Справа № 761/30580/13-а
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/33/2014
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 березня 2014 року
Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС роти
ДПС ДАІ УМВС України у Тернопільскій
області Полєха Володимира Васильовича
про скасування постанови серії АА2
№520710 у справі про адміністративне
правопорушення від 04 серпня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду
м.Києва з адміністративним позовом
звернувся ОСОБА_1 до старшого
інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС
України у Тернопільскій області Полєха
В.В. про скасування постанови серії АА2
№520710 у справі про адміністративне
правопорушення від 04 серпня 2013 року,

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що він 04.08.2013 року рухався на
автомобілі через смт.В.Березівка
Тернопільскої області та був зупинений
працівниками ДАІ і щодо нього було
складено протокол за перевищення
швидкості міліції, хоча він рухався в
межах дозволеної швидкості, а
вимірювання швидкості проводилось з
недозволеного місця та невідомим йому
прибором, а постанову про накладення
адміністративного штрафу йому взагалі
вручено не було. Постанову про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу позивач
вважає такою, що винесена незаконно, з
порушенням застосування норм діючого
законодавства України у зв'язку з чим,
просить її скасувати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
адміністративний позов підтримав та
просив його задовольнити з викладених
у ньому підстав, оскільки правил
дорожнього руху він не порушував і
рухався з допустимою швидкістю.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона в
той день 04.08.2013 року пересувалась у тому
ж автомобілі та їх зупинили працівники
ДАІ та склали протокол, хоча вони
рухались із допустимою швидкістю.

Відповідач у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про причини неявки відповідач
суд не повідомив, заяви про відкладення
розгляду справи або про розгляд справи
у його відсутність до суду не
направляв.

На підставі ч.4 ст. 128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду справи без
поважних причин, розгляд справи може не
відкладатись і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутністю належним чином
повідомленого відповідача.

Так, судом враховано, що постанова про
притягнення фізичних осіб до
адміністративної відповідальності є
правовим актом індивідуальної дії (п.3
Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 2 від
06.03.2008 року).

За ч.1 ст. 171-2 КАС України
адміністративна справа з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності вирішується
місцевими загальними судами як
адміністративними судами.

Виходячи з положень п.2 ч.1 ст.18, ч.2 ст.19
КАС України справа розглядається
місцевим загальним судам, як
адміністративним судам, зокрема за
зареєстрованим у встановленому
порядку місцем проживання позивача.

Вивчивши матеріали справи, встановивши
обставини справи та оцінивши
відповідні їм докази, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з огляду на
таке.

Як вбачається з Протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №136233, то його складено 04.08.2013 року о
11 год. 35 хв. старшим інспектором ДПС
роти ДПС ДАІ УМВС України у
Тернопільскій області Полєха
Володимира Васильовича відносно
ОСОБА_1 У протоколі зазначено, що
ОСОБА_1 04 серпня 2013 р. об 11-28 годині
рухався по трасі в смт. В.Березівка
Тернопільської області на автомобілі
марки «ВАЗ-21114» державний номер НОМЕР_1
зі швидкістю 65 км/год., де було
встановлено дорожній знак 3.29
«Обмеження максимальної швидкості «
40», чим перевищив швидкість руху більш
ніж 20 км/год, чим порушив п.12.9.Б ПДР
України, за що передбачено
відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.
(а.с.6). При цьому, в протоколі ОСОБА_1
здійснив запис, що він з протоколом не
згоден і буде оскаржувати його в суді,
порушень Правил дорожнього руху він не
вчиняв.

За вказаним Протоколом старшим
інспектором ДПС роти ДПС ДАІ УМВС
України у Тернопільскій області Полєха
В.В. відносно Позивача було винесено
постанову у справі про адміністративне
правопорушення за скоєння Позивачем
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі -
300,00 грн. Обставини вчинення позивачем
порушення відповідають викладеним у
протоколі даним. Зазначена постанова
перевірялась судом на предмет
дотримання суб'єктом владних
повноважень принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме: чи
прийнято рішення обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо.

Відповідно до вимог статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Між тим,
відповідач по справі не з"явившись у
судові засідання, не надав суду доказів
в обґрунтування правомірності своїх
дій.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Однак, суду не надано доказів скоєння
Позивачем правопорушення відображених
у протоколі та постанові від 04.08.2013р., в
порядку ст. 251 КУпАП. Так в протоколі про
адміністративне правопорушення та в
постанові від 04.08.2013 року не зазначено
даних про очевидців та свідків події,
що мала місце 04.08.2013р. за участю
позивача, не надано доказів фіксування
зазначених подій технічними приладами,
що мають функції фото - і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото - і
кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, чи інших документів.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не
може бути підданий заходу впливу у
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом. При
цьому, провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законів.

В силу принципу презумпції
невинуватості, діючого в
адміністративному праві, всі сумніви у
винності особи, що притягується до
відповідальності, тлумачаться на її
користь. Недоведена вина прирівнюється
до доведеної невинуватості. Всі факти
встановлені судом у сукупності
викликають сумніви щодо факту самого
правопорушення та законності його
фіксації. Рішення суб»єкта владних
повноважень повинно бути законним і
обґрунтованим і не може базуватись на
припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення
позивачем правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку
суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган
(посадова особа), що розглядає справу
про адміністративне правопорушення
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

В порушення вказаних вимог
Відповідачем не було вжито всіх
заходів до повного, всебічного та
об'єктивного з'ясування обставини, що
мали значення для правильного
вирішення справи належним чином за
таких підстав оскаржувана постанова
підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 року
№14 "Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті"
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

В порушення вказаних вимог в
оскаржуваній постанові не наведено
достатніх доказів вчинення
правопорушення Позивачем, у зв'язку з
чим вказана постанова підлягає
скасуванню з закриттям справи про
адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі та інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

У відповідності до ч.1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги або заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

За ч.2 ст. 171-2 КАС України рішення
місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає. За викладених
обставин, провадження у цій справі про
адміністративне правопорушення слід
закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КпАП
України.

На підставі викладеного, та керуючись
ст.ст. 6-12, 18, 69-71, ст.87, 99, 100-106, 159, 171-2 КАС
України, ст.ст. 7, 245, 251,258, 283, 284, 293 КУПАП,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
старшого інспектора ДПС роти ДПС ДАІ
УМВС України у Тернопільскій області
Полєха Володимира Васильовича про
скасування постанови серії АА2 №520710 у
справі про адміністративне
правопорушення від 04 серпня 2013 року, -
задовольнити.

Постанову від 04 серпня 2013 року серії АА2
№ 520710 у справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП, щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
винесену старшим інспектором ДПС роти
ДПС ДАІ УМВС України у Тернопільскій
області Полєха Володимиром
Васильовичем - скасувати та справу
провадженням закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя: (