Справа № 592/13185/13-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 р.Справа № 592/13185/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах на постанову
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 08.01.2014р. по справі № 592/13185/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах

про визнання протиправними дії та
зобов'язання здійсними перерахунок і
виплату щомісячного довічного
грошового утримання,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до
суду з позовом до Управління
пенсійного фонду України в м. Суми (
далі - відповідач) просить визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Суми щодо
відмови в перерахуванні розміру
щомісячного грошового утримання та
зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в м. Суми здійснити
перерахунок і виплату щомісячного
довічного грошового утримання ОСОБА_1 в
розмірі 90 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді, згідно довідки
Апеляційного суду Сумської області № 26
від 17.01.2013 року, починаючи з 03.06.2013 року,
з урахуванням раніше проведених
виплат.

Постановою Ковпаківського районного
суду м. Суми від 08.01.2014р. позов ОСОБА_1 -
задоволено.

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Суми щодо
відмови ОСОБА_1 в перерахуванні розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Суми здійснити
перерахунок і виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, згідно з довідки
Апеляційного суду Сумської області №26
від 17.01.2013 року, починаючи з 03.06.2013, з
урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу згідно ч.4 ст. 196 КАС України та п.2
ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду, дослідивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено, що на виконання постанови
Верховної ради України від 15.01.2003 року
№ 15, наказом № 6 від 21.02.2003 року позивача
було звільнено з посади судді
апеляційного суду Сумської області
(а.с.14,15).

ОСОБА_1 пропрацював на посаді судді 39
років та має відповідну вислугу, що
підтверджується довідкою про
суддівську винагороду для перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці (а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
відповідачем не доведено
правомірності прийнятого рішення про
відмову у перерахунку довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1 згідно ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», виходячи з
розміру суддівської винагороди,
визначеного у довідці апеляційного
суду Сумської області № 26 від 17.01.2013. а
відтак доводи надані відповідачем не
можна взяти до уваги, адже вони
суперечать чинному законодавству і є
його неправильним трактуванням.
Враховуючи вищевикладене позовні
вимоги ОСОБА_1 про визнання
протиправними дії та зобов'язання
здійснити перерахунок і виплату
щомісячного довічного грошового
утримання є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню з 03.06.2013 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Згідно ст. 51 Закону "Про судоустрій і
статус суддів"суддею є громадянин
України, який відповідно до
Конституції та цього закону
призначений чи обраний суддею, займає
штатну суддівську посаду в одному з
судів України і здійснює правосуддя на
професійній основі; судді в Україні
мають єдиний статус незалежно від
місця суду в системі судів загальної
юрисдикції чи адміністративної посади,
яку суддя обіймає в суді.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
нормами вказаного вище Закону
розрізняється правове становище судді,
який здійснює правосуддя, та судді у
відставці. Зокрема у ст. 138 Закону
передбачено підстави набуття суддею у
відставці права на пенсію або на
щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно зі ст.22 Конституції України при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав та свобод.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту (заробітна плата, пенсія,
щомісячне довічне грошове утримання
тощо), надання їм у майбутньому статусу
судді у відставці, право якого на
пенсійне та щомісячне довічне грошове
утримання є гарантією незалежності
працюючих суддів. Щомісячне довічне
грошове утримання судді у
встановленому розмірі спрямоване на
забезпечення гідного його статусу
життєвого рівня. Умови і порядок
виплати цього утримання
встановлюються Законом України «Про
судоустрій і статус суддів»

Відповідно до ч.4 ст.43 Закону України
«Про статус суддів» , суддя у відставці,
який має стаж роботи на посаді судді не
менше 20 років, виплачується за його
вибором пенсія або звільнене від
сплати податку щомісячне довічне
грошове утримання в розмірі 80%
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді. За кожний
повний рік роботи понад 20 років на
посаді судді розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90%
заробітку судді без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання.

Колегія суддів, зазначає, що ч. 4 ст. 47
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

Відповідно до ст. 129 Закон України "Про
судоустрій і статус суддів" , вид, склад,
розмір суддівської винагороди, яка
складається з грошового утримання, яке
включає в себе посадовий оклад та
доплати за вислугу років, перебування
на адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Так, призначення та нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
проводиться згідно вимог статті 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" від 07.07.2010 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач 24.10.2013 року звернувся до
Управління пенсійного фонду України в
м. Сумах з проханням про перерахунок,
про що відповідач 11.11.2013 року надав
відповідь за якою позивачу було
відмовлено у зазначеному перерахунку
(а.с.6).

Оскільки ч. 3 ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
встановлений розмір щомісячного
грошового утримання судді у відставці
у відсотках від заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді, то розмір щомісячного довічного
грошового утримання має збільшуватись
у разі збільшення розміру заробітної
плати відповідного судді.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідач повинен був
перерахувати розмір щомісячного
довічного грошового утримання у разі
зміни розміру заробітної плати судді
за зверненням позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищезазначене, постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає, що підстав для її
скасування немає.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.
Оскільки відповідач оскаржував
постанову суду першої інстанції лише в
частині задоволення позовних вимог,
колегія суддів не вбачає підстав для
надання правової оцінки рішенню суду
першої інстанції в частині

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах
залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного
суду м. Суми від 08.01.2014р. по справі №
592/13185/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бондар
В.О.Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М.
Кононенко З.О.