Справа № 807/458/14
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2014 рокум. Ужгород№ 807/458/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцька Н.Д.

при секретарі: Сологуб Д.Я.,

за участю сторін:

представник позивача: не з'явився ,

представник відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Мукачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу , -

В С Т А Н О В И В:

Мукачівська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області звернулася до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 , яким просить стягнути з
відповідача заборгованість у сумі 67
613,03 грн. та розглянути справу за
наявними матеріалами без участі
позивача.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, а відтак у
відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України
фіксація судового процесу технічними
засобами не здійснюється.

Відповідач письмове заперечення проти
позову з належними доказами не подав, в
судове засідання не з'явився, хоча про
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Судом вжито достатніх заходів
щодо належного повідомлення
відповідача про відкриття провадження,
про дату, час і місце судового розгляду
даної адміністративної справи. Таким
чином справа розглядається за
відсутності представника відповідача
на підставі наявних в матеріалах
справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку про задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач,
відповідно до копії Свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_8 (а.с.5),
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності 12.07.2005 р. та
взятий на облік в органах державної
податкової служби.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

В порушення даної норми станом на
22.01.2014р. за відповідачем рахується
податковий борг на загальну суму 67613,03
грн., що підтверджується обліковими
картками платника податків (а.с.20-21).

Дана заборгованість виникла на
підставі наступного.

Статтею 54 ПК України передбачено, що
платник податків самостійно обчислює
суму податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач подав до інспекції
податкові декларації з податку на
додану вартість № від 20.06.2013 р., де
задекларував таку суму податку - 1329,62
грн.; № від 20.08.2013 р., де
задекларував таку суму податку - 13903,00
грн.; № від 20.09.2013 р., де
задекларував таку суму податку - 9898,00
грн.; № від 21.10.2013 р., де
задекларував таку суму податку - 10548,00
грн.; № від 20.11.2013 р., де
задекларував таку суму податку - 12259,00
грн.

Також відповідачем було подано
уточнюючий розрахунок до декларації №
від 01.06.2013 р. на суму 18761,00 грн.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України,
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення законодавства відповідач
не сплатив самостійно задекларовані
ним суми податку на додану вартість по
вищезазначених податкових
деклараціях.

Відповідно до п. 129.1 ст.129 ПК України,
після закінчення встановлених цим
Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу нараховується
пеня. Так, відповідачу була нарахована
пеня у розмірі 914,41 грн.

Згідно п.56.11 ст.56 ПК України, не підлягає
оскарженню грошове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податку.

Відповідно до ст.. 59 ПК України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

На підставі ст.. 59 ПК України позивачем
було виставлено податкову вимогу від
01.10.2013 року № 19-17, яка була вручена
відповідачу особисто, що
підтверджується підписом останнього
на корінці податкової вимоги (а.с.7).

На час розгляду даної адміністративної
справи відповідач заборгованість не
сплатив.

Приписами пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
передбачено право органів державної
податкової служби застосовувати до
платників податків фінансові (штрафні)
санкції, стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми
грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Нормами п.95.1 ст.95 Податкового кодексу
України зазначено, що орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Несплата відповідачем вищевказаної
суми до бюджету держави тягне за собою
недоотримання державою коштів, які в
подальшому спрямовуються на
фінансування державних економічних та
соціальних програм.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
заявленими відповідно до чинного
законодавства і такими, що підлягають
задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 104-107, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового
боргу - задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП -
НОМЕР_7) в дохід Державного бюджету суму
податкового боргу в розмірі 67 613,03 грн.
(шістдесят сім тисяч шістсот
тринадцять гривень 03 коп.).

3. Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.
Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
постанову. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

СуддяН.Д. Маєцька