Справа № 872/2194/13
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2013 рокусправа № 0870/5380/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим
Ю.М. ,

за участю секретаря судового
засідання: Горшкова В.В.,

за участю представників:

позивача: - не з'явився,

відповідача: - Волжиної Т.Ю.
(довіреність від 03 вересня 2013 року),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Мелітопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 24 жовтня 2012
року

у справі № 0870/5380/12

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Авантаж Холдинг»

до Мелітопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2012 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Авантаж Холдинг»
звернулося у Запорізькій окружний
адміністративний суд з позовом до
Мелітопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Запорізької
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 25 січня 2012 року
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 799187,25 гривень, в тому числі 116696,25
гривень за штрафними (фінансовими)
санкціями та № про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в сумі 640593,50 гривень,
в тому числі 93357,50 гривень за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 24 жовтня 2012
року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Мелітопольська
об'єднана державна податкова інспекція
Запорізької області подала апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, неповноту
з'ясування обставин справи, просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції, на
підставі клопотання допущено
процесуальне правонаступництво
сторони відповідача правонаступником
Мелітопольською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області.

У судовому засіданні представник
Мелітопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області наполягає на доводах та
вимогах апеляційної скарги.

Представник товариства з обмеженою
відповідальністю «Авантаж Холдинг»,
будучи належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
податковим органом проведена планова
виїзна перевірка товариства з
обмеженою відповідальністю ««Авантаж
Холдинг» з питань дотримання вимог
податкового , валютного та іншого
законодавства за період з 10 червня 2009
року по 30 вересня 2011 року, за
результатами якої складено акт від 30
грудня 2011 року № 3155/23/36549191.

За висновками перевірки встановлені
порушення позивачем вимог:

- підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9
пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139,
пункту 138.2 статті 138 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на прибуток у періоді,
що перевірявся, на загальну суму 682491
гривень;

- підпункту 7.2.1 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1,
7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.2.6 пункту 7.2,
підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, Порядку
заповнення податкової накладної,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 30
травня 1997 року № 165 в результаті чого
занижено податок на додану вартість в
періоді, що перевірявся, на загальну
суму 547236 гривень.

25 січня 2012 року, на підставі акту
перевірки податковим органом прийняті
податкові повідомлення-рішення №
, яким товариству збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на загальну суму 799187,25
гривень, у тому числі 682491 гривень за
основним платежем та 116696,25 гривень за
штрафними (фінансовими) санкціями, №
, яким товариству збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 640593,50
гривень, у тому числі 547236 гривень за
основним платежем та 93357,50 гривень за
штрафними (фінансовими) санкціями.

За результатами адміністративного
оскарження, податкові
повідомлення-рішення залишені без
змін.

Податковий орган пов'язує виявлені
порушення з відсутністю господарських
відносин між товариством з обмеженою
відповідальністю «Авантаж Холдинг» та
контрагентами товариствами з
обмеженою відповідальністю «Імпульс
плюс 2010», «Донснабкомплект-2007»,
«Евротурбіна», «Вертикаль поставка»,
«Агропромтехплюс», «ВКФ «Плутон
Трейд», «Технооптторг-2010»,
«Мелзернопродукт», оскільки
постачальники не мають основних
виробничих фондів, відсутній
управлінський та технічний персонал,
виробничі активи, земельні ділянки,
складські приміщення, транспорт.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Зокрема до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті (п. п. 5.2.1 п. 5.2
ст. 5 Закону).

Згідно з пунктом 177.4 статті 177
Податкового кодексу України, до складу
витрат, безпосередньо пов'язаних з
одержанням доходів, належать витрати,
які включаються до складу витрат
виробництва (обігу) або підлягають
амортизації згідно з розділом ІІІ
цього кодексу.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Аналогічні положення містяться і у
статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена також
підпунктами 1.2 пункту 1, підпункту 2.1
пункту 2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88, первинні
документи - це письмові свідоцтва, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» та п.2.4
Положення, первинні документи можуть
бути складені на паперових або
машинних носіях та повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктами 2.15, 2.16 вищевказаного
Положення забороняється приймати до
виконання первинні документи на
операції, що суперечать законодавчим
та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили
і доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства та не
порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем надано
документи, якими оформлені
господарські операції між товариством
з обмеженою відповідальністю «Авантаж
холдинг» та його контрагентами у
повному обсязі.

На підтвердження реальності
здійснення господарської діяльності,
товариством з обмеженою
відповідальністю «Авантаж холдинг»
надані:

договір поставки № 09 від 06 червня 2009
року з товариством з обмеженою
відповідальністю
«Донснабкомплект-2007», податкова
накладна, банківські виписки;

договір поставки № 08/10 від 29 серпня 2010
року з товариством з обмеженою
відповідальністю «Технооптторг 2010,
рахунки, накладні, податкові накладні,
банківські виписки;

договір поставки № 15/10 від 15 жовтня 2010
року з товариством з обмеженою
відповідальністю «Євротурбина»,
рахунки, накладні, податкові накладні,
акти здачі-прийомки виконаних робіт,
банківські виписки;

договір поставки № 09-10 з товариством з
обмеженою відповідальністю «Вертикаль
поставка», рахунки, накладні, податкові
накладні, банківські виписки;

договір поставки № 102 від 01 лютого 2011
року з товариством з обмеженою
відповідальністю «Імпульс плюс 2010»,
рахунки, накладні, податкові накладні,
акти здачі-прийомки виконаних робіт,
банківські виписки;

договір поставки № 03-11 березень 2011 року
з товариством з обмеженою
відповідальністю "ВКФ «Плутон Трейд»
рахунки, накладні, податкові накладні,
акт здачі-прийняття виконаних робіт,
банківські виписки;

договір поставки б/н від 01 квітня 2010
року з товариством з обмеженою
відповідальністю «Агропромтех плюс»
рахунки, накладні, податкові накладні,
акт здачі-прийомки виконаних робіт,
банківські виписки;

договір поставки № 01/46 від 01 червня 2010
року з товариством з обмеженою
відповідальністю «Мелзернопродукт»,
рахунки, накладні, податкові накладні,
акти здачі-прийомки виконаних робіт,
банківські виписки, а також
довіреності.

Зазначені документи не є первинними в
розумінні Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», та не можуть бути
самостійною підставою для складання
документів податкового обліку.

Частиною 4 статті 268 Господарського
кодексу України, постачальник повинен
засвідчити якість товарів, що
поставляються, належним
товаросупровідним документом, який
надсилається разом з товаром, якщо інше
не передбачено в договорі.

Згідно пункту 1 Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затверджених наказом
Міністерства транспорту України № 363
від 14.10.1997 року, товарно-транспортна
накладна - єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Відповідно до підпункту 11.1, 11.5, 11.7
вказаних Правил, основними документами
на перевезення вантажів є
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи вантажного автомобіля.
Товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

Суд апеляційної інстанції, не приймає
як належний доказ перевезення товару
позивачу від контрагентів інформацію
служб доставки, оскільки інформація не
підтверджує факту переміщення саме
запчастин.

Надані до перевірки окремі первинні
документи по вказаним
взаємовідносинам є юридично
дефектними у зв'язку з нереальністю
здійснення господарських операцій.

Правочині вчинені між позивачем та
контрагентами протягом перевіряє мого
періоду не спричинили реального
настання правових наслідків.

Враховуючи наведене, податковий орган,
приймаючи оскаржувані податкові
повідомлення-рішення діяв на підставі
та у спосіб, що передбачені законами
України.

Суд апеляційної інстанції, приймає до
уваги, що Мелітопольським
міськрайонним судом слухається
кримінальна справа №815/14064/12 по
обвинуваченню ОСОБА_2 (директора
товариства з обмеженою
відповідальністю «Авантаж Холдинг») у
скоєнні злочинів, передбачених
частиною 1 статті 212, частини 4 статті 358,
частини 1 статті 366 Кримінального
кодексу України, досудовим слідством у
якій, встановлена безтоварність
операцій товариства з обмеженою
відповідальністю «Авантаж Холдинг» з
контрагентами: товариствами з
обмеженою відповідальністю «Імпульс
плюс 2010», «Донснабкомплект-2007»,
«Евротурбіна», «Вертикаль поставка»,
«Агропромтехплюс», «ВКФ «Плутон
Трейд», «Технооптторг-2010»,
«Мелзернопродукт».

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про те, що судом першої
інстанції ухвалено рішення при
неповному з'ясуванні обставин справи,
що призвело до неправильного вирішення
справи, з порушенням норм
матеріального права, що є підставою для
скасування постанови суду з прийняттям
нової постанови про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Мелітопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області -
задовольнити.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 24 жовтня 2012
року - скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим