Справа № 640/20873/13-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 р.Справа № 640/20873/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського
районного суду м. Харкова від
20.12.2013р. по справі № 640/20873/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м.Харкова

про зобов'язання здійснити
перерахунок, нарахування та стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИЛА:

25.11.2013р. ОСОБА_1 (надалі - позивач)
звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Фрунзенському районі м. Харкова
(надалі - відповідач) про зобов'язання
здійснити перерахунок, нарахування та
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги дітям
війни за 2013р.

Постановою Київського районного суду
м. Харкова від 20.12.13р. в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Харкова про зобов'язання
здійснити перерахунок, нарахування та
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги дітям
війни відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подала
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду першої інстанції
скасувати, прийняти нову постанову про
задоволення позовних вимог. Заявниця
посилається на порушення судом першої
інстанції норм ст. 19, 68, п. 1 ч. 3 ст. 129
Конституції України та вважає
неправомірним застосування до спірних
правовідносин норм Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік" та
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.12.2011 року №1381.

Відповідач заперечень на апеляційну
скаргу до суду не подав.

Виходячи з приписів п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України справа розглядається у порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач відповідно до ст.1 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" є дитиною війни та за приписами
ст.6 цього закону має право на отримання
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" встановлено, що у 2013
році норми і положення статей 5 та 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" (Відомості Верховної Ради
України, 2005 р., N 4, ст. 94 із наступними
змінами) застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Колегія суддів зазначає, що метою і
особливістю закону про Державний
бюджет України є забезпечення належних
умов для реалізації положень інших
законів України, які передбачають
фінансові зобов'язання держави перед
громадянами, спрямовані на їх
соціальний захист, у тому числі й
надання пільг, компенсацій і гарантій
(пункт 4 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі про
соціальні гарантії громадян).

Бюджетна система України будується на
засадах справедливого і
неупередженого розподілу суспільного
багатства між громадянами і
територіальними громадами; держава
прагне до збалансованості бюджету
України (частини перша, третя статті 95
Основного Закону України).

У Рішенні Конституційного Суду України
від 27 листопада 2008 року N 26-рп/2008 у
справі про збалансованість бюджету
Конституційний Суд України вказав, що
положення частини третьої статті 95
Конституції України щодо прагнення
держави до збалансованості бюджету
України у системному зв'язку з
положеннями частини другої цієї
статті, статті 46 Конституції України
треба розуміти як намагання держави
при визначенні законом про Державний
бюджет України доходів і видатків та
прийнятті законів, інших
нормативно-правових актів, які можуть
вплинути на доходну і видаткову
частини бюджету, дотримуватися
рівномірного співвідношення між ними.
У Рішенні від 16 березня 2004 року N 6-рп/2004
Конституційний Суд України також
наголосив, що прагнення держави до
збалансованості та наповнення бюджету
України реалізується через визначення
джерел надходження до державного
бюджету і потреб на видатки.

У пункті 11 частини першої статті 40
Бюджетного кодексу України
встановлено, що предметом регулювання
закону про Державний бюджет України є
додаткові положення, що регламентують
процес виконання бюджету.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що пункт 4 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" встановлює механізм
реалізації положень Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" та
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин. Враховуючи викладене,
посилання позивачки у апеляційній
скарзі на протиправність застосування
судом першої інстанції норм Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" є необґрунтованими.

На реалізацію передбаченого чинним
законодавством повноваження,
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 28.12.2011 року №1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»,
яка набрала чинності з 01.01.2012 року.
Пунктом 4 вказаної постанови зазначено,
що дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" і "Про жертви
нацистських переслідувань") до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене
статтею 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
провадиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

З огляду на зазначене, вважаючи
правомірним встановлений Кабінетом
Міністрів України розмір підвищення до
пенсії дітям війни з урахуванням
приписів Закону України "Про Державний
бюджет на 2013 рік", колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо правомірної відмови
ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

постанову Київського районного суду м.
Харкова від 20.12.2013р. по справі №
640/20873/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А.

Помічник судді
Цюпак О.П.