Справа № 801/4325/13-а
Суддя: Кузнякова С.Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2014 року (10 год. 04 хв.) Справа
№801/4325/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Кузнякової С.Ю., за
участю секретаря судового засідання
Лєбєдєвої О.М., представника позивача
Шарова Ю.М., представника відповідача
Волощук Д.М., прокурора Дугаренка Р.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кримзв'язоксервіс"

до Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі АР Крим Державної
податкової служби

за участю Прокуратури м. Сімферополя

про скасування податкових
повідомлень-рішень.

Обставини справи: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Кримзв'язоксервіс" звернулося до
Окружного адміністративного суду АР
Крим з позовом до Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі АР Крим
Державної податкової служби про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 10.04.2013р. № ,
№ 8.

Позовні вимоги мотивовані
помилковістю висновків податкового
органу про безтоварний характер
господарських операцій позивача з
контрагентом з ТОВ «Регіон Буд» за
період з 01.11.2010 по 31.01.2011р., оскільки
господарські операції, за період, що
перевірявся, виконані реально,
оформлені всі необхідні документи
податкового і бухгалтерського обліку,
придбані товари (роботи, послуги)
використані в господарській
діяльності позивача, тобто при
проведенні перевірки, на підставі якої
прийняті оскаржувані податкові
повідомлення - рішення, відповідач
дійшов необґрунтованих висновків щодо
нікчемності правочинів за угодами на
поставку товарів (надання послуг),
укладеними позивачем з вище вказаним
контрагентом. Позивач вважає
необґрунтованим та неправомірним
збільшення сум грошового зобов'язання
з податку на прибуток та з податку на
додану вартість разом з застосуванням
штрафних (фінансових) санкцій, в зв'язку
з цим, на думку позивача, податкові
повідомлення-рішення від 10.04.2013р. №
та № 8 прийняті
відповідачем з порушенням норм діючого
законодавства та підлягають
скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві,
та просив їх задовольнити у повному
обсязі, надавши пояснення по суті
спору.

Представник відповідача в судовому
засіданні поти позовних вимог
заперечував та просив відмовити у
задоволенні позову.

Прокурор у судовому засіданні
підтримав позицію відповідача та
просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши думку представників сторін
та прокурора, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кримзв'язоксервіс»
зареєстроване виконавчим комітетом
Сімферопольської міської ради АР Крим
09.08.2006р., про що свідчить свідоцтво про
державну реєстрацію юридичної особи
від 09.08.2006 № 0009280.Код суб'єкта
господарювання за .

Позивача взято на податковий облік в
органах державної податкової служби
09.08.2006 за № 0.

ТОВ «Кримзв'язоксервіс» зареєстровано,
як платник податку на додану з 17.08.2006р.
відповідно до свідоцтва про реєстрацію
платника додатку на додану вартість №
100324590 від 23.02.2011, виданого ДПІ у м.
Сімферополі, індивідуальний
податковий № 85.

З матеріалів справи вбачається, що
державною податковою інспекцією у м.
Сімферополі АР Крим ДПС проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка ТОВ «Кримзв'язоксервіс» код
за з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати до бюджетів передбачених
Податковим кодексом України податків
та зборів з питань взаємовідносин з ТОВ
«Акведук-Сіті» (код за ), ТОВ
«Регіон-Буд» (код за ), ТОВ
«Логістик-Крим» (), ТОВ
«Комплектторг» (код за ) за
період з 01.04.2010р. по 31.12.2011р., за
результатами якої складений акт
перевірки № 1838/22-8/34523407 від 27.03.2013р.

Відповідно до висновків наведеного
акту встановлені наступні порушення:

- п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» від 28.12.1994 за №
334/94-ВР (із змінами та доповненнями) в
наслідок донараховано податок на
прибуток підприємства у загальній сумі
65216 грн., у тому числі за 4-й квартал 2010
року у сумі 56865 грн., за 1 квартал 2011 року
в сумі 8351 грн.

- п. 4.1 ст. 4, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4, п.п.
7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 №
168/97-ВР «Про податок на додану вартість»
зі змінами та доповненнями (надалі ЗУ
168) в наслідок чого донараховано ПДВ на
загальну суму 52172 грн., у тому числі за
листопад 2010 року в сумі 10 574 грн., за
грудень 2010 року в сумі 34 917 грн., за
січень 2011 року в сумі 6 681 грн.

ТОВ «Кримзв'язоксервіс» листом № 20 від
02.04.2013р. надано до ДПІ у м. Сімферополі
заперечення до акту перевірки, які були
залишені без задоволення рішенням ДПІ
у м. Сімферополі № 8450/10/22-8 від 09.04.2013р.

На підставі акту перевірки № 1838/22-8/34523407
від 27.03.2013р. відповідачем винесені
10.04.2013р. податкові повідомлення
рішення, а саме:

- № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств у
розмірі 79433,00 грн., у тому числі 65216,00 грн.
за основним платежем та 14217,00 грн. -
штрафні санкції;

- № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 63545,75 грн., у
тому числі 52172,00 грн. за основним
платежем та 11373,75 грн. - штрафні санкції.

Не погодившись з вказаними податковими
повідомленнями-рішеннями, позивач
звернувся до суду із адміністративним
позовом щодо їх оскарження.

Оцінюючи правомірність рішень
відповідача, суд керується критеріями,
закріпленими у частині 3 статті 2 КАС
України, які певною мірою відображають
принципи адміністративної процедури,
які повинні дотримуватися при
реалізації дискреційних повноважень
владного суб'єкта.

Суд з'ясовує, чи використане
повноваження, надане суб'єкту владних
повноважень, з належною метою;
обґрунтовано, тобто вчинено через
вмотивовані дії; безсторонньо, тобто
без проявлення неупередженості до
особи, стосовно якої вчиняється дія;
добросовісно, тобто щиро, правдиво,
чесно; розсудливо, тобто доцільно з
точки зору законів логіки і
загальноприйнятих моральних
стандартів; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації, тобто з
рівним ставленням до осіб; пропорційно
та адекватно; досягнення розумного
балансу між публічними інтересами та
інтересами конкретної особи.

Тому, вирішуючи справу стосовно
позовних вимог позивача щодо визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, суд
зобов'язаний встановити чи діяв
відповідач на підставі закону, чи
являються його дії обґрунтованими,
безсторонніми, добросовісними та
розсудливими.

З акту перевірки слідує, що
донарахування податку на прибуток
підприємства у розмірі 65 216 грн. та
податку на додану вартість у розмірі 52
172 грн., виникло у результаті не
визнання ДПІ у м. Сімферополі витрат та
податкового кредиту, які було
сформовано по взаємовідносинам з
«сумнівним» постачальником ТОВ
«Регіон-Буд», угода з яким визнані ДПІ
нікчемним правочином.

З матеріалів справи вбачається, що між
ТОВ «Регіон-Буд» та ТОВ
«Кримзв'язоксервіс» укладено договір
№ 31 від 01.11.2010р., відповідно якого
Виконавець (ТОВ «Регіон-Буд») бере на
себе зобов'язання виконати роботи
відповідно технічних завдань виданих
операторами мобільного зв'язку з
розробки: проектів електрообладнання
базових станцій сотового мобільного
зв'язку на території АР Крим, проектів
ПОС базових станцій сотового
мобільного зв'язку на території АР
Крим, узгодження проектної
документації в КР СЕЄ, підготування
пакету необхідної документації для
подачі, та його узгодження у інспекції
ГАСК, а замовник приймає та сплачує
роботи у відповідності з умовами
дійсного договору.

На виконання умов зазначеного договору
ТОВ «Регіон-Буд» надало, а ТОВ
«Кримзв'язоксервіс» прийняло та
сплатило послуги загальною вартістю
313033,00 грн. у тому числі вартість без ПДВ
260 860,83 грн. та ПДВ 52172,17 грн., про що
складені:

- акти здачі-прийняття робіт (надання
послуг): № ОУ-431 від 23.12.2010р. з
номенклатурою послуги з узгодження
документації в інспекції ГАСК на
загальну суму 31620,00 грн., у тому числі
ПДВ 5270,00 грн.; № ОУ-420 від 22.12.2010р. з
номенклатурою послуги з узгодження
документації в КР СЕС на загальну суму
35246,00 грн. У тому числі ПДВ 5874,34 грн.; №
ОУ-456 від 29.12.2010р. з номенклатурою
послуги з узгодження документації в
інспекції ГАСК на загальну суму 18265,00
грн., у тому числі ПДВ 3044,17 грн.; № ОУ-445
від 27.12.2010р. з номенклатурою послуги з
узгодження документації в інспекції
ГАСК на загальну суму 34530,00 грн. У тому
числі ПДВ 5755,00 грн.; № ОУ-63 від 28.01.2011р. з
номенклатурою - послуги з узгодження
документації в КР СЕС на загальну суму
10734,00 грн. У тому числі ПДВ 1789,00 грн.; №
ОУ-62 від 28.01.2011р. з номенклатурою
послуги 3 узгодження документації в КР
СЕС на загальну суму 17980,00 грн., у тому
числі ПДВ 2996,67 грн.; № ОУ-61 від 28.01.2011р. з
номенклатурою - послуги з узгодження
документації в КР СЕС на загальну суму
11370,00 грн., у тому числі 1895,00 грн.; № ОУ-344
від 24.11.2010р. з номенклатурою - розробка
проекту "Електрообладнання" на
загальну суму 25325,00 грн., у тому числі
ПДВ 4220,83 грн.; № ОУ-348 від 24.11.2010р. з
номенклатурою розробка проекту ПОС на
загальну суму 38120,00 грн., у тому числі
ПДВ 6353,33 грн.; № ОУ-404 від 17.12.2010р. з
номенклатурою - послуги з узгодження
документації в КР СЕС на загальну суму
20348,00 грн., у тому числі ПДВ 3391,33 грн.; №
ОУ-402 від 17.12.2010р. з номенклатурою -
послуги з узгодження документації в ЕО
на загальну суму 23240,00 грн., у тому числі
ПДВ 3873,33 грн.; № ОУ-463 від 30.12.2010р. з
номенклатурою послуги з узгодження
проектної документації на загальну
суму 26 893,00 грн., у тому числі ПДВ 4482,17
грн.; № ОУ-461 від 30.12.2010р. з номенклатурою
- розробка проекту ПОС на загальну суму
19362,00 грн., з ПДВ 3227,00 грн.;

- податкові накладні: № 65 від 28.01.2011р. з
номенклатурою - послуги з узгодження
документації в КР СЕС на загальну суму
10734,00 грн., у тому числі ПДВ 1789,00 грн.; № 63
від 28.01.2011р. з номенклатурою - послуги 3
узгодження документації в КР СЕС на
загальну суму 11370,00 грн.. у тому числі
ПДВ 1895,00 грн.; № 64 від 28.01.2011р. з
номенклатурою - послуги з узгодження
документації в КР СЕС на загальну суму
17980,00 грн., у тому числі ПДВ 2996,67 грн.; № 462
від 17.12.2010р. з номенклатурою - послуги з
узгодження документації в КР СЕС на
загальну суму 20348,00 грн., у тому числі
ПДВ 3391,33 грн.; № 460 від 17.12.2010р. з
номенклатурою - послуги з узгодження
проекту ЕО на загальну суму 23240,00 грн., у
тому числи ПДВ 3873,33 грн.; № 515 від 22.12.2010р.
з номенклатурою - послуги з узгодження
документації в КР СЕС на загальну суму
35246,00 грн., у тому числі ПДВ 5874,33 грн.; № 519
від 23.12.2010р. з номенклатурою - послуги з
узгодження документації в інспекції
ГАСК на загальну суму 31620,00 грн., у тому
числі ПДВ 5270,00 грн.; № 533 від 27.12.2010р. з
номенклатурою - послуги з узгодження
документації в інспекції ГАСК на
загальну суму 34530,00 грн., у тому числі
ПДВ 5755,00 грн.; № 548 від 29.12.2010р. з
номенклатурою - послуги з узгодження
документації в інспекції ГАСК на
загальну суму 18265,00 грн., у тому числі
ПДВ 3044,17 грн.; № 556 від 30.12.2010р. з
номенклатурою - послуги 3 розробки
проекту ПОС на загальну суму 19362,00 грн.,
у тому числі ПДВ 3227,00 грн.; № 557 від
30.12.2010р. з номенклатурою - послуги з
узгодженню проектної документації на
загальну суму 26893,00 грн., у тому числі
ПДВ 4482,17 грн.; № 379 від 24.11.2010р. з
номенклатурою - розробка проекту
"Електрообладнання" на загальну суму
25325,00 грн., у тому числі ПДВ 4220,83 грн.; № 381
від 24.11.2010р. з номенклатурою - послуги з
розробки проекту ПОС на загальну суму
38120,00 грн., у тому числі ПДВ 6353,33 грн.

Зазначені податкові накладні
відображені у реєстрі отриманих
податкових накладних та віднесені до
складу податкового кредиту
відповідного періоду листопад 2010р.,
грудень 2010р. та січень 2011р.

Про оплату у безготівковій форму у
розмірі 313033,00 грн. за отримані роботи
від ТОВ «Регіон-Буд» свідчать платіжні
доручення, а саме: № 23 від 28.01.2011р. на
суму 10734,00 грн. (ПДВ 1789,00) з призначенням
платежу - за послуги з узгодження
проектної документації відповідно
договору № 31 від 01.11.2010р.; № 22 від
28.01.2011р. на суму 17980,00 грн. ( ПДВ 2996,67 грн.)
з призначенням платежу - за послуги з
узгодження документації в ГАСК
відповідно договору № 31 від 01.11.2010р.; №
21 від 28.01.2011р. на суму 11370,00 грн. (ПДВ 1895,00
грн.) з призначенням платежу - за
послуги з узгодження документації в КР
СЕС відповідно договору № 31 від
01.11.2010р.; № 469 від 24.11.2010р. на суму 38120,00
грн. ( ПДВ 6353,33 грн.) з призначенням
платежу - за розробку проекту ПОС по
рах. б/н від 24.11.2010р.; № 468 від 24.11.2010р. на
суму 25325,00 грн. (ПДВ 4220,83 грн.) з
призначенням платежу - за розробку
проекту ЕО по рах. б/н від 24.11.2011р.; № 550
від 30.12.2010р. на суму 19362,00 грн. (ПДВ 3227,00
грн.) з призначенням платежу - за
розробку проекту ПОС по рах. б/н від
24.11.2010р.; № 551 від 30.12.2010р. на суму 26893,00
грн. (ПДВ 4482,17 грн.) з призначенням
платежу - за узгодження проектної
документації по рах. 329/1 від 30.12.2010р.; №
511 від 17.12.2010р. на суму 23240,00 грн. (ПДВ 3873,33
грн.) з призначенням платежу - за
розробку проекту ЕО по рах. 251/1 від
17.12.2011р.; № 512 від 17.12.2010р. на суму 20348,00
грн. ( ПДВ 3391,33 грн.) з призначенням
платежу - за послуги з узгодження
документації в КР СЕС по рах. № 252/1 від
17.12.2010р.; № 518 від 22.12.2010р. на суму 35246,00
грн. ( ПДВ 5874,33 грн.) з призначенням
платежу - за послуги з узгодження
документації в КР СЕС по рах. № 276/1 від
22.12.2010р.; № 521 від 23.12.2010р. на суму 31620,00
грн. (ПДВ 5270,00 грн.) з призначенням
платежу - за послуги з узгодження
документації в ГАСК по рах. № 280/1 від
23.12.2010р.; № 530 від 27.12.2010р. на суму 34530,00
грн. (ПДВ 5755,00 грн.) з призначенням
платежу - за послуги з узгодження
документації в ГАСК по рах. № 310/1 від
27.12.2010р.; № 542 від 29.12.2010р. на суму 18265,00
грн. (ПДВ 3044,17 грн.) з призначенням
платежу - за послуги з узгодження
документації в ГАСК по рах. № 321/1 від
29.12.2010р.

Правові засади регулювання,
організації, ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності в Україні визначені Законом
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від
16.07.1999 р. №996-XIV (далі Закон № 996).

Згідно зі ст. 1 Закону № 996
бухгалтерський облік - процес
виявлення, вимірювання, реєстрації,
накопичення, узагальнення, зберігання
та передачі інформації про діяльність
підприємства зовнішнім та внутрішнім
користувачам для прийняття рішень.

Пунктом 2 ст. 3 вказаного Закону
передбачено, що бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 9 Закону № 996
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з п. 3 ст. 9 Закону № 996
інформація, що міститься у прийнятих до
обліку первинних документах
систематизується на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку.

Таким чином, відображення
господарської операції у податковому
обліку повинно здійснюватись
відповідно до її реального
економічного змісту на підставі
первинних документів бухгалтерського
обліку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
оскільки спірні правовідносини між
позивачем та відповідачем щодо
заниження ТОВ «Кримзв'язоксервіс»
податку на прибуток по
взаємовідносинам з ТОВ «Регіон-Буд»
виникли у період до набрання чинності
Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року № 2755-VІ (зі змінами та
доповненнями), суд перевіряє їх
відповідність Закону України " "Про
оподаткування прибутку підприємств"
від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР, в редакції Закону
України від 22.05.1997 р. № 283/97-ВР із
змінами і доповненнями, який втратив
чинність з 01.01.2011 року, однак, підлягає
застосуванню до зазначених спірних
правовідносин.

Питання щодо дії нормативно-правових
актів у часі розглядалося
Конституційним Судом України в
Рішеннях №1-зп від 13.05.1997, №1-рп/99 від
09.02.1999 та №3-рп/20014 від 05.04.2001, у яких
зазначено, що нормативно-правові акти
поширюють свою дію тільки на ті
відносини, які виникли після набуття
законами чи іншими
нормативно-правовими актами чинності.

Дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що до події, факту
застосовується той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце. Дія
закону та іншого нормативно-правового
акту не може поширюватися на
правовідносини, які виникли і
закінчилися до набрання чинності цим
законом або іншим нормативно-правовим
актом.

Відповідно до положень п.1.32 ст.1 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", (в редакції, яка діяла у
період охоплений проведеною
перевіркою), господарська діяльність -
будь-яка діяльність особи, направлена
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою. Під безпосередньою участю
слід розуміти зазначену діяльність
особи через свої постійні
представництва, філіали, відділення,
інші відокремлені підрозділи, а також
через довірену особу, агента або
будь-яку іншу особу, яка діє від імені
та на користь першої особи.

Пунктом 3.1 ст.3 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
встановлено, що об'єктом оподаткування
є прибуток, який визначається шляхом
зменшення суми скоригованого валового
доходу звітного періоду, визначеного
згідно з пунктом 4.3 цього Закону, на:
суму валових витрат платника податку,
визначених статтею 5 цього Закону; суму
амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Згідно з п.4.1. ст. 4 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
валовий доход - загальна сума доходу
платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі, виключній
(морській) економічній зоні, так і за їх
межами.

Статтею 5.1 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
передбачено що, валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

До складу валових витрат включаються
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
реалізацією продукції (робіт, послуг)
і охороною праці, з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3-5.8
цієї статті (п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств")

Відповідно до п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" не включаються до складу
валових витрат витрати на виплату
винагород або інших видів заохочень
пов'язаним з таким платником податку
фізичним чи юридичним особам у разі,
якщо немає документальних доказів, що
таку виплату або заохочення було
проведено як компенсацію за
фактично надану послугу
(відпрацьований час). За наявності
зазначених документальних доказів
віднесенню до складу валових витрат
підлягають фактичні суми виплат
(заохочень), але не більші ніж суми,
розраховані за звичайними цінами.

Не підлягають віднесенню до складу
валових витрат суми збитків платника
податку, понесених у зв'язку з
реалізацією товарів (робіт, послуг)
або їх обміном за цінами, що нижчі за
звичайні, пов'язаним з таким платником
податку особам.

У разі коли сума виплат (заохочень) або
її частина пов'язаним фізичним особам
не визнаються валовими витратами, така
сума (або її частина) є базою для
нарахування внесків на соціальні
заходи, передбачені пунктом 5.7 цієї
статті.

Не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

У разі втрати, знищення або зіпсуття
зазначених документів платник податку
має право письмово заявити про це
податковому органу та здійснити
заходи, необхідні для поновлення
таких документів. Письмова заява має
бути надіслана до/або разом з
поданням розрахунку податкових
зобов'язань звітного періоду. Якщо
платник податку не подасть у такий
строк письмову заяву та не поновить
зазначених документів до закінчення
податкового періоду, що настає за
звітним, непідтверджені відповідними
документами витрати не визнаються
валовими витратами і на суму
недосплаченого податку нараховується
пеня у розмірі облікової ставки
Національного банку України,
збільшеної в 1,2 рази.

Якщо платник податку поновить
зазначені документи у наступних
періодах, підтверджені витрати (з
урахуванням сплаченої пені)
включаються до валових витрат
податкового періоду, на який
припадає таке поновлення.

Згідно з п.п. 11.2.1. п. 11.2 ст.11 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" датою збільшення валових
витрат виробництва (обігу) вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: або
дата списання коштів з банківських
рахунків платника податку на оплату
товарів (робіт, послуг), а в разі їх
придбання за готівку - день їх видачі з
каси платника податку; або дата
оприбуткування платником податку
товарів, а для робіт (послуг) - дата
фактичного отримання платником
податку результатів робіт (послуг).

Суд також зазначає, що, оскільки спірні
правовідносини між позивачем та
відповідачем щодо заниження ТОВ
«Кримзв'язоксервіс» податку на
прибуток по взаємовідносинам з ТОВ
«Регіон-Буд» виникли у період після
набрання чинності Податковим кодексом
України від 02.12.2010 № 2755-YI (зі змінами та
доповненнями), до них підлягають
застосуванню норми розділу ІІІ
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-YI (зі змінами та доповненнями)
"Податок на прибуток підприємств".

Відповідно до п.п.14.1.27 п.п.14.1 ст. 14
Податкового кодексу України витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Підпунктом 134.1.1. п. 134.1. ст. 134
Податкового кодексу України
передбачено, що у цьому розділі
об'єктом оподаткування є прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135 - 137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу;

Згідно з п. 138.1. ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з
пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього Кодексу

Підпунктом 138.1.1. пункту 138.1 ст. 138
Податкового кодексу України
встановлено, що витрати операційної
діяльності включають:

собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно з п. 138.4 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Таким чином, виходячи з наведених норм
податкового законодавства до валових
витрат звітного податкового періоду
законодавець відносить, зокрема,
витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, формування яких
здійснюється в тому звітному періоді, в
якому визнано доходи від реалізації
таких товарів, виконаних робіт, наданих
послуг, та при наявності первинних
бухгалтерських документів,
підтверджуючих їх здійснення.

Відповідно до п. 138.8. ст. 138 Податкового
кодексу України собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
складається з витрат, прямо пов'язаних
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг, а
саме: прямих матеріальних витрат;
прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Згідно пп. 139.1.9 п. 139.1. ст. 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат: витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
оскільки спірні правовідносини між
позивачем та відповідачем щодо
заниження ТОВ " Кримзв'язоксервіс "
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ «Регіон-Буд»
виникли у період до набрання чинності
Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року № 2755-VІ (зі змінами та
доповненнями), суд перевіряє їх
відповідність Закону України "Про
податок на додану вартість" від 03.04.1997 №
168/97-ВР (із змінами і доповненнями), який
також втратив чинність з 01.01.2011 року,
однак, підлягає застосуванню до
зазначених спірних правовідносин.

Закон України "Про податок на додану
вартість" № 168/97-ВР (із змінами та
доповненнями), визначає платників
податку на додану вартість, об'єкти,
базу та ставки оподаткування, перелік
неоподатковуваних та звільнених від
оподаткування операцій, особливості
оподаткування експортних та імпортних
операцій, поняття податкової
накладної, порядок обліку, звітування
та внесення податку до бюджету.

Відповідно до положень п. 1.7. ст. 1 Закону
України "Про податок на додану
вартість" податковий кредит сума, на
яку платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим
Законом.

Згідно до положень абзацу 1 п.п. 7.2.6. п.7.2.
ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість" податкова накладна
видається платником податку, який
поставляє товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4. ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" 7.4.1. податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Даною нормою також встановлено, що
право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду

Відповідно до положень п. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 7.2.3 п.7.2. ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість"
встановлено, що податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг).

Для операцій, що оподатковуються і
звільнені від оподаткування,
складаються окремі податкові накладні.

Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом.

Податкова накладна виписується на
кожну повну або часткову поставку
товарів (робіт, послуг). У разі коли
частка товару (робіт, послуг) не містить
відокремленої вартості, перелік
(номенклатура) частково поставлених
товарів зазначається в додатку до
податкової накладної у порядку,
встановленому центральним органом
державної податкової служби України,
та враховується у визначенні загальних
податкових зобов'язань.

Платники податку повинні зберігати
податкові накладні протягом строку,
передбаченого законодавством для
зобов'язань із сплати податків.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п.п. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту. Як
виняток з цього правила, підставою для
нарахування податкового кредиту при
поставці товарів (послуг) за готівку чи
з розрахунками картками платіжних
систем, банківськими або персональними
чеками у межах граничної суми,
встановленої Національним банком
України для готівкових розрахунків, є
належним чином оформлений товарний
чек, інший платіжний чи розрахунковий
документ, що підтверджує прийняття
платежу постачальником від отримувача
таких товарів (послуг), з визначенням
загальної суми такого платежу, суми
податку та податкового номера
постачальника.

Згідно до положень п.п. 7.4.5 п.7.4. ст.7
Закону України "Про податок на додану
вартість", не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Викладена норма закону свідчить про
відсутність права платника податків
включати в податковий кредит суми ПДВ,
які не підтверджені податковими
накладними.

Виходячи з положень вказаних норм
закону, суд, з урахуванням відсутності
доказів порушень оформлення
податкових накладних, приходить до
висновку про те, що позивачем
правомірно здійснювалося формування
податкового кредиту на підставі
отриманих податкових накладних, які
відповідно до п. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" засвідчують факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг), та є єдиним документом на
підставі якого платник податку може
включати до податкового кредиту
відповідні суми.

Як вбачається з матеріалів справи,
податковий кредит по операціям з ТОВ
«Регіон-Буд» був сформований також
позивачем за січень 2011р., отже до
спірних правовідносин щодо заниження
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з вказаним
контрагентом у вказані періоди
підлягають застосуванню норми
Податкового кодексу України від 02.10.2012
р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями),
який набрав чинності з 01.01.2011 року.

Відповідно до положень п.п. 14.1.181 п.14.1
ст.14 ПК України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Пункт 198.1 ст. 198 Податкового кодексу
України визначає, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

В силу п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.6.2 Наказу Державної
податкової адміністрації України від 21
грудня 2010 року N 969 "Про затвердження
форми податкової накладної та порядку
її заповнення" податкова накладна є
підставою на віднесення до податкового
кредиту витрат по сплаті податку на
додану вартість у покупця,
зареєстрованого як платник податку.

Пункт 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України визначає, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

В силу п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі, коли на момент перевірки
платника податку органом Державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

В силу п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

З наведених законодавчих положень
вбачається, що обов'язковою умовою
виникнення у платника права на
податковий кредит та на зменшення
оподатковуваного доходу на суму
понесених витрат є реальне здійснення
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг) з метою їх використання в
оподатковуваних операціях, а також
оформлення зазначених операцій
необхідними документами первинного
обліку (зокрема, податковими
накладними), що містять достовірні
відомості про обсяг та зміст
господарської операції.

Таким чином, окрім формальних вимог
щодо наявності у платника належним
чином оформлених документів
первинного бухгалтерського обліку,
визначальною умовою реалізації права
платника на податковий кредит та
віднесення певних сум до складу
валових витрат, є реальність її
здійснення в рамках провадження
господарської діяльності платника.

Проте, до матеріалів справи долучено
вирок Центрального районного суду м.
Сімферополя від 05.06.2013 по справі за
кримінальним провадженням №000120
відносно ОСОБА_3, ОСОБА_4, яких
притягнуто до кримінальної
відповідальності за ч.2 ст. 205
Кримінального Кодексу України. Вирок
набрав чинності 09.07.2013.

У вироку зазначається, що ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в період з квітня 2010р. по
вересень 2011р. організували підписання
ОСОБА_6 фіктивних господарських
договорів з суб`єктами господарювання -
контрагентами та видаткових накладних
про поставки товарів, надання послуг та
виконання робот, які фактично ТОВ
"Будівельна компанія "Регіон-Буд" і ТОВ
"Акведук-Сіті" не виконували, серед
яких: акт №ОУ-62 здачі-прийняття робіт
(надання послуг) від 28.01.2011р. між ТОВ БК
«Регіон-Буд» та ТОВ
«Кримзв'язоксервіс» - послуги із
погодження документації в КР СЕС; акт
№ОУ-63 здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 28.01.2011р. між ТОВ БК
«Регіон-Буд» та ТОВ
«Кримзв'язоксервіс» - послуги із
погодження документації в КР СЕС»; акт
№ОУ-463 здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 30.12.2010р. між ТОВ БК
«Регіон-Буд» та ТОВ
«Кримзв'язоксервіс» - послуги із
погодження проектної документації;
акт №ОУ-461 здачі-прийняття робіт
(надання послуг) від 30.12.2010р. між ТОВ БК
«Регіон-Буд» та ТОВ
«Кримзв'язоксервіс» - послуги із
розробки проекту ПОС; акт №ОУ-456
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 30.12.2010р. між ТОВ БК «Регіон-Буд» та
ТОВ «Кримзв'язоксервіс» - послуги із
погодження документації в інспекції
ДАБК; акт №ОУ-445 здачі-прийняття робіт
(надання послуг) від 27.12.2010р. між ТОВ БК
«Регіон-Буд» та ТОВ
«Кримзв'язоксервіс» - послуги із
погодження документації в інспекції
ДАБК; акт №ОУ-431 здачі-прийняття робіт
(надання послуг) від 23.12.2010р. між ТОВ БК
«Регіон-Буд» та ТОВ
«Кримзв'язоксервіс» - послуги із
погодження документації в інспекції
ДАБК; акт №ОУ-420 здачі-прийняття робіт
(надання послуг) від 22.01.2011р. між ТОВ БК
«Регіон-Буд» та ТОВ
«Кримзв'язоксервіс» - послуги із
погодження документації в КР СЕС.

У процесі діяльності в період з квітня
2010 року по вересень 2011 року, офіційна
діяльність ТОВ «Будівельна компанія
«Регіон-буд», ТОВ «Акведук-Сіті», ТОВ
«Комплектторг» і ТОВ «Логістік-Крим»
зводилася до фіктивного
підприємництва, а саме: заповнення
бухгалтерських та податкових
документів про проведення безтоварних
прибуткових та видаткових операцій,
перерахування грошових коштів за
такими операціями з подальшим
переведенням у готівку грошових
коштів.

На підставі наведеного суд вважає, що
представлені позивачем документи
первинного обліку (акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг):
№ ОУ-431 від 23.12.2010р. з номенклатурою
послуги з узгодження документації в
інспекції ГАСК на загальну суму 31620,00
грн., у тому числі ПДВ 5270,00 грн.; № ОУ-420
від 22.12.2010р. з номенклатурою послуги з
узгодження документації в КР СЕС на
загальну суму 35246,00 грн. У тому числі ПДВ
5874,34 грн.; № ОУ-456 від 29.12.2010р. з
номенклатурою послуги з узгодження
документації в інспекції ГАСК на
загальну суму 18265,00 грн., у тому числі
ПДВ 3044,17 грн.; № ОУ-445 від 27.12.2010р. з
номенклатурою послуги з узгодження
документації в інспекції ГАСК на
загальну суму 34530,00 грн. У тому числі ПДВ
5755,00 грн.; № ОУ-63 від 28.01.2011р. з
номенклатурою - послуги з узгодження
документації в КР СЕС на загальну суму
10734,00 грн. У тому числі ПДВ 1789,00 грн.; №
ОУ-62 від 28.01.2011р. з номенклатурою
послуги 3 узгодження документації в КР
СЕС на загальну суму 17980,00 грн., у тому
числі ПДВ 2996,67 грн.; № ОУ-61 від 28.01.2011р. з
номенклатурою - послуги з узгодження
документації в КР СЕС на загальну суму
11370,00 грн., у тому числі 1895,00 грн.; № ОУ-344
від 24.11.2010р. з номенклатурою - розробка
проекту "Електрообладнання" на
загальну суму 25325,00 грн., у тому числі
ПДВ 4220,83 грн.; № ОУ-348 від 24.11.2010р. з
номенклатурою розробка проекту ПОС на
загальну суму 38120,00 грн., у тому числі
ПДВ 6353,33 грн.; № ОУ-404 від 17.12.2010р. з
номенклатурою - послуги з узгодження
документації в КР СЕС на загальну суму
20348,00 грн., у тому числі ПДВ 3391,33 грн.; №
ОУ-402 від 17.12.2010р. з номенклатурою -
послуги з узгодження документації в ЕО
на загальну суму 23240,00 грн., у тому числі
ПДВ 3873,33 грн.; № ОУ-463 від 30.12.2010р. з
номенклатурою послуги з узгодження
проектної документації на загальну
суму 26 893,00 грн., у тому числі ПДВ 4482,17
грн.; № ОУ-461 від 30.12.2010р. з номенклатурою
- розробка проекту ПОС на загальну суму
19362,00 грн., з ПДВ 3227,00 грн.; податкові
накладні: № 65 від 28.01.2011р. з
номенклатурою - послуги з узгодження
документації в КР СЕС на загальну суму
10734,00 грн., у тому числі ПДВ 1789,00 грн.; № 63
від 28.01.2011р. з номенклатурою - послуги 3
узгодження документації в КР СЕС на
загальну суму 11370,00 грн.. у тому числі
ПДВ 1895,00 грн.; № 64 від 28.01.2011р. з
номенклатурою - послуги з узгодження
документації в КР СЕС на загальну суму
17980,00 грн., у тому числі ПДВ 2996,67 грн.; № 462
від 17.12.2010р. з номенклатурою - послуги з
узгодження документації в КР СЕС на
загальну суму 20348,00 грн., у тому числі
ПДВ 3391,33 грн.; № 460 від 17.12.2010р. з
номенклатурою - послуги з узгодження
проекту ЕО на загальну суму 23240,00 грн., у
тому числи ПДВ 3873,33 грн.; № 515 від 22.12.2010р.
з номенклатурою - послуги з узгодження
документації в КР СЕС на загальну суму
35246,00 грн., у тому числі ПДВ 5874,33 грн.; № 519
від 23.12.2010р. з номенклатурою - послуги з
узгодження документації в інспекції
ГАСК на загальну суму 31620,00 грн., у тому
числі ПДВ 5270,00 грн.; № 533 від 27.12.2010р. з
номенклатурою - послуги з узгодження
документації в інспекції ГАСК на
загальну суму 34530,00 грн., у тому числі
ПДВ 5755,00 грн.; № 548 від 29.12.2010р. з
номенклатурою - послуги з узгодження
документації в інспекції ГАСК на
загальну суму 18265,00 грн., у тому числі
ПДВ 3044,17 грн.; № 556 від 30.12.2010р. з
номенклатурою - послуги 3 розробки
проекту ПОС на загальну суму 19362,00 грн.,
у тому числі ПДВ 3227,00 грн.; № 557 від
30.12.2010р. з номенклатурою - послуги з
узгодженню проектної документації на
загальну суму 26893,00 грн., у тому числі
ПДВ 4482,17 грн.; № 379 від 24.11.2010р. з
номенклатурою - розробка проекту
"Електрообладнання" на загальну суму
25325,00 грн., у тому числі ПДВ 4220,83 грн.; № 381
від 24.11.2010р. з номенклатурою - послуги з
розробки проекту ПОС на загальну суму
38120,00 грн., у тому числі ПДВ 6353,33 грн.) не
підтверджують факт придання товарів,
оскільки вироком Центрального
районного суду м. Сімферополя від 05.06.2013
встановлена фіктивність господарських
операцій між ТОВ "Кримзв'язоксервіс" та
ТОВ "БК Регіон-буд" .

Відповідно до ст. 69 КАС України докази в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

При цьому докази повинні бути
належними та обґрунтованими. Сторони
мають право обґрунтувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень. Докази,
одержані з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги.
Обставини, які за законом повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору (ст. 70 КАС України).

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 72 встановлено, що вирок
суду в кримінальній справі або
постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою

Дослідивши наявні в матеріалах справи
документи на підтвердження
правомірності формування суми
податкового кредиту та валових витрат,
які досліджені відповідачем при
перевірці, суд вважає обґрунтованими
їх неприйняття відповідачем до уваги
та зменшення за ними суми податкового
кредиту та валових витрат, оскільки за
наведеними вище висновками
господарські операції не відбулись.

Наданий вирок Центрального районного
суду м. Сімферополя підтверджує
фіктивність та безтоварність спірних
господарських операцій.

Під час розгляду справи судом була
призначена судово-економічна
експертиза, згідно з висновком № 197/13
від 02.12.2013р. якої, встановлено, що
здійснення ТОВ «Кримз'язоксервіс»
господарських операцій з придбання
товарів (робіт, послуг) з ТОВ
«Регіон-Буд» (код за ) за
період з 01.04.2010р. по 31.12.2011р. та їх
використання у господарський
діяльності позивача підтверджуються
первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку
ТОВ «Кримзв'язоксервіс», а саме
договорами, податковими накладними,
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг), журналом ордером по рахунку 631
«Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» у розрізі
контрагента ТОВ «Регіон-Буд» за період
з 01.11.2010 по 31.01.2011, податковими
деклараціями з податку на додану
вартість за листопад, грудень 2010 року,
січень 2011 року., податковими
деклараціями з податку на прибуток з 2010
рік та за 1 квартал 2011 року.

Віднесені до валових витрат послуги,
які були отримані від ТОВ «Регіон- Буд»
(код за ) за період з 01.04.2010 по
31.12.2011 у розмірі 260 860 грн.
підтверджується документами
первинного бухгалтерського та
податкового обліку ТОВ
«Кримзв'язоксервіс», а саме договорами,
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг), журналом ордером по рахунку 631
«Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» у розрізі
контрагента ТОВ «Регіон-Буд» за період
з 01.11.2010 по 31.01.2011, податковими
деклараціями з податку на прибуток з 2010
рік та за 1 квартал 2011 року.

Віднесені до складу податкового
кредиту суми ПДВ при сплаті послуг
отриманих від ТОВ «Регіон-Буд» (код за
) у розмірі 52172,17 грн.
підтверджується документами
первинного бухгалтерського та
податкового обліку ТОВ
«Кримзв'язоксервіс», а саме договорами,
податковими накладними, актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
журналом ордером по рахунку 631
«Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» у розрізі
контрагента ТОВ «Регіон- Буд» за період
з 01.11.2010р. по 31.01.2011р., податковими
деклараціями з податку на додану
вартість за листопад, грудень 2010 року,
січень 2011 року.

Згідно з ч. 5 ст. 82 КАС України висновок
експерта для суду не є обов'язковим,
однак незгода суду з ним повинна бути
вмотивована в постанові або ухвалі.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Так, оцінивши в порядку ст. 86 КАС
України висновок судово-економічної
експертизи № 197/13 від 02.12.2013р, суд
зазначає, що оскільки висновки
експерта не узгоджуються з іншими
зібраними по справі доказами, суд не
може погодиться з висновком експерта.

Отже, податкові повідомлення-рішення
від 10.04.2013р. № та № 8 є
обґрунтованими та не підлягають
скасуванню.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача є не обґрунтованими, та
відповідно такими, що не підлягають
задоволенню у повному обсязі.

У судовому засіданні, яке відбулось
25.02.2014 року, було проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України
постанову складено у повному обсязі
03.03.2014 року.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 161-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Кузнякова С.Ю.