Справа № 826/2307/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
26 лютого 2014 року м.
Київ № 826/2307/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Добрівська Н.А.,
ознайомившись з позовною заявою та
доданими до неї матеріалами
за позовомДержавної податкової
інспекції у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києвідо ОСОБА_1про стягнення
податкової заборгованості, -В С Т А Н О В
24 лютого 2014 року ДПІ у Деснянському
районі ГУ Міндоходів у місті Києві
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення податкової
заборгованості у розмірі 21 110,25 грн.
Згідно з п.п.3, 6 ч.1 ст.107 КАС України
суддя після одержання позовної заяви
з'ясовує, крім іншого, чи відповідає
позовна заява вимогам, встановленим
статтею 106 цього Кодексу та чи немає
інших підстав для повернення позовної
заяви, залишення її без розгляду або
відмови у відкритті провадження в
адміністративній справі, встановлених
Пунктом 4 частини 1 статті 1832 КАС
України передбачено, що суд розглядає в
порядку скороченого провадження
справи щодо стягнення грошових сум, які
ґрунтуються на рішеннях суб'єкта
владних повноважень, щодо яких
завершився встановлений цим Кодексом
строк оскарження. За змістом частин 4, 5,
1 статті 99 КАС України цей строк складає
один місяць з моменту, коли особа
отримала відповідне рішення суб'єкта
владних повноважень, на підставі якого
з нього можуть бути стягнуті кошти.
Пунктом 7 частини 3 статті 108 КАС України
передбачено, що суд повертає позовну
заяву позивачу, якщо позовну заяву із
вимогою про стягнення грошових коштів,
яка ґрунтується на підставі рішення
суб'єкта владних повноважень, подано
суб'єктом владних повноважень до
закінчення строку, передбаченого
статтею 99 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.106 КАС України на
підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази, а в разі
неможливості - зазначає докази, які не
може самостійно надати, із зазначенням
причин неможливості подання таких
Письмовими доказами є документи, які за
змістом ч.2 ст.69, ч.4 ст.79, п.6 ч.1 ст.106
Кодексу адміністративного судочинства
України подаються в оригіналах або
належним чином засвідчених копіях.
Водночас, згідно із визначенням,
наведеним у частині 1 статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмету
Як зазначає позивач, податковий борг
виник у зв'язку з несплатою
відповідачем податкових зобов'язань,
сума яких визначена контролюючим
органом відповідно до вимог ст.54
Податкового кодексу України, що набрав
чинності 01.01.2011 року, а отже процедура
формування та надіслання податкових
повідомлень та вимог, з отриманням яких
пов'язується виникнення у позивача
права на стягнення податкового боргу
та, відповідно, звернення до суду (в
контексті положень п.7 ч. 3 ст.108 КАС
України), регламентується положеннями
законодавства в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин.
Положення Податкового кодексу України
застосовуються до правовідносин, які
виникли після набрання ним чинності, що
відповідає положенням статті 58
Конституції України, за якою дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що до події, факту
застосовується той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.
Згідно із визначенням, наведеним у
підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - це сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.
Відповідно до абз.3 п.58.3 ст.58
Податкового кодексу України у разі
коли пошта не може вручити платнику
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення. Дані положення
кореспондуються з твердженнями
зазначеними п.3.10 Порядку направлення
органами державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків, затвердженого
Наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.12.2010р. № 985,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин) (надалі - Порядок №985).
Згідно п.3.8 Порядку №985 податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) платнику
податків - фізичній особі, якщо його
вручено їй особисто чи її законному
представникові або надіслано на адресу
за місцем проживання або останнього
відомого її місцезнаходження з
повідомленням про вручення.
Разом з тим, податковим органом до
позовної заяви не додано належний
доказ направлення/вручення
податкового повідомлення-рішення
поштовою службою повідомлення про
вручення рекомендованого відправлення
із зазначенням дати вручення
повноважній особі платника податків
або із наведенням причин невручення, що
передбачено Податковим кодексом
України та Порядком №985.
Одночасно слід зазначити, що надана
податковим органом копія корінця
податкового повідомлення-рішення
зазначено прізвище ОСОБА_1 та дата
отримання податкового
повідомлення-рішення, не може бути
визнана належним доказом
направлення/вручення податкового
15.11.2011 року в розумінні п.58.3 ст.58
Податкового кодексу України та п.3.8,
п.3.10 Порядку №985, оскільки на вказаному
корінці відсутній підпис особи, що
повідомлення-рішення.
Крім того, позовна заява не містить
прохальної частини, у зв'язку з чим суд
позбавлений можливості встановити
позовні вимоги ДПІ у Деснянському
районі ГУ Міндоходів у місті Києві.
Відсутність наведених доказів створює
перешкоди для вирішення питання щодо
дотримання позивачем порядку
звернення до суду у строк визначений
законодавством, а також щодо відкриття
скороченого провадження відповідно до
вимог ст.1832 Кодексу адміністративного
судочинства України, оскільки з
матеріалів позовної заяви не
вбачається, чи подано адміністративний
позов після закінчення строку на
оскарження рішення суб'єкта владних
Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
встановлених ст.106 Кодексу, постановляє
ухвалу про залишення позовної заяви
без руху, у якій зазначаються недоліки
позовної заяви, спосіб їх усунення і
встановлюється строк, достатній для
Виявлені недоліки необхідно усунути у
встановлений судом строк шляхом
подання до суду виправленої позовної
заяви; належних доказів
направлення/вручення податкового
15.11.2011 року; належних доказів
направлення копії виправленої
позовної заяви відповідачу.
З огляду на зазначене та керуючись
ст.ст.106, 107, ч.1 ст.108, ст.ст.160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя -
1. Позовну заяву Державної податкової
інспекції у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві залишити без руху.
2. Встановити позивачу семиденний строк
з дня набрання даною ухвалою законної
сили у відповідності із вимогами
статті 254 КАС України для усунення
3. Попередити позивача про те, що у
випадку неусунення недоліків позовної
заяви позовна заява буде повернута
йому відповідно до п.1 ч.3 ст.108 КАС
4. Копію ухвали невідкладно надіслати
особам, що звернулися із позовною
Ухвала набирає законної сили в порядку
і строки визначені статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Ухвала може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції у порядку
та строки встановлені ст.ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Н.А. Добрівська