Справа № 263/226/14-а
Суддя: Шальєва В. А.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кулик С.В.
Суддя-доповідач - Шальєва В. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року справа №263/226/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого - судді Шальєвої В.А.

суддів Компанієць І.Д., Бишова М.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в залі судового засідання
Донецького апеляційного
адміністративного суду за адресою: м.
Донецьк, б. Шевченка, 26, апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 13.01.2014 р. в справі № 263/226/14-а
за позовом ОСОБА_2 до прокуратури м.
Маріуполя Донецької області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Жовтневого
районного суду м. Маріуполя Донецької
області з позовом до прокуратури м.
Маріуполя Донецької області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, в
обґрунтування позову зазначила, що
18.06.2012 р. інспекцією Маріупольської
міської ради з благоустрою складено
протокол у відношенні позивача № 001289,
який вона отримала поштою. Вважаючи
вказаний протокол протиправним,
позивач 07.09.2012 р. звернулась із заявою
до прокуратури м. Маріуполя про
порушення кримінальної справи за
фактом складання вищевказаного
протоколу. Відповідачем направлено
заяву до Маріупольської міської ради
для проведення службового
розслідування. Позивач, вважаючи такі
дії протиправними, звернувся до
прокуратури Донецької області, яка в
свою чергу, розглянувши скаргу,
направила лист-зауваження до
прокуратури м. Маріуполя, яка в свою
чергу 12.07.2013 р. надала відповідь від
18.02.2013 р., з якої вбачається, що за заявою
позивача від 07.09.1012 р. не прийнято
жодних мір. Позивач просила зобов'язати
прокуратуру м. Маріуполя розглянути її
заяву від 07.09.2012 р. відповідно до вимог
діючого законодавства.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 13.01.2014
р. позов повернуто позивачеві з підстав
порушення предметної підсудності
справи, а саме, непідсудності справи
Жовтневому районного суду м. Маріуполя
як адміністративному суду.

Позивачем подана апеляційна скарга, в
якій апелянт просить скасувати ухвалу,
справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду в
порядку цивільного судочинства. В
обґрунтування апеляційної скарги
позивач зазначає про порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права при визначенні підсудності
справи, вказує, що позов підлягає
розгляду в порядку цивільного
провадження, відповідно до ухвали
Вищого адміністративного суду України.

Особи, які беруть участь у справі, до
судового засідання не з'явились, про
дату, час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, у зв'язку з
чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС
України справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи
апеляційної скарги матеріалами справи,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а ухвала суду першої
інстанції скасуванню, з наступних
підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачеві,
суд першої інстанції виходив з того, що
предметом оскарження є дії органу
державної влади, тому відповідно до ч. 2
ст. 18 КАС України дана справа предметно
підсудна окружним адміністративним
судам.

Колегія суддів вважає такий висновок
необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви,
позивачем фактично оскаржуються дії
прокуратури м. Маріуполя щодо
неналежного розгляду заяви ОСОБА_2 про
порушення кримінальної справи у
відношенні посадових осіб
Маріупольської міської ради з приводу
складання протоколу про
адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 1 Кримінального
процесуального кодексу України
порядок провадження у кримінальних
справах визначається Кримінальним
процесуальним кодексом України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 23.05.2001 N 6-рп/2001 кримінальне
судочинство визначено, як
врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду (судді) щодо
порушення, розслідування, розгляду і
вирішення кримінальних справ, а також
діяльність інших учасників
кримінального процесу - підозрюваних,
обвинувачених, підсудних, потерпілих,
цивільних позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та законних інтересів.

Скарги на акти та дії службових осіб
органів дізнання, попереднього
слідства, прокуратури в частині
провадження у кримінальній справі
розглядаються судом в порядку,
визначеному нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України,
справа адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) -
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пунктами 2, 3 частини 3 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що компетенція
адміністративних судів не поширюється
на публічно-правові справи, що належить
вирішувати в порядку кримінального
судочинства та про накладення
адміністративних стягнень.

Відтак, дана справа не є справою
адміністративної юрисдикції.

Разом з тим, судом першої інстанції
допущені суттєві порушення
процесуального законодавства, що
призвели до неправильного вирішення
питання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Тобто, якщо б позивач звертався до
суду з даним позовом в порядку
адміністративного судочинства, суд
першої інстанції повинен був прийняти
рішення про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі,
а не повертати позовну заяву
позивачеві з підстав порушення правил
предметної підсудності.

В даному випадку позивачем взагалі
ставиться питання про розгляд даної
справи за правилами цивільного
судочинства, а тому при продовженні
розгляду позовної заяви суду першої
інстанції слід уточнити предмет позову
та вирішити питання, в порядку якого
судочинства дану справу необхідно
розглядати.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції при постановлені ухвали були
порушені норми процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання, що є підставою для скасування
ухвали суду першої інстанції з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду
справи.

Керуючись статтями 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197,
199, 204, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 13.01.2014
р. в справі № 263/226/14-а задовольнити
частково.

Скасувати ухвалу Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
13.01.2014 р. в справі № 263/226/14-а за позовом
ОСОБА_2 до прокуратури м. Маріуполя
Донецької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Шальєва В.А.

Судді:
Компанієць
І.Д.

Бишов М.В.