Справа № 812/86/14
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/86/14

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду Пляшкова К.О.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в місті Лисичанську у
Луганської області до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по доплаті до
мінімального страхового внеску у
розмірі 1 372, 80 грн., -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2014 року позивач звернувся до
Луганського окружного
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
доплаті до мінімального страхового
внеску у розмірі 1 372, 80 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
відповідач зареєстрований в УПФУ в м.
Лисичанську Луганської області, як
платник страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування і зобов'язаний сплачувати
такі внески до ПФУ відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", але
всупереч цього відповідач має
заборгованість по доплаті до
мінімального страхового внеску у
розмірі 1 372, 80 грн. за 2010 рік та в
добровільному порядку їх не сплатив.

У зв'язку з викладеним, позивач просить
стягнути з відповідача заборгованість
зі сплати мінімального страхового
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування у розмірі 1 372, 80
грн.

Ухвалою суду від 11 січня 2014 року справу
призначено до розгляду у порядку
скороченого провадження.

Відповідачу запропоновано у 10 денний
строк з дня одержання ухвали про
відкриття скороченого провадження
надати на адресу Луганського окружного
адміністративного суду заперечення
проти позову та необхідні документи
або письмову заяву про визнання позову.

Ухвалою від 11 січня 2014 року відкрито
провадження за вказаним
адміністративним позовом та
призначено до розгляду у скороченому
провадженні. Одночасно запропоновано
відповідачу у 10 денний строк з дня
одержання ухвали про відкриття
провадження надати на адресу
Луганського окружного
адміністративного суду заперечення
проти позову та необхідні документи
або письмову заяву про визнання позову.
Копію ухвали надіслано сторонам.

17 лютого 2014 року на адресу Луганського
окружного адміністративного суду
повернулось поштове відправлення, яке
направлялось на адресу відповідача із
зазначенням причини повернення «за
закінченням терміну зберігання» (а.с.15).

Відповідно до ч.11 ст. 35 КАС України у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

У встановлений судом строк
відповідачем не подано ані заперечень
проти позову, ані заяви про визнання
позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
таких підстав.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08 липня 2010
року № 2464, яким внесено зміни до
Законів України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення», «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне забезпечення», "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

В той же час, відповідно до п. 7 розділу
VIII Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 01 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Таким чином, застосуванню підлягають
зазначені вище Закони в редакції, що
діяли до 01 січня 2011 року.

Судом встановлено, що відповідач
зареєстрований в Управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Лисичанську Луганської області як
платник страхових внесків.

Згідно зі ст.ст. 14, 15 Закону України від
09.07.2003 р. № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" страхувальниками та
відповідно, платниками страхових
внесків до Пенсійного фонду є
підприємства, установи і організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом є: для
страхувальників, зазначених у пунктах
1, 2, 4 статті 14 цього Закону, -
календарний місяць; для
страхувальників, зазначених у пункті 5
статті 14 цього Закону, - квартал. При
цьому в разі здійснення протягом
базового звітного періоду виплат
(виплати доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховуються страхові
внески, страхувальники одночасно з
видачею зазначених сум зобов'язані
сплачувати авансові платежі у вигляді
сум страхових внесків, що підлягають
нарахуванню на зазначені виплати
(дохід). У разі недостатності у
страхувальника коштів для здійснення в
повному обсязі виплати заробітної
плати (доходу) та одночасної сплати
відповідних авансових платежів
виплата зазначених сум та сплата
страхових внесків здійснюється в
пропорційних розмірах у порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду. У разі несплати авансових
платежів до страхувальників
застосовуються фінансові санкції,
передбачені цим Законом. Перерахування
страхових внесків здійснюється
страхувальниками одночасно з
одержанням (перерахуванням) коштів на
оплату праці (виплати доходу), у тому
числі в безготівковій чи натуральній
формі або з виручки від реалізації
товарів (послуг). При цьому фактичним
одержанням (перерахуванням) коштів на
оплату праці (виплати доходу)
вважається одержання відповідних сум
готівкою, зарахування на банківський
рахунок одержувача, перерахування за
дорученням одержувача на будь-які цілі,
одержання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних цінностей
в рахунок зазначених виплат (доходу),
фактичне здійснення із цих виплат
(доходу) відрахувань, передбачених
законодавством або за виконавчими
документами, чи будь-яких інших
відрахувань.

Відповідно до Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» та
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», який набрав
чинності з 17.07.2010 року фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок), та члени сімей
зазначених осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності та не перебувають з ними у
трудових відносинах, зобов'язані
сплачувати страхові внески у розмірі,
який визначається ними самостійно. При
цьому сума страхового внеску з
урахуванням частини фіксованого або
єдиного податку, що перерахована до
Пенсійного фонду України, повинна
становити не менше мінімального
розміру страхового внеску за кожну
особу та не більше розміру страхового
внеску, обчисленого від максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників, грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески.

Враховуючи розмір мінімальної
заробітної плати у 2010 році мінімальний
страховий внесок для зазначених осіб
становить у липні - 294, 82 грн., серпні - 294,
82 грн., вересні - 294, 82 грн., жовтні - 301, 12
грн., листопаді - 301,12грн., грудні - 306, 10
грн.

З матеріалів справи вбачається, що сума
заборгованості ОСОБА_1 по доплаті до
мінімального страхового внеску
становить 1 372,80 грн., що підтверджується
карткою особового рахунку (а.с.9-10).

Таким чином, відповідач відповідно до
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» та «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», який набрав чинності з
17.07.2010 року повинен був сплатити
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у сумі
863, 46 грн. у строк до 20 жовтня 2010 року та
887, 34 грн. в строк до 20 січня 2011 року (за
умови сплати відповідачем фіксованого
податку за період липень-грудень 2010
року у сумі 70 грн. щомісяця, 10% з яких
зараховувалися як сума сплачених
страхових внесків). Але, мінімальний
страховий внесок відповідачем в
повному розмірі сплачено не було і тому
виникла заборгованість у сумі 1 372 грн. 80
коп., яка не сплачена.

Відповідно до ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду
за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку.

У разі якщо страхувальник, який одержав
вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму недоїмки разом з
застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеної до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки.

Строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Відповідно до вимог ч.3 ст.106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
позивачем рекомендованою
кореспонденцією відповідачу була
надіслана вимога про сплату боргу від
02.10.2013 № Ф - 4956 на суму 1372,80 грн. (а.с.6).

Поштове відправлення повернулося на
адресу позивача із зазначенням причини
такого повернення - «за закінченням
терміну зберігання» (а.с.7).

Оскільки поштове відправлення з
вимогою повернулося на адресу позивача
без вручення з незалежних від УПФУ
причин, суд приходить до висновку, що
вимогу про сплату боргу вручено
відповідачу належним чином.

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
відповідач суму недоїмки не сплатив,
вимоги про сплату недоїмки з
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Лисичанську Луганської області не
узгодив та у судовому порядку її не
оскаржив.

Враховуючи те, що відповідач у
добровільному порядку заборгованість
із сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не сплатив, позовні вимоги
позивача визнаються судом
обґрунтованими, доведеними і такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 122, 158-163, 167, 1832 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги управління Пенсійного
фонду України в місті Лисичанськ у
Луганської області до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по доплаті до
мінімального страхового внеску у
розмірі 1 372, 80 грн., - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь управління Пенсійного фонду
України в м. Лисичанську Луганської
області (місце знаходження: 93113,
Луганська область, м. Лисичанськ, вул.
Свердлова, 347, р/р 3 ЛОУ ВАТ
«Державний ощадний банк України», МФО
304665, код 21792407) заборгованість по
доплаті до мінімального страхового
внеску за 2010 рік у розмірі 1 372, 80 грн.
(одна тисяча триста сімдесят дві гривні
80 копійок).

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
К.О. Пляшкова