєструвати
право власності на новоутворений
об'єкт нерухомого майна - квартиру.

24.09.2013 позивачем відповідачу була
подана декларація про готовність
об'єкта до експлуатації. Категорія
складності об'єкта - ІІ.

Листом від 01.10.2013 №1396 про повернення
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації відповідач повідомив, що
ним було видано дозвіл на початок
виконання будівельних робіт на об'єкт
«Реконструкція гуртожитку під
житловий будинок по АДРЕСА_1,
замовником якого була третя особа. З
моменту реєстрації дозволу до
теперішнього часу до відповідача не
було надано повідомлення про заміну
даних у дозволі, а саме заміна
замовника. Тому, відповідач не має
підстав для реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
окремо на кожного користувача
квартири.

Вважаючи дії відповідача щодо
повернення декларації про готовність
об'єкта до експлуатації протиправними
позивач звернувся до суду з цим
позовом.

Надаючи правову оцінку обставинами
справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2
КАС України, відповідно до яких, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За приписами ч.ч. 15-17 ст. 29 Закону
України «Про планування і забудову
територій» від 20.04.2000 № 1699-III, чинного на
момент надання третій особі дозволу на
початок будівельних робіт (втратив
чинність із набранням законної сили
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №
3038-VI), у разі якщо право на будівництво
об'єкта містобудування передано іншому
замовнику або змінено будівельну
організацію (генпідрядника), дозвіл на
виконання будівельних робіт підлягає
перереєстрації.

Перереєстрація дозволу на виконання
будівельних робіт здійснюється у
порядку отримання дозволу на виконання
будівельних робіт.

Здійснення будівельних робіт на
об'єктах містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення не
зазначених у дозволі будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
тягне за собою відповідальність згідно
із законом.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011 № 3038-VI право на виконання
підготовчих робіт (якщо вони не були
виконані раніше згідно з повідомленням
або зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах
будівництва, що належать до IV і V
категорій складності, підключення
об'єкта будівництва до інженерних
мереж та споруд надається замовнику та
генеральному підряднику чи підряднику
(у разі якщо будівельні роботи
виконуються без залучення
субпідрядників) після отримання
дозволу на виконання будівельних
робіт. Дозвіл на виконання будівельних
робіт видається відповідними
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі протягом десяти
робочих днів з дня реєстрації заяви.

У разі якщо право на будівництво
об'єкта передано іншому замовникові
або змінено генерального підрядника чи
підрядника (якщо будівельні роботи
виконуються без залучення
субпідрядників), замовник протягом
трьох робочих днів повідомляє про такі
зміни інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю,
яка видала дозвіл, з поданням
засвідчених у встановленому порядку
копії документів, що підтверджують
зазначені зміни. Продовження виконання
будівельних робіт без такого
повідомлення забороняється.

З матеріалів справи вбачається, що
29.06.2004 відповідачем було зареєстровано
дозвіл на початок виконання
будівельних робіт на об'єкт
«Реконструкція гуртожитку під
житловий будинок по АДРЕСА_1»,
замовником якого була третя особа.

З моменту реєстрації дозволу на
початок будівельних робіт до
теперішнього часу до відповідача не
було надано повідомлення про зміну
даних у дозволі, а саме зміна замовника,
що суперечить вимогам ч.ч. 15-16 ст. 29
Закону України «Про планування і
забудову територій» від 20.04.2000 № 1699-III,
чинного на момент надання третій особі
дозволу на початок будівельних робіт
(втратив чинність із набранням
законної сили Законом України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011 № 3038-VI), та ст. 37 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №
3038-VI.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до І-ІІІ категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Форма декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
порядок її подання і реєстрації
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

На виконання ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», Постановою Кабінету
Міністрів України «Про питання
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів» від 13.04.2011 за №461
було затверджено Порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів.

Згідно положення п.п. 2, 17, 18 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України,
прийняття в експлуатацію об'єктів, що
належать до I-III категорії складності,
проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Реєстрацію декларації здійснює
Інспекція за місцезнаходженням об'єкта
на безоплатній основі.

Замовник (його уповноважена особа)
подає особисто або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення до Інспекції два примірники
декларації за формою згідно з додатком
1 Порядку.

Статтею 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено вичерпний перелік підстав
для відмови в реєстрації декларації
про готовність об'єкта до експлуатації.

Згідно ч. 6 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
відмовляють у реєстрації декларації
про готовність об'єкта до експлуатації,
якщо така декларація подана чи
оформлена з порушенням встановлених
вимог.

Декларація про готовність об'єкта до
експлуатації, подана з порушенням норм
чинного законодавства, а саме в
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації замовником будівництва,
крім третьої особи, вказано ще й
позивача.

Слід зазначити, що інспекція виконує
лише функції з перевірки повноти
заповнення та правильності оформлення
декларації, а відповідальність за
достовірність даних у такій декларації
відповідно до ч. 10 ст. 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» несе саме замовник.

Перевіривши зміст зазначених
відповідачем підстав для повернення
декларації позивача про готовність
об'єкта до експлуатації та дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що вони відповідають вимогам чинного
законодавства про містобудування, а
тому є обґрунтованими.

За таких обставин, суд вважає, що не має
законних підстав для визнання
протиправними дій відповідача щодо
повернення декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, а тим паче, для
зобов'язання відповідача вчинити дію
по реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
подану 24.09.2013.

Відтак, суд доходить висновку, що у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити повністю.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області, третя особа -
Громадська організація «Добробут», про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль