Справа № 2314/5744/2012
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2314/5744/2012
Головуючий у 1-й інстанції: Демчик Р.В.
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Бабенка К.А., Ключковича В.Ю.,

за участю секретаря:
Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 11 вересня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України в Черкаській області про
скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
Придніпровського районного суду м.
Черкаси із адміністративним позовом до
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України в Черкаській
області, в якому просив поновити
пропущений ним строк звернення до суду
за захистом порушених прав, свобод та
інтересів та скасувати постанову
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області № 914 від 25.06.2012 року.

Постановою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 11 вересня 2012 року в
задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити його позов в
повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Інспекцією державноого
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області була проведена
перевірка па об'єктах будівництва, а
саме: нежитлового приміщення,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та
зернопереробного комплекса,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2,
замовником яких є ОСОБА_2

В ході перевірки було встановлено
порушення позивачем вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, а саме:

- постанови Кабінету Міністрів України
№ 461 від 13.04.2011р. «Питання прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів» (із змінами і доповненнями) в
частині невідповідності назви об'єкта
будівництва, зазначеного в декларації
про готовність об'єкта до експлуатації
назві затвердженого робочого проекту;

- п. 1.6 ДБН А. 1.3-5-2009 "Організація
будівельного виробництва",
затверджених наказом Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України від 25 грудня 2009 року N 689 та абз. 3
ч.1 ст. 25 Закону України «Про основи
містобудування» в частині неповного
виконання робочого проекту, відхилення
від проекту та здійснення прибудови до
складського приміщення, а також
виконання будівництва сторожки і
галереї без відповідного дозвільного
документу.

За результатами перевірки
відповідачем було складено акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил від 13 червня
2012 року, в якому міститься відмітка про
відмову позивача від його підписання.

На підставі акту перевірки
уповноваженою особою відповідача було
винесено постанову по справі про
адміністративне правопорушення № 914
від 25.06.2012 року, якою позивача було
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого частинами 1, 6, 8, 13 статті
96 Кодексу України про адміністративні
правопорушення та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 10 200,00 грн.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
основи містобудування", при здійсненні
містобудівної діяльності повинні бути
забезпечені: розробка містобудівної
документації, проектів конкретних
об'єктів згідно з вихідними даними на
проектування, з дотриманням державних
стандартів, норм і правил; розміщення і
будівництво об'єктів відповідно до
затверджених у встановленому порядку
містобудівної документації та
проектів цих об'єктів; раціональне
використання земель та територій для
містобудівних потреб, підвищення
ефективності забудови та іншого
використання земельних ділянок.

Згідно ст. 29 Закону України „Про
планування і забудову територій",
дозвіл на виконання будівельних робіт -
це документ, що засвідчує право
забудовника та підрядника на виконання
будівельних робіт, підключення об'єкта
будівництва до інженерних мереж та
споруд, видачу ордерів на проведення
земляних робіт. Дозвіл на виконання
будівельних робіт надається
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю,
які ведуть реєстр наданих дозволів.

Дозвіл на виконання будівельних робіт
надається на підставі: проектної
документації; документа, що засвідчує
право власності чи користування (в тому
числі на умовах оренди) земельною
ділянкою; угоди про право забудови
земельної ділянки; рішення виконавчого
органу відповідної ради або місцевої
державної адміністрації про дозвіл на
будівництво об'єкта містобудування;
комплексного висновку державної
інвестиційної експертизи; документа
про призначення відповідальних
виконавців робіт.

Перелік будівельних робіт, на
виконання яких не вимагається дозвіл,
визначається спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади з
питань архітектури та містобудування.

Здійснення будівельних робіт на
об'єктах містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення не
зазначених у дозволі будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
тягне за собою відповідальність згідно
з законодавством.

Інформація про дозвіл на виконання
будівельних робіт, а також відомості
про замовника та підрядчиків
будівельних робіт надаються на
відповідному стенді, який
встановлюється на будівельному
майданчику в доступному для огляду
місці.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності встановлює
Закон України від 17.02.11 №3038-VI "Про
регулювання містобудівної діяльності",
який набрав чинності з 12.03.11 (надалі -
Закон №3038-VI).

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 34 Закону
№3038-VI (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
замовник має право виконувати
будівельні роботи після:

1) направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт Державній
архітектурно-будівельній інспекції
України або її територіальному органу
(далі - інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю) за
місцезнаходженням об'єкта будівництва
- щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим Кабінетом
Міністрів України. Форма повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт та порядок його подання
визначаються Кабінетом Міністрів
України;

2) реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Зазначені у частині першій цієї статті
документи, що надають право на
виконання будівельних робіт, є чинними
до завершення будівництва.

Державна архітектурно-будівельна
інспекція у порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури, веде єдиний реєстр
отриманих повідомлень про початок
виконання підготовчих будівельних
робіт, зареєстрованих декларацій про
початок виконання підготовчих і
будівельних робіт, виданих дозволів на
виконання будівельних робіт,
зареєстрованих декларацій про
готовність об'єкта до експлуатації та
виданих сертифікатів, відмов у
реєстрації таких декларацій та у
видачі таких дозволів і сертифікатів,
який формується на підставі
інформації, поданої відповідними
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ст. 31 Закону України „Про
планування і забудову територій",
державний контроль за плануванням,
забудовою та іншим використанням
територій здійснюється спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади з питань
містобудування та архітектури і
відповідними спеціально
уповноваженими органами з питань
містобудування та архітектури, їх
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю, а
також іншими спеціально
уповноваженими на це органами
виконавчої влади.

Порядок здійснення державного
контролю за плануванням, забудовою та
іншим використанням територій
визначається законодавством.

Згідно ст. 24 Закону України „Про основи
містобудування", державний контроль у
сфері містобудування здійснюється
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування та іншими
спеціально уповноваженими на це
державними органами.

Як було зазначено вище, на момент
здійснення господарської діяльності
позивачем, серед іншого, було порушено
вимоги постанови Кабінету Міністрів
України № 461 від 13.04.2011 р. «Питання
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів», якою
затверджено Порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів.

Відповідно до пункту 2 вказаного
Порядку, прийняття в експлуатацію
об'єктів, що належать до I - III категорії
складності, та об'єктів, будівництво
яких здійснено на підставі
будівельного паспорта, проводиться
шляхом реєстрації Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами (далі -
Інспекція) поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації (далі - декларація).

Згідного пункту 16 зазначеного Порядку,
відомості щодо зареєстрованих
декларацій та виданих сертифікатів
вносяться до єдиного реєстру отриманих
повідомлень про початок виконання
підготовчих і будівельних робіт,
зареєстрованих декларацій про початок
виконання підготовчих і будівельних
робіт, виданих дозволів на виконання
будівельних робіт, зареєстрованих
декларацій про готовність об'єкта до
експлуатації та виданих сертифікатів,
відмов у реєстрації таких декларацій
та у видачі таких дозволів і
сертифікатів.

Відповідно до пункту 8 Порядку
розроблення проектної документації на
будівництво об'єктів, затвердженого
наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України 16 травня 2011 за № 45, назва
об'єкта будівництва за проектною
документацією має відповідати
завданню на проектування, не
змінюватися на всіх стадіях
проектування та відображати вид
будівництва (нове будівництво,
реконструкція, технічне переоснащення
діючих підприємств, реставрація,
капітальний ремонт) та його місце
розташування.

Разом з тим, згідно п. 1.6 ДБН А. 1.3-5-2009
"Організація будівельного
виробництва", затверджених наказом
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України від 25 грудня 2009
року N 689, виконання підготовчих робіт
на будівельному майданчику,
будівельних робіт на об'єкті, а також
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд
дозволяється лише після оформлення
відповідних документів дозвільного
характеру інспекцією державного
архітектурно- будівельного контролю.
Види цих документів у залежності від
категорії складності будівельного
об'єкта та переліки робіт, право на
виконання яких надається кожним із них,
визначені Законом України "Про
регулювання містобудівної діяльності".

Пунктом 3 статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»,
передбачено, що суб'єкти
містобудування, які виконують
будівельні роботи, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Відповідно до частини 11 статті 2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності", штраф може бути накладено
на суб'єктів містобудування протягом
шести місяців з дня виявлення
правопорушення, але не пізніш як через
три роки з дня його вчинення.

Згідно ст. 25 Закону України „Про основи
містобудування", особи, винні у
недотриманні державних стандартів,
норм і правил при проектуванні і
будівництві; проектуванні об'єктів з
порушенням затвердженої у
встановленому порядку містобудівної
документації; виконанні будівельних чи
реставраційних робіт без дозволу та
затвердженого у встановленому порядку
проекту або з відхиленням від нього;
самовільній зміні архітектурного
вигляду споруди в процесі
експлуатації; недотриманні
екологічних і санітарно-гігієнічних
вимог, встановлених законодавством при
проектуванні, розміщенні та
будівництві об'єктів; прийнятті в
експлуатацію об'єктів, зведених з
порушенням законодавства, державних
стандартів, норм і правил; наданні
інформації, що не відповідає дійсності,
про умови проектування і будівництва
чи у необґрунтованій відмові надати
таку інформацію несуть
відповідальність, передбачену чинним
законодавством.

Оскільки позивачем було допущено
порушення вимог чинного законодавства
у сфері містобудівної діяльності та не
надано доказів, які б спростовувади
дані обставини, колегія суддів
приходить до висновку про
правомірність дій посадових осіб
відповідача при винесенні спірної
постанови по справі про
адміністративне правопорушення № 914
від 25.06.2012 року.

Таким чином, аналізуючи обставини
даної справи та досліджуючи наявні в
ній докази, колегія суддів приходить до
висновку про безпідставність
заявлених позивачем вимог, які є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають до задоволення.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 11 вересня 2012 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М.
Собків
К.А. Бабенко
В.Ю. Ключкович

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Бабенко К.А

Ключкович В.Ю.