Справа № 2а-4422/11/0170/19
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/34207/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Черпіцької Л.Т.

Чумаченко Т.А.

провівши письмовий розгляд справи за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Алушта Автономної
Республіки Крим до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Алушта
Автономної Республіки Крим про
стягнення невідшкодованих витрат за
касаційними скаргами Управління
Пенсійного фонду України в м. Алушта
Автономної Республіки Крим та
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Алушта
Автономної Республіки Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 17
червня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 09 квітня 2012
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2011 року позивач звернувся в
суд із позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Алушта
Автономної Республіки Крим про
стягнення невідшкодованих витрат.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 17 червня 2011 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Алушта АР Крим
на користь Управління Пенсійного фонду
України у м. Алушта АР Крим суми не
відшкодованих витрат на виплату і
доставку основного розміру пенсії з
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві ОСОБА_2 у
розмірі 563,52 грн., ОСОБА_3 у розмірі 325,97
грн.. ОСОБА_4 у розмірі 907,14 грн. за період
з вересня 2010 року по лютий 2011 року. В
решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивач та
відповідач звернулися зі скаргами до
суду апеляційної інстанції щодо
скасування зазначеного вище рішення.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 09 квітня 2012 року апеляційні скарги
позивач та відповідача залишено без
задоволення, постанову суду першої
інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, позивач та відповідач
звернулися із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України.
В касаційній скарзі позивач просить
скасувати судові рішення, ухваливши
нову постанову, якою позов
задовольнити повністю. В касаційній
скарзі відповідач просить скасувати
судові рішення, ухвалити нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга позивач не підлягає
задоволенню. Касаційна скарга
відповідача підлягає задоволенню.
Постанова суду першої та ухвала суду
апеляційної інстанцій підлягають
скасуванню, в задоволенні позову слід
відмовити.

Зі справи вбачається, що Позивач та
відповідач підписали акти щомісячної
звірки витрат по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.09.2010р. по
28.02.2011р.

Судом встановлено, що статтями 8, 10, 81
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що пенсійне
забезпечення громадян, призначення
пенсій і оформлення документів для їх
виплати здійснюються органами
Пенсійного фонду України з виплатою
пенсій за рахунок його коштів.

Відповідно до частини 4 ст. 26 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Задовольняючи частково позов, суд
помилково врахував те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

З таким висновком суду колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погодитися не може, оскільки він
порушує норми матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», непрацездатні громадяни
крім пенсійних виплат із системи
пенсійного забезпечення мають право
отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством. У разі якщо сукупність
виплат, зазначених у частині першій
цієї статті, разом з пенсійними
виплатами із системи пенсійного
забезпечення та іншими доходами не
досягають розміру прожиткового
мінімуму, визначеного законом для
непрацездатних громадян, такі
громадяни мають право на отримання
державної соціальної допомоги в
порядку, розмірах та за рахунок коштів,
визначених законом.

Згідно п.2 Постанови Кабінету Міністрів
України «Про деякі питання пенсійного
забезпечення громадян» від 26 березня
2008 року № 265, що у разі, коли щомісячний
розмір пенсійних виплат, державної
соціальної допомоги інвалідам з
дитинства і дітям-інвалідам, особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, сум індексації та
інших доплат встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною) не
досягає прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність, таким особам
надається щомісячна державна адресна
допомога в сумі, що не вистачає до
зазначеного прожиткового мінімуму.

Пунктом 1 постанови № 198 Кабінет
Міністрів України з 01 квітня 2009 року
встановив підвищення до пенсії,
щомісячного довічного грошового
утримання, державної соціальної
допомоги інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам, у розмірі
7,5 гривні, збільшуючи його з 01 липня - до
14,2 гривні, а з 01 жовтня - до 28,4 гривні.

За змістом пункту 4 постанови № 265 та
пункту 2 постанови № 198 виплата
щомісячної державної адресної
допомоги та підвищення до пенсії
здійснюється за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія або державна
соціальна допомога.

Частинами 3 ст.30 та ч.8 ст. 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлено, що пенсія по інвалідності
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, а також
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання
призначається відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачено статтею 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

До страхових виплат, передбачених цим
Законом, адресна допомога та
підвищення до пенсії не включаються.

Таким чином, аналіз положень постанов
Кабінету Міністрів України № 265 та № 198,
якими передбачено надання щомісячної
державної адресної допомоги та виплату
підвищення до пенсії, дає підстави
вважати, що такі виплати не входять до
складу розміру пенсії по інвалідності
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та враховуючи те, що адресна
допомога та підвищення до пенсії як
окремі види соціальної допомоги не
входять до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв»язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги та підвищення до пенсії.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій, не відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права і підлягають
скасуванню.

За правилами статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції має
право скасувати судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове рішення, якщо обставини
справи встановлені повно і правильно,
але суди першої та апеляційної
інстанцій порушили норми
матеріального чи процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення..

Керуючись статтями 222, 229, 230, 232 КАС
України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Алушта
Автономної Республіки Крим
задовольнити частково.

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Алушта
Автономної Республіки Крим
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 17
червня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 09 квітня 2012
року скасувати.

Відмовити Управлінню Пенсійного фонду
України в м. Алушта Автономної
Республіки Крим в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді