Справа № 2а-8/11/1504
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/30016/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Черпіцької Л.Т.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Березівської міської
ради, Березівського районного відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконним
правового акту за касаційними скаргами
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів та Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві на ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 15 березня 2012 року та постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2010 року позивачка звернулася
в суд із позовом до Березівської
міської ради, Березівського районного
відділу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
незаконним правового акту.

Постановою Березівського районного
суду Одеської області вія 01 квітня 2011
року позов задоволено частково.

Ухвалою Березівського районного суду
Одеської області вія 04 квітня 2011 року,
суд за власною ініціативою постановив
ухвалу про виправлення описки, яка була
допущена при проголошенні та написанні
резолютивної частини постанови, а саме
замість слів «Керуючись ст..ст. 11, 71,86,
160-162 КАС України» помилково записано
«Керуючись ст..ст. 10,11, 209, 217, 218 ЦПК
України».

Не погоджуючись із ухвалою суду першої
інстанції від 04 квітня 2011 року та
постановою суду першої інстанції від 01
квітня 2011 року, відповідачі звернулися
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2012 року апеляційну скаргу відповідача
залишено без задоволення, ухвалу суду
першої інстанції залишено без змін.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року апеляційну скаргу відповідачів
задоволено частково, постанову суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нову постанову, якою в частині
задоволення позову відмовлено, в іншій
частині закрито провадження по справі.

Не погоджуючись із ухвалою від 15
березня 2012 року та постановою суду
апеляційної інстанції від 16 жовтня 2012
року, позивач та відповідач звернулися
із касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
позивачка просить скасувати постанову
суду апеляційної інстанції, залишивши
постанову суду першої інстанції в силі,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального
права.. У касаційній скарзі, відповідач
просить скасувати судове рішення,
апеляційної інстанції від 15 березня 2012
року.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.. 169 КАС України,
суд може з власної ініціативи
виправити допущені в судовому рішенні
цього суду описки,незалежно від того
набрало судове рішення законної сили
чи ні.

При проголошенні вступної та
регулятивної частини судом допущено
описку: замість слів «Керуючись ст..ст.
11, 71,86, 160-162 КАС України» помилково
записано «Керуючись ст..ст. 10,11, 209, 217, 218
ЦПК України». Дана помилка є опискою, що
підтверджується матеріалами справи,
оскільки даний публічно-правовий спір
розглядався в порядку
адміністративного судочинства згідно
Кодексу адміністративного судочинства
України. Судом правомірно виправлено
описку згідно вимог ст.. 169 КАС України.

Ухвалюючи рішення від 15 березня 2012
року, суд апеляційної інстанції діяв у
межах та у спосіб, передбачений
процесуальним законом.

Щодо постанови суду апеляційної
інстанції від 16 жовтня 2012 року, суд
касаційної інстанції вказує наступне.

Судом встановлено, що На підставі
рішення виконавчого комітету
Березівської міської ради «Про
приватизацію квартири» №01-07 від 18
січня 2005 року ОСОБА_2 отримала у
приватну власність двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1 та зареєструвала її в
КП «Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості» 14 березня 2005 року.

Згідно домової книги та довідки
виконавчого комітету Березівської
міської ради, за вказаною адресою з 07
листопада 2008 року зареєстровані донька
і онучка позивачки.

Квитанціями №№349 і 350 підтверджується,
що позивачкою З вересня 2004 року
сплачено 4 200 грн. за придбання квартири
і 656 грн. - за погашення заборгованості
ОСОБА_6 по квартирній платі.

Згідно з поясненнями ОСОБА_6, він разом
зі своєю сім'єю на підставі ордера.
Виданого Березівським підприємством
«Райагробуд» 11 лютого 1992 року вселився
у окрему кімнату гуртожитку, яка в
подальшому була визначена як квартира
АДРЕСА_1, та й зареєструвався за
вказаною адресою.

Ордер від 11 лютого 1992 року, виписаний
відповідачеві начальником
Березівського райагробуда, суперечить
вимогам ст.. 58 ЖК УРСР, п.69 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень в Українській РСР і Додатку
№7 до них.

Рішенням від 10 грудня 2009 року міський
голова скасував своє рішення №01-07 від 18
січня 2005 року про видачу позивачці
свідоцтва про право власності на
квартиру АДРЕСА_1 та 28 січня 2010 року
виніс нове рішення за №01-14, яким видав
ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5
Свідоцтво про право власності на
квартиру, серії САС №194851.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та закриваючи провадження,
суд апеляційної інстанції зазначив про
те, що Суд першої інстанції грубо
порушив норми процесуального права,
фактично вирішивши справу за рік до
завершення її розгляду. Так, про
протиправність оскаржених рішень та
необхідність порушення кримінальної
справи у зв'язку з їх прийняттям, суддя
Дєтков О.Я. з їв прокурору Одеської
області у своєму листі від 04 червня 2010
року (а.с.40), тобто наступного дня після
першого судового засідання.

Крім того, судом першої інстанції не
встановлено, що в адміністративному
позові, пред'явленому до Березівської
міської ради, оскаржуються рішення
виконавчого комітету цієї ради, з чого
слідує, що позивач звернувся не до тієї
особи, яка повинна відповідати за
адміністративним позовом.

З огляду на викладене, ухвала та
постанова суду апеляційної інстанції
відповідає обставинам справи наданим
доказам та нормам процесуального
права.

Доводи касаційних скарг висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційних скаргах, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3
залишити без задоволення, ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2012 року та постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді