Справа № 816/2963/13-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2013 р.Справа №
816/2963/13-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Катунова В.В. , Рєзнікової С.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Полтавського міського
управління Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
26.06.2013р. по справі № 816/2963/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області , Полтавського міського
управління Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області

про визнання протиправним та
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

23.05.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом, у якому просив визнати
протиправним та скасувати наказ
начальника Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області №170 о/с від 26.04.2013 про
звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ за власним бажанням на підставі
п. 64 "ж" "Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України",
поновити в органах внутрішніх справ
України на посаді оперуповноваженого
сектору ВДСБЕЗ ПМУ УМВС України в
Полтавській області з 30.04.2013 року,
стягнути з Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 30.04.2013
року по дату прийняття постанови по
справі.

Полтавський окружний адміністративний
суд постановою від 26.06.2013 року позовні
вимоги задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував наказ
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області
№170 о/с від 26 квітня 2013 року в частині
звільнення оперуповноваженого сектору
оперативних розробок відділу ДСБЕЗ
Полтавського міського управління
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області
ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ.

Поновив ОСОБА_1 в органах внутрішніх
справ на посаді оперуповноваженого
сектору оперативних розробок відділу
ДСБЕЗ Полтавського міського
управління Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області з 01 травня 2013 року.

Стягнув з Полтавського міського
управління Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області на користь ОСОБА_1
середньомісячне грошове утримання за
час вимушеного прогулу з 01 травня 2013
року по 26 червня 2013 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовив.

Приймаючи зазначене рішення суд першої
інстанції виходив з того, що у ході
судового розгляду встановлено
порушення відповідачем порядку
звільнення позивача з посади, зокрема
не прийнятий до уваги рапорт ОСОБА_1 про
відкликання попереднього рапорту про
звільнення, з огляду на що останній
підлягає поновленню на службі.

Полтавське міське управління
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області
подало апеляційну скаргу, в якій
просило скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову про
відмову в задоволенні позову до
Полтавського міського управління
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті постанови норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, зазначаючи, що судом першої
інстанції не враховано факт небажання
ОСОБА_1 проходити службу в ОВС України,
крім того вказуючи на правомірність
дій Полтавського міського управління
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом,
наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області № 18 о/с від 28
січня 2010 року ОСОБА_1 прийнятий на
службу в органи внутрішніх справ.

15.04.2013 року позивачем на ім'я начальника
УМВС України в Полтавській області
подано рапорт про звільнення за
власним бажанням у зв'язку з особистим
небажання в подальшому проходити
службу в ОВС, малою заробітною платою,
ненормованим робочим днем, відсутнім
матеріально-технічним забезпеченням
та небажанням працювати за таких умов.

Одночасно просив рапорт реалізувати на
найближчій кадровій комісії без його
участі та без додержання тримісячного
терміну розгляду, своє рішення вважав
остаточним та обдуманим.

Рапорт зареєстровано 25 квітня 2013 року
за вх. № 994-р.

25 квітня 2013 року позивач подав до
Управління внутрішніх справ в
Полтавській області рапорт про
відкликання рапорту на звільнення від
15.04.2013 року.

26 квітня 2013 року позивач направив
вищезазначений рапорт цінним листом,
який Управлінням Міністерства
внутрішніх справ в Полтавській області
отриманий 29 квітня 2013 року.

Наказом Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Полтавській області № 170 о/с від 26
квітня 2013 року старшого лейтенанта
міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого
сектору оперативних розробок відділу
ДСБЕЗ Полтавського міського
управління звільнено з органів
внутрішніх справ за пунктом 64 "ж" (у
запас за власним бажанням) Положення
про проходження служби рядовим та
начальницьким складом ОВС України з 30
квітня 2013 року.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що у ході судового
розгляду встановлено порушення
відповідачем порядку звільнення
позивача з посади, зокрема не прийнятий
до уваги рапорт ОСОБА_1 про відкликання
попереднього рапорту про звільнення, з
огляду на що останній підлягає
поновленню на службі.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону
України "Про міліцію" порядок та умови
проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. "ж" ст. 64 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів № 114 від
29.07.1991, особи середнього, старшого і
вищого начальницького складу
звільняються зі служби в запас (з
постановкою на військовий облік) за
власним бажанням - при наявності
поважних причин, що перешкоджають
виконанню службових обов'язків.

При цьому, пунктом 68 Положення № 114
передбачено, що особи рядового і
начальницького складу, які виявили
бажання звільнитися зі служби за
особистим проханням, попереджають
прямого начальника органу внутрішніх
справ про прийняте ними рішення не
пізніш як за три місяці до дня
звільнення, про що подають рапорт за
командою.

Таким чином, дотримання трьохмісячного
строку при звільненні осіб, на яких
поширюється дія Положення №114, є
обов'язковим як для адміністрації, так
і для підлеглого.

У ході судового розгляду встановлено,
що ОСОБА_1 рапорт від 15 квітня 2013 року
про звільнення за власним бажанням
подав 25 квітня 2013 року, про що свідчить
відмітка про реєстрацію вхідної
кореспонденції та рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Вказаний рапорт відповідачем
отриманий 29 квітня 2013 року.

А звільнення позивача зі служби
відповідним наказом УМВС України в
Полтавській області № 170 о/с від 26
квітня 2013 року здійснено з 30 квітня 2013
року.

Отже, позивачем до дня фактичного
звільнення з органів внутрішніх справ,
тобто до 30 квітня 2013 року, на ім'я
начальника УМВС України в Полтавській
області подано рапорт про відкликання
рапорту про звільнення за власним
бажанням від 15 квітня 2013 року у зв'язку
зі зміною обставин та бажанням в
подальшому працювати в органах
внутрішніх справ.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що на момент відкликання позивачем
рапорту від 15 квітня 2013 року відносини
з приводу проходження публічної служби
між сторонами фактично тривали, та
припинені лише 30 квітня 2013 року.

Отже, у ході судового розгляду
встановлено, що при прийнятті наказу №
170 о/с від 26 квітня 2013 року щодо
звільнення ОСОБА_1 відповідач діяв з
порушенням порядку звільнення
позивача, встановленого Положенням №
114.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується із твердженням суду
першої інстанції, що оскаржуваний
наказ начальника Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області №170 о/с від 26.04.2013
про звільнення ОСОБА_1 підлягає
скасуванню в силу своєї
протиправності.

Стосовно вимоги ОСОБА_1 щодо поновлення
його в органах внутрішніх справ на
посаді оперуповноваженого сектору
оперативних розробок відділу ДСБЕЗ
Полтавського міського Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області колегія суддів
підтримує висновки щодо необхідності
такого поновлення, однак не
погоджується із датою, з якої слід його
провести.

У відповідності до п. 24 Положення № 114 у
разі незаконного звільнення або
переведення на іншу посаду особи
рядового, начальницького складу
органів внутрішніх справ підлягають
поновленню на попередній посаді з
виплатою грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу або різниці в
грошовому забезпеченні за час
виконання службових обов'язків, але не
більш як за один рік.

Оскільки, 30 квітня 2013 року є останнім
днем перебування ОСОБА_1 на службі, та у
зв'язку з визнанням протиправним та
скасуванням наказу №170 о/с від 26 квітня
2013 року, останній підлягає поновленню в
органах внутрішніх справ на посаді
оперуповноваженого сектору
оперативних розробок відділу ДСБЕЗ
Полтавського міського Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області з 01 травня 2013
року.

Крім того, відповідно до п. 1.6
Інструкції про впорядкування
структури та умов грошового
забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, затвердженої наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 31.12.2007 № 499, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за
№ 205/14896, грошове забезпечення осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ виплачується
за місцем служби.

Згідно з п.п. 3.5.2 п. 3.5 Інструкції особам
рядового і начальницького складу,
звільненим з органів внутрішніх справ,
а потім поновленим на службі у зв'язку з
визнанням звільнення незаконним,
грошове забезпечення за час вимушеного
прогулу з дня звільнення виплачується
за посадою, з якої вони були звільнені,
але не більше як за один рік.

Колегія суддів зазначає, що позовні
вимоги про стягнення з відповідача
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за період з 30 квітня 2013 року по
дату прийняття постанови підлягають
частковому задоволенню, а саме за
період з 01 травня 2013 року по 17 червня 2013
року.

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що при її прийнятті суд першої
інстанції у повному обсязі з'ясував
обставини справи і правильно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського
міського управління Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.06.2013р.
по справі № 816/2963/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Ральченко І.М.Судді
Катунов В.В. Рєзнікова С.С.