Справа № 765/5541/13-а
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 765/5541/13-а

24.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кобаля М.І.,

суддів Курапової З.І. ,

Воробйової С.О.

секретар судового засідання
Чумаченко Н.Г.

за участю сторін:

позивач, - ОСОБА_2 - паспорт серії НОМЕР_1,
виданий Нахімовським РВУМВС України в
м. Севастополі від 05.03.2010 року;

представник позивача, ОСОБА_2- ОСОБА_6,
діє в інтересах позивача на підставі
договору про надання правової допомоги
від 02.12.2013, свідоцтво про право на
заняття адвокатською діяльністю
НОМЕР_2 довіреність № 4 від 09.01.14;

представник відповідача, Нахімовської
районної Ради м.Севастополя- Казакова
Стелла Вікторівна, довіреність № 4 від
09.01.14;

третя особа, - ОСОБА_5 - паспорт серії
НОМЕР_3, виданий Нахімовським РВ УМВС
України в м. Севастополі від 24.09.2002 року,

представник третьої особи, ОК ЖБТІЗ
"Западний"- не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином та своєчасно, про причину неявки
суд не повідомив,

представник третьої особи, Громадська
організація "Садівниче товариство
"Чайка"- не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином та своєчасно, про причину неявки
суд не повідомив;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Нахімовського районного
суду м.Севастополя (суддя Лемешко А.С. )
від 28.10.13 у справі № 765/5541/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Нахімовської районної Ради м.
Севастополя (вул. Горького,
3,Севастополь,99001)

треті особи:

ОСОБА_5 (АДРЕСА_2) Громадська
організація "Садівниче товариство
"Чайка" (вулиця Михайлівська, будинок 5,
кв.53, м. Севастополь, 99000, керівник
Яцеленко Ніна Олександрівна)

ОК ЖБТІЗ "Западний" (вул. Н. Краєвої,
буд.1а, кв.38, м. Севастополь)

про визнання недійсним та скасування
рішення щодо передачі у приватну
власність земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 збільшивши свої
вимоги, звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Нахімовської районної в м. Севастополі
Ради, третя особа: ОСОБА_5, про визнання
протиправним та скасування рішення 34
сесії Нахімовської районної в м.
Севастополі Ради №С34-15/2128 від 24.04.2009
року «Про передачу ОСОБА_5 у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд АДРЕСА_3». Вимоги позивачки
мотивовані тим, що у вказану земельну
ділянку увійшла частина земельної
ділянки площею 0,04 га, яка раніше
знаходилася у її користуванні.

Постановою Нахімовського районного
суду м. Севастополі від 28.10.2013 у
задоволенні позову ОСОБА_2 до
Нахімовської районної Ради м.
Севастополя, третя особа ОСОБА_5 про
визнання недійсним та скасування
рішення щодо передачі у приватну
власність земельної ділянки, -
відмовлено.

Не погодившись з зазначеним
судовим рішенням, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Нахімовського
районного суду м. Севастополі від 28.10.2013
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що постанову суду
першої інстанції прийнято з порушенням
норм матеріального права, судом не в
повному обсязі з'ясовані обставини
справи, що мають суттєве значення для
справи.

Колегія суддів, заслухавши у
відкритому судовому засіданні
учасників процесу, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції, позивачка ОСОБА_2 є членом
СТ «Чайка» з 1987 року та у її
користуванні спочатку знаходилася
земельна ділянка за НОМЕР_4, яка пізніше
перейменована за НОМЕР_4

Третя особа ОСОБА_5 є членом ОК
ЖБТІЗ «Западний» та у його
користуванні знаходиться земельна
ділянка АДРЕСА_3

Рішенням 24 сесії Нахімовської
районної в м. Севастополі Ради №С34-15/2128
від 24.04.2009 земельна ділянка площею 0,0817
га по АДРЕСА_3 для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд із віднесенням
цих земель до категорії земель
суспільної та жилої забудови, передана
у приватну власність ОСОБА_5.

На підставі зазначеного рішення
25.03.2010 ОСОБА_5 був виданий державний акт
на, право власності на земельну ділянку
площею 0,0817 га, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_3 для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд.

Будучи не згодним з прийнятим
відповідачем рішенням, позивач,
скориставшись правом захисту
порушеного права суб'єктом владних
повноважень у публічно-правових
відносинах, оскаржив до суду прийняте
останнім рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
наявними у справі доказами
спростовуються доводи позивача, а
також з того, що при прийнятті спірного
рішення відповідач норм чинного
законодавства не порушував.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Передумовою виникнення права на
користування земельною ділянкою,
здійснення інших дій щодо оформлення
цього права згідно з чинним земельним
законодавством України є рішення
органу місцевого самоврядування, як
суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та
способом, що передбачені Конституцією
та законами України.

Оцінюючи правомірність дій
відповідача, суд керувався критеріями,
закріпленими у ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які певною мірою відображають
принципи адміністративної процедури,
які повинні дотримуватися при
реалізації дискреційних повноважень
владного суб'єкта.

Так, відповідно до ст. 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими для виконання на
відповідній території.

Відповідно до статті 11
Земельного кодексу України
повноваження районних у містах рад у
галузі земельних відносин
визначаються міськими радами.

Відповідно до статті 12 Земельного
кодексу України до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить у тому числі
розпорядження землями територіальних
громад та передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської Ради вирішуються відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин.

Відповідності із ст. 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" рада в межах своїх повноважень
приймає нормативні та інші акти у
формі рішень. Рішення ради приймається
на її пленарному засіданні після
обговорення більшістю депутатів від
загального складу ради, крім випадків,
передбачених цим Законом.

Згідно положень п. 12 Перехідних
положень Земельного кодексу України до
розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями (крім
земель, переданих у приватну власність,
та земель, зазначених в абзаці третьому
цього пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
насланих пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного
кодексу України - громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
комунальної власності для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву до відповідної селищної ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розмірі та
мета її використання.

Згідно із п. 10 ст.118 Земельного
кодексу України районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада у місячний строк розглядає
проект відведення та приймає рішення
про передачу земельної ділянки у
власність.

З системного аналізу положень
частин 6, 7, 8, 9 статті 118, частин 2, 3 статті
123 Земельного кодексу України надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою з відведення земельної
ділянки, яка запрошується у власність
або у користування - є складною
частиною дій суб'єкту з розпорядження
такою земельною ділянкою (передачі її у
власність, в постійне користування або
в оренду), і здійснюється тим же
суб'єктом, який приймає рішення про
передачу у власність (в користування)
земельної ділянки.

У розрізі наведеного, колегія
суддів зауважує, що отримання
земельної ділянки у власність або в
користування супроводжується різними
діями зацікавленої особи та
прийняттям відповідних рішень органу
місцевого самоврядування.

Отже, будучи зацікавленим у отриманні у
власність земельної ділянки,
дотримуючись встановленої законом
процедури, ОСОБА_5 звернувся до
Нахімовської районної в м. Севастополі
Ради з заявою про передачу у власність
земельної ділянки площею 0,0817 га по
АДРЕСА_3, для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, яка розташована
в межах ОК ЖБТІЗ «Западний».

В подальшому рішенням 24 сесії
Нахімовської районної в м. Севастополі
Ради №С34-15/2128 від 24.04.2009 земельна
ділянка площею 0,0817 га по АДРЕСА_3 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд із віднесенням цих земель до
категорії земель суспільної та жилої
забудови, передана у приватну
власність ОСОБА_5.

Згідно матеріалів справи, дана
земельна ділянка не є суміжною із
земельною ділянкою, яка раніше була
виділена позивачці, як члену СТ «Чайка»
та розташована у межах ОК ЖБТІЗ
«Западний».

Як вбачається з матеріалів справи,
технічні документи та матеріали, що
підтверджують розмір земельної
ділянки відповідно до вимог закону
були надані, норми передачі у власність
дотриманні, висновок державної
експертизи від 03.03.2009 року за №1042/09
позитивно оцінений та погоджений.
Державна експертиза не опротестована,
її висновок став підставою для
прийняття відповідного рішення
органом самоврядування на підставі
Закону України «Про державну
експертизу землевпорядної
документації», оскільки відповідає
вимогам, які до нього пред'являються
нормативними актами.

Зміст технічної документації повністю
відповідає Закону України «Про
землеустрій». Границі земельної
ділянки узгоджені зі суміжними
землекористувачами. У технічній
документації на земельну ділянку є акт
прийомки-передачі межових знаків. ОК
ЖБТІЗ «Западний» 08.06.2007 року укладений
договір оренди на земельну ділянку
площею 1,6315 га. У технічній документації
міститься акт прийомки-передачі
земельної ділянки по АДРЕСА_3 від 01.02.2007
року від голови ОК ЖБТІЗ «Западний» до
члена цього товариства ОСОБА_5, що також
підтверджується випискою із протоколу
загальних зборів товариства.

Натомість будь-які докази того, що
позивачка ОСОБА_2 була або на
сьогоднішній час є членом ОК ЖБТІЗ
«Западний» позивачем не надано,
відсутні такі і в матеріалах справи.

За таких обставин, відповідач при
прийнятті оскарженого рішення діяв в
межах владних повноважень, визначених
пунктом 34 статті 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування", частиною
першою статті 12, статтями 116, 118, пунктом
12 Перехідних положень Земельного
кодексу України.

При викладених обставинах, у
відповідача на момент прийняття
оскаржуваного рішення, виходячи з
вимог діючого на той час законодавства
та з урахуванням наданих документів та
узгоджень уповноважених органів
державної виконавчої влади, були
відсутні передбачені законом підстави
для відмови у передачі третьої особі
спірної земельної ділянки.

З огляду на предмет спору у даній
справі, а саме правомірність прийняття
рішення Нахімовською районною радою, з
приводу реалізації її повноважень у
сфері земельних правовідносин, колегія
суддів зазначає, що підставами для
визнання протиправним правового акта
індивідуальної дії суб'єкта владних
повноважень є невідповідність його
вимогам чинного законодавства або
визначеній законом компетенції
органу, який видав цей акт.

Крім того, обов'язковою умовою визнання
акта протиправним є порушення у зв'язку
з прийняттям цього акта прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача у справі. Тобто, в разі не
доведення позивачем наявності
обставин порушення його прав чи
інтересів як підстави для їх захисту
заявлений ним позов не підлягає
задоволенню за відсутності правових
підстав, оскільки ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає звернення до суду саме за
захистом певних порушених прав і
охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи наведене, судова колегія
дійшла висновку, що у спірних
правовідносинах відповідач діяв
обґрунтовано, на підставі Закону та в
межах своїх повноважень, у зв'язку з
чим, висновки суду першої інстанції про
необхідність відмови у задоволенні
позовних вимог є привільними.

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку про
безпідставність доводів апеляційної
скарги, оскільки вони повністю
спростовуються матеріалами справи та
обставинами, які повно та об'єктивно
були встановлені судом першої
інстанції при вирішенні спірного
питання.

Суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення відповідно до
вимог матеріального та процесуального
права, рішення не може бути скасовано з
підстав, що викладені в апеляційній
скарзі, а тому постанова Нахімовського
районного суду м.Севастополя від 28.10.13
підлягає залишенню без змін,
апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню
не підлягає.

Керуючись статтями 195, 196, пунктом 1
частини першої статті 198, статтею 200,
пунктом 1 частини першої статті 205,
статтями 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Нахімовського районного
суду м.Севастополя (суддя Лемешко А.С. )
від 28.10.13 у справі № 765/5541/13-а залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 03 березня 2014 р.

Головуючий суддя підпис
М.І. Кобаль

Судді підпис
З.І.Курапова

підпис С.О. Воробйова

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.І. Кобаль