Справа № 2а/1770/1454/2012
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"03" березня 2014 р.
Справа № 2а/1770/1454/2012

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Дєдуху Б.О. ,

за участю представників позивача -
Пейко А.Б., Лесюк В.І

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Житомирі апеляційну
скаргу Приватного підприємства "ПВКФ
Терен" на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"20" грудня 2013 р. у справі за позовом
Приватного підприємства "ПВКФ Терен"
до Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання дій протиправними та
скасування вимог ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство «ПВКФ
Терен» звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції в м. Рівному, в якому просив
визнати протиправними дій Державної
податкової інспекції у м.Рівному щодо
прийняття податкової вимоги №183 від
26.03.2012 року та скасувати вказану
податкову вимогу Державної податкової
інспекції у м. Рівному №183 від 26.03.2012
року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
податкова вимога є незаконною та
безпідставною, факт її виникнення та
визначення у вказаній вимозі
узгодженої суми податкового боргу не
підтверджено жодним чином як
документально так і законодавчо.
Позивач зазначав, що податковий борг
визначений відповідачем та
ґрунтуєтьсь на підставі податкових
повідомлень-рішень № про
визначення грошового зобов'язання по
податку на прибуток за основним
платежем в сумі 2 689 106,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 672 277,00 грн., повідомлення-рішення
№ про визначення грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість за основним платежем в сумі
1008412.00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями в сумі 252103,00 грн. прийнятих на
підставі акту перевірки «ПВКФ Терен»
проведеної ДПІ у м. Рівне №2/23-100/13987031
від 06.01.2011 року. Також позивач вказує, що
висновки ДПІ у м. Рівне при проведенні
вказаної перевірки, викладено згідно
Рішення №2 від 27.12.2010 року про
застосування звичайних цін та з метою
визначення відсотку відхилення між
рівнями цін.

Крім того, позивач вказує, що за
результатами адміністративного
оскарження податкових
повідомлень-рішень № та №
від 20.01.2011 року, прийнятих ДПІ у м.
Рівному, контролюючим органом вищого
рівня, у відповідності до рішення
№10864/6/25-0415 від 10.06.2011 року, повністю
задоволеною скаргу позивача, а відтак
оскаржувана податкова вимога №183 від
26.03.2012 року є безпідставною та прямо
протирічить висновкам ДПА України,
судовим рішенням та фактичним
обставинам справи.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПВКФ "Терен"
просило скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Розглянувши справу та перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах, передбачених статтею 195 КАС
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що Державною
податковою інспекцією у м. Рівне
проведено планову виїзну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства з
01.04.2009 р. по 30.09.2009 року, за наслідками
якої складено акт №2/23-100/13987031 від 06.01.2011
року (т.І, а.с.81-86).

При здійсненні перевірки встановлено,
що ПП "ПВКФ Терен" здійснювало
діяльність з гуртово-роздрібної
торгівлі пивом та безалкогольними
напоями. В акті перевірки відображено,
що ПП "ПВКФ Терен" занижено
скоригований валовий дохід на суму
10756422 грн., а саме підприємство
занижувало дохід від реалізації
товарів, робіт, послуг шляхом заниження
ціни реалізації для покупців, що
здійснюють розрахунки в готівковій
формі через реєстратори розрахункових
операцій у порівнянні з цінами
реалізації для покупців, що здійснюють
розрахунки у безготівковій формі.

З посиланням на п.п.7.4.1, п.7.4.3 п.7.4 ст.7,
п.1.20 ст.1 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств" в
акті перевірки зроблено висновок про
заниження ПП "ПВКФ Терен" доходів від
продажу товарів (робіт, послуг) на
загальну суму 10 756 422 грн., за рахунок
заниження обсягів продажу товарів за
звичайними цінами, що призвело до
заниження податку на прибуток в сумі 2
689 106 грн.

З посиланням на п.4.1 ст.4 Закону України
"Про податок на додану вартість", в акті
перевірки зроблено висновок про
заниження ПП "ПВКФ Терен" податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість на загальну суму 1008 412 грн., за
рахунок заниження обсягів продажу
товарів за звичайними цінами.

На підставі акту перевірки
відповідачем 20.01.2011 року винесено
податкові повідомлення-рішення №
про визначення грошового зобов'язання
з податку на прибуток за основним
платежем в сумі 2689106,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 672277,00 грн. та № про
визначення грошового зобов'язання по
податку на додану вартість за основним
платежем в сумі 1008412,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 252103,00 грн.

26 березня 2012 року Державною податковою
інспекцією у м. Рівному винесена
податкова вимога №183 від 26.03.2012 року у
відповідності до якої, станом на 26
березня 2012 року, сума податкового боргу
платника податків - приватного
підприємства «ПВКФ Терен» за
узгодженими грошовими зобов'язаннями
становить 5 451308, 81 грн., у тому числі з
податку на прибуток приватних
підприємств в розмірі - 3954785,59 грн.
(основний платіж -2 688 230,00 грн.; штрафні
(фінансові) санкції -672277,00 грн.; пеня -
59427,00 грн.) з податку на додану вартість
в розмірі -1496523,22 грн. (основний платіж
-1008 284,69 грн.; штрафні (фінансові) санкції
-252103,00 грн.; пеня - 23613,00 грн.).

Вважаючи вимогу протиправною, позивач
звернувся до суду з позовом про її
скасування.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач оскаржував в
адміністративному порядку податкові
повідомлення-рішення, що прийняті за
наслідками проведеної 06.01.2011 року
перевірки. У відповідності до рішення
ДПА України № 10864/6/25-0415 від 10.06.2011 року
про розгляд скарги ПП «ПВКФ Терен»
рішення ДПІ у м. Рівному від 20.01.2011 року
№ залишено без змін, а скарга
платника - без задоволення. В частині
оскарження податкових
повідомлень-рішень ДПІ у м. Рівне
№ від 20.01.2011 року та № від
20.01.2011 року, містить посилання на те, що
ДПІ у м. Рівному звернулось до
Рівненського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ПП «ПВКФ
Терен» про нарахування та стягнення в
дохід держави податкових зобов'язань.

Відповідно до пп.56.18. ст.56 ПК України з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення - рішення
або інше рішення контролюючого органу
про нарахування грошового зобов'язання
у будь-який момент після отримання
такого рішення. Рішення контролюючого
органу, оскаржене в судовому порядку,
не підлягає адміністративному
оскарженню. Процедура
адміністративного оскарження
вважається досудовим порядком
вирішення спору. При зверненні
платника податків до суду з позовом
щодо визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Судом першої інстанції встановлено, що
після проходження процедури
адміністративного оскарження
податкових повідомлень - рішень №
та № від 20.01.2011 року позивач
звернувся до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Державної податкової
інспекції у м. Рівному ДПА України в
Рівненській області про визнання дій
протиправними, скасування податкових
повідомлень-рішень, рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій та рішень про результати
розгляду скарги.

Ухвалою Рівненського окружного
адміністративного суду від 11.07.2011 року
по справі №2а/1770/2751/2011 за позовом ПП
«ПВКФ Терен» до ДПІ у м. Рівному про
визнання дій протиправними та
скасування рішень відкрито
провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Рівненського окружного
адміністративного суду від 17.11.2011 року
по справі №2а/1770/2751/2011 позовну заяву
Приватного підприємства "ПВКФ Терен" до
Державної податкової інспекції у м.
Рівне в частині позовних вимог про
визнання дій ДПІ у м. Рівному щодо
прийняття податкових
повідомлень-рішень від 20.01.2011 року №
про визначення грошового
зобов'язання по податку на прибуток за
основним платежем в сумі 2 689 106,00 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 672 277,00 грн., від 20.01.2011 року №
про визначення грошового зобов'язання
по податку на додану вартість за
основним платежем в сумі 1 008 412,00 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 252 103,00 грн., - протиправними; про
скасування повністю податкових
повідомлень-рішень ДПІ у м. Рівне від
20.01.2011 року № , від 20.01.2011 року №
, - залишено без розгляду. Дана
ухвала в подальшому оскаржена не була
та набрала законної сили.

Таким чином, у зв'язку з відкликанням
позовних вимог по справі №2а/1770/2751/2011
про скасування податкових повідомлень
- рішень ДПІ у м. Рівне від 20.01.2011 року №
, № та подальшим їх не
оскарженням в судовому порядку,
донараховані суми податкових
зобов'язань відповідно до
вищезазначених податкових повідомлень
- рішень є узгодженими, та на підставі
ухвали Рівненського окружного
адміністративного суду від 17.11.2011 року
по справі №2а/1770/2751/2011 правомірно
проведені контролюючим органом по
картках особових рахунків платника
податків ПП «ПВКФ Терен».

Пунктом 57.3. ст.. 57 ПК України
встановлено, що у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Враховуючи відсутність в подальшому
адміністративного чи судового
оскарження ПП «ПВКФ Терен» зазначених
податкових повідомлень - рішень суми
визначених податкових зобов'язань з
податку на прибуток та податку на
додану вартість є узгодженими та
підлягають сплаті до бюджету.

Відповідно до пп.129.1.2. п. 129. ст..129 ПК
України у день настання строку
погашення податкового зобов'язання,
нарахованого контролюючим органом або
платником податків у разі виявлення
його заниження на суму такого
заниження та за весь період заниження
(в тому числі за період
адміністративного та/або судового
оскарження).

Пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту
129.1 цієї статті, нараховується із
розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день заниження.

Відповідно до пп. 11.1. п.11 Інструкції про
порядок ведення органами державної
податкової служби оперативного обліку
платежів до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється
органами державної податкової служби
України затвердженої Наказом
Державної податкової адміністрації
України 18.07.2005 року N 276 (надалі
Інструкція № 278) податковий борг
платника податків, зборів (обов'язкових
платежів) обліковується в картках
особових рахунків, що ведуться
підрозділом адміністрування облікових
показників та звітності органу
державної податкової служби у порядку,
визначеному цією Інструкцією.

Пунктом 59.1.ст. 59 ПК України визначено,
що у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до пп.11.3. п.11 Інструкції № 276
на суми податкового боргу підрозділом
забезпечення податкових зобов'язань
органами державної податкової служби
формуються податкові вимоги за формою
та в порядку, затвердженими наказом ДПА
України від 03.07.2001 N 266 "Про затвердження
Порядку направлення органами
державної податкової служби України
податкових вимог платникам податків",
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 16.07.2001 за N 595/5786 (із змінами).
Податкові вимоги формуються засобами
програмного забезпечення на підставі
облікових даних карток особових
рахунків платників податків та
реєструються у реєстрі виданих
податкових вимог за кожним боржником
окремо.

Таким чином, суми грошових зобов'язань
визначених позивачем до сплати
податковою вимогою № 183 від 26.03.2012 року
відповідають пп. 4.2.2. Інструкції № 276
якою визначено, що податкові
зобов'язання, штрафні санкції та пеня,
розраховані органом державної
податкової служби, обліковуються у
картках особових рахунків за даними
електронного реєстру податкових
повідомлень у частині узгоджених сум
згідно з Порядком направлення органами
державної податкової служби України
податкових повідомлень платникам
податків, затвердженим наказом ДПА
України від 21.06.2001 N 253 та зареєстрованим
у Міністерстві юстиції України 06.07.2001
за N 567/5758 (у редакції наказу ДПА України
від 27.05.2003 N 247

Що стосується доводів апелянта про
неузгодженість податкових
повідомлень-рішень від 20.01.2011 року
№ та № у зв'язку із поданням
контролюючим органом до суду позовної
заяви про нарахування та стягнення в
дохід держави податкових зобов'язань
(т.І, а.с.62-65) та як наслідок, відсутність
підстав вважати визначені ними грошові
зобов'язання узгодженими, колегія
суддів зазначає наступне.

Дійсно, ДПІ у м.Рівне подано до
Рівненського окружного
адміністративного суду позов заяву
заяви про нарахування та стягнення в
дохід держави податкових зобов'язань.
Ухвалою Рівненського окружного
адміністративного суду від 12 липня 2011
року у справі № 2а/1770/2486/2011, залишеною
без змін ухвалою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 13.09.2011 року, позовну заяву ДПІ у м.
Рівному повернено позивачу.

Підпункт 20.1.38 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України надає
органу державної податкової служби
право звертатися з позовом до платника
податків щодо нарахування та сплати
податкових зобов'язань, коригування
від'ємного значення об'єкта
оподаткування або інших показників
податкової звітності у результаті
застосування звичайних цін.

Водночас при реалізації зазначеного
права необхідно враховувати
кореспондування приписів підпункту
20.1.38 пункту 20.1 статті 20 Податкового
кодексу України з іншими нормами, а
саме із змістом статей 39, 54 та 58
Податкового кодексу України.

Однак, згідно з пунктом 1 Прикінцевих
положень розділу ХІХ Податкового
кодексу України стаття 39 цього кодексу
набирає чинності з 01.01.2013 року

Отже, до 01.01.2013 року у податкових
органів в особі їх керівників відсутнє
право звертатися з позовом до платника
податків щодо нарахування та сплати
податкових зобов'язань, коригування
від'ємного значення об'єкта
оподаткування або інших показників
податкової звітності у результаті
застосування звичайних цін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28.10.2013 року касаційна
скарга Державної податкової інспекції
у м.Рівному задоволена частково,
постанова Рівненського окружного
адміністративного суду від 15.06.2012 року
та ухвала Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 24.01.2013 року
скасовані. Справа направлена на новий
розгляд до Рівненського окружного
адміністративного суду.

Як вбачається з вказаної ухвали, судами
попередніх інстанцій, з урахуванням
зазначених норм права, не досліджено
питання прийняття податкової вимоги в
розрізі з моментом узгодження
податкових зобов'язань, визначених
податковими повідомленнями-рішеннями
від 20.01.2011 № , № , що
встановлювало б наявність чи
відсутність податкового боргу в
позивача.

Також судами обох інстанцій не
досліджувалось питання щодо розміру
податкового боргу, визначеного
податковою вимогою, в залежності від
розміру податкових зобов'язань з
податку на додану вартість та податку
на прибуток, узгоджених та не сплачених
платником на момент прийняття такої
вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 КАС України,
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення, є обов'язковими для суду
першої чи апеляційної інстанції при
розгляді справи.

Судом першої інстанції досліджено
обставини прийняття спірної
податкової вимоги в розрізі з моментом
узгодження податкових зобов'язань,
визначених податковими
повідомленнями-рішеннями від 20.01.2011 №
, № . Окрім того, на вимогу
суду контролюючим органом надано
облікові картки позивача, розрахунки
виникнення податкової заборгованості
позивача, розрахунки пені, обчисленої
на виявлені суми заниження податкових
зобов'язань (т. ІІ, а.с. 88-91), що
підтверджують розмір податкового
боргу позивача, визначеного податковою
вимогою від 26.03.2012 рок №183.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідач,
заперечуючи проти позову,
правомірність своїх дій щодо винесення
спірної податкової вимоги довів. З
огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно відмовив в
задоволенні позову.

Отже, суд першої інстанції, виконавши
всі вимоги процесуального
законодавства, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, постановив обґрунтоване
рішення, в якому повно відображені
обставини, що мають значення для
справи. Висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх перегляду з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "ПВКФ Терен" залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"20" грудня 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Є.М. Мацький

судді:
В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "04" березня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Приватне підприємство
"ПВКФ Терен"
вул.Старицького,37А,м.Рівне,33000

3- відповідачу: Державна податкова
інспекція у м.Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області вул.Відінська,8,м.Рівне,33023