Справа № 826/16121/13-а
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. при секретарі судового
засідання Берко А.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Девелопмент
Констракшн Холдінг"до Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києвіпровизнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень
представника позивача - Некрасова О.С.
(довіреність б/н від 04.10.2013),
представника відповідача - Іващенко
О.С. (довіреність № 1574/9/10-05 від 08.08.2013),
на підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 13.02.2014
проголосив вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Девелопмент
Констракшн Холдінг" звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень №
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує наступним.
Надані позивачем до перевірки первинні
документи належним чином засвідчують
той факт, що господарська операція за
договором № БВ255-11 від 17.11.2011 була саме
операцією з купівлі - продажу цінних
паперів, а не надання поворотної
фінансової допомоги.
Висновки відповідача щодо завищення
позивачем показника рядка 06 „Інші
витрати" не підтверджені посиланнями
на норми діючого законодавства та
документи на підставі яких встановлено
відповідне завищення.
Також позивач посилався на те, що
операції з купівлі - продажу векселів
здійснені ним в період щодо якого була
проведена перевірка були оформлені
відповідно до вимог чинного та
належним чином відображені в
податковому та бухгалтерському обліку.
Водночас позивач зазначив про те, що у
листопаді 2011 року в нього не виникало
податкового зобов'язання внаслідок
отримання грошових коштів від ТОВ
«Ексант Файненшнл Едвайзер», а
фінансово - господарські
взаємовідносини з контрагентами ТОВ
Торговий будинок „Східна Україна" та
ТОВ "Онікс компані ЛТД " мали реальний
характер, та за ними було отримано
товар використаний ним у власній
господарській діяльності та з метою
отримання прибутку, а документи
бухгалтерського та податкового
обліків за цими операціями були
оформлені у відповідності до вимог
податкового законодавства.
У судовому засіданні 13.02.2014
представники позивача підтримали
позовні вимоги та просили суд
задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач проти позовних вимог
заперечив, через канцелярію суду 29.10.2013
надав письмові заперечення, у яких
просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю.
Доводи відповідача викладені в
письмових запереченнях та наведені
його представником під час судового
засідання аналогічні доводам та
висновкам викладеним в акті перевірки
№ 1073/22-205/34481556 від 01.04.2013.
У судовому засіданні 13.02.2014 представник
відповідача заперечив проти позовних
вимог та просив суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача суд , -
В період з 11.02.2013 по 25.03.2013 Державною
податковою інспекцією у Подільському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві проведена документальна
планова виїзна перевірка Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Девелопмент Констракшн Холдінг" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2011 по 31.12.2012.
За результатам перевірки складено акт
№ 1073/22-205/34481556 від 01.04.2013, яким
встановлено порушення підпункту 14.1.257
пункту 14.1 статті 14, пункту 46.1 статті 46,
пункту 54.1 статті 54, підпункту 135.5.4
пункту 135.5 статті 135, пунктів 138.2, 138.5
статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139, пункту 150.1 статті 150
Податкового кодексу України в
результаті чого встановлено завищення
від'ємного значення об'єкту
оподаткування від усіх видів
діяльності на 7 967 664, 00 грн.,
порушення підпунктів 199.1 та 199.3 статті
199 Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено від'ємне
До такого висновку податковий орган
дійшов виходячи з наступного.
Між ТОВ «Девелопмент Констракшн
холдінг» та ТОВ «Українська
металургійна компанія» укладено
договір купівлі-продажу цінних паперів
від 17.1 1.2011, відповідно до якого
продавець зобов'язується передати у
власність купця інвестиційні
сертифікати емітентом яких є ТОВ «КУА
Згідно підпункту 2.1.1 пункту 2.1
зазначеного договору продавець
зобов'язаний передати покупцю у
власність цінні папери до 20.01.12.
Відповідно до додаткової угоди від
23.01.2012 до договору купівлі-продажу
цінних паперів від 17.11.2011 сторонами
вирішено, що з моменту підписання
додаткової угоди договір
купівлі-продажу цінних паперів втрачає
свою юридичну силу, в зв'язку з чим
продавець зобов'язаний перерахувати на
рахунок покупця грошові кошти, раніше
отримані ним 17.11.2011 в сумі 20245444,00 грн. в
строк до 30.12.2012.
Згідно додаткової угоди № 1 від 29.12.2012
до зазначеного договору сторони
вирішили що продавець зобов'язаний
перерахувати на рахунок покупця
грошові кошти, раніше отримані ним
17.11.2011 в сумі 20 245 444грн. в строк до 30.12.2013.
Відповідно до наданих до перевірки
документів ТОВ «Девелопмент
Констракшн холдінг» не підтверджено
включення до складу валового доходу 4
кварталу 2011 року та послідуючих
звітних періодів суми отриманої
попередньої оплати від ТОВ «Українська
металургійна компанія» та встановлено
відсутність документального
підтвердження стосовно здійснення
операції з реалізації цінних паперів.
З огляду на зазначене податковий орган
дійшов висновку про те, що фактично за
змістом господарської операції,
перевіреним підприємством використано
протягом періоду з 17.11.2011 по 31.12.2012
грошові кошти ТОВ «Українська
металургійна компанія» в якості
отриманої поворотної фінансової
допомоги, з огляду на що враховуючи те,
що до складу підприємств зазначених у
відомості нарахування умовно
нарахованих відсотків (на суми
отриманої та не повернутої фінансової
допомоги) підприємство ТОВ «Українська
металургійна компанія» не внесено, то
показник рядка 3.10.1 «Умовно нараховані
проценти на суму поворотної фінансової
допомоги, що залишилась неповернутою
на кінець звітного (податкового)
періоду» ТОВ «Девелопмент Констракшн
холдінг» було занижено на 1 705
Проведеною перевіркою відображеного
показника за 3-4 квартали 2011року в сумі
9 161 312 грн., за 2012 рік в сумі 26 528 339грн.,
на підставі таких документів:
банківських виписок, договорів, актів
виконаних робіт (наданих послуг),
рахунків-фактур, відомостей валових
доходів, оборотно-сальдових відомостей
по рахунках 361, 311, 70, 701, 702, встановлено
невідповідність задекларованих
суб'єктом господарювання показників у
рядку 06 Декларацій «Інші витрати», а
саме по рядку 06.5 «Від'ємне значення
об'єкта оподаткування попереднього
звітного (податкового) року (від'ємне
значення рядка 07 Податкової декларації
за попередній звітний (податковий) рік),
в т.ч. по періодах: 2-3 квартали 2011 року
занижено на 1042грн.; 2-4 квартали 2011 року
завищено на 1598696 грн.; 1 квартал 2012
року завищено на 1598696 грн.; півріччя 2012
року завищено на 399674грн.; 3 квартали 2012
завищено на 399674грн.; за 2012 рік завищено
Під час перевірки встановлено, що між
ТОВ «Девелопмент Констракшин Холдінг»
та ПАТ "Закритий недиверсифікований
венчурний корпоративний інвестиційний
фонд "Смарт Систем AM", яке діє в
інтересах пайового венчурного
інвестиційного фонду «Смарт інвест»
недиверсифікованоговиду закритого
типу від імені та за дорученням якого
діє Повірений - ТОВ «ДМ БРОК», укладено
договір купівлі-продажу цінних паперів
(векселів) № БВ 211-11 від 25.10.2011.
Перевіркою встановлено, що вартість
придбання зазначених векселів
перевищила вартість їх продажу та
різниця в цінах становила більше 20%.
При цьому встановлено, що одним із
засновників ТОВ «Девелопмент
Констракшин Холдінг» є ОСОБА_3, який в
той же час є одним із засновників ТОВ
"НЬЮ СИСТЕМС ХОЛДІНГ" та ТОВ «Нью
Системе Ре», яке є засновником ПАТ
"Закритий недиверсифікований
венчурний корпоративний інвестиційний
фонд "Смарт Систем AM". Крім того,
підприємство ТОВ "НЬЮ СИСТЕМС ХОЛДІНГ"
є засновником ТОВ «МС 4», яке є
векселедавцем векселів, що були
предметом договору № БВ 211-11 від 25.10.11.
З огляду на зазначене податковий орган
дійшов висновку про те, що ТОВ
«Девелопмент Констракшин Холдінг»
було занижено прибуток по операціях з
продажу цінних паперів пов'язаним
особам результат яких відображено в
рядку 3 додатку «Цінні папери» до
декларації з податку на прибуток
підприємств на загальну суму 2362551 грн.
В ході проведення перевірки було
встановлено, що ТОВ «Девелопмент
Констракшин Холдінг» в період з 01.07.2011
по 31.12.2012 укладались договори
купівлі-продажу простих векселів.
Пунктом 1.3 зазначених договорів
купівлі-продажу цінних паперів
встановлено, що векселі мають бути
переданими за іменним індосаментом, що
оформляється актом прийому-передачі
цінних паперів, який є невід'ємною
Під час проведення перевірки ТОВ
«Девелопмент Констракшин Холдінг» не
надало підтвердження щодо переходу
права власності (індосаментний ряд) по
простих векселях придбаних у ПАТ
„Закритий недиверсифікований
венчурний корпоративний інвестиційний
фонд „Старт Систем АМ" та ПАТ ЗНВ КІФ
Старт Капітал, а саме, серії АА № 1115180
від 21.03.2008, серії АА № 1115077 від 11.03.2008,
серії АА № 1115099 від 11.03.2008, серії АА №
1115100 від 11.03.2008, серії АА № 1115115 від
25.04.2008, серії АА № 1115116 від 25.04.2008, серії
АА № 1115154 від 21.03.2008, серії АА № 1115158 від
21.03.2008 та серії АА№ 1115222 від 25.04.2008.
З огляду на зазначене податковий орган
дійшов висновку про те, що операції з
придбання зазначених простих векселів
документально належним чином не
підтверджені з огляду на що ТОВ
«Девелопмент Констракшин Холдінг»
завищено витрати з придбання цінних
паперів на загальну суму 12 005 100,00 грн.
ТОВ «Девелопмент Констракшин Холдінг»
надано до перевірки відомість обліку
векселів пo pax. 352 «Інші поточні
фінансові інвестиції».
Згідно записів в даній відомості
вартість придбання векселів за період
з 01.07.2011 по 31.12.2012 склала 307 973 657,94грн., що
перевищує показник вказаний в додатку
«Цінні папери» за цей же період в
загальному розмірі 307 978 658грн. на 5000грн.,
з огляд на що внаслідок віднесення до
податкової звітності перекручених
даних, які не відповідають показникам
бухгалтерського обліку, ТОВ
«Девелопмент Констракшин Холдінг»
завищено витрати з придбання цінних
паперів - простих векселів на загальну
Між ТОВ «Девелопмент Констракшн
Холдінг» та ТОВ «Нью системс Холдінг»
укладено договір купівлі-продажу
цінних паперів № БВ 154-11 від 15.09.2011,
предметом якого є придбання простого
векселю № АА 1115548, емітованого
підприємством ТОВ «Лерсон».
Дата виписки векселю 23.12.2008, дата
погашення 23.12.2017, номінальна вартість
векселя 15 266 354грн., вартість придбання
векселю зазначена в договорі склала
Перевіреним підприємством надано до
перевірки відомість обліку векселів по
pax. 352 «Інші поточні фінансові
інвестиції». Згідно запису в даній
відомості, вартість придбання простого
векселя № АА 11155487 вказана по дебету pax.
352 в сумі 15 267 000грн.. що на 7000грн.
перевищує суму вартості векселю
вказану в договорі на придбання
Внаслідок невідповідності даних бух
обліку pax. 352 «Інші поточні фінансові
інвестиції» по оприбуткуванню векселю
№ 1115548, даним первинних документів з
придбання цього ж векселю ТОВ
«Девелопмент Констракшн Холдінг»
завищено витрати за № квартал 2011 року
Під час проведення перевірки
показників відображених у рядку 8
колонка Б Декларації «Коригування на
основі попередніх звітних періодів»
показників за період з 01.07.2011 по 31.12.2012 у
загальній сумі (-) 206533грн. встановлено,
що підприємство здійснювало
коригування податкових зобов'язань з
податку на додану вартість.
На даний показник мали вплив операції з
коригування до зменшення обсягів
надання послуг ТОВ «Ексант Файненшнл
Станом на 01.07.2011 по К-ту pax.681 «Розрахунки
за авансами одержаними в національній
валюті» по розрахунках з даним
покупцем враховувалася кредиторська
заборгованість за отриманим авансом в
сумі 927200грн.( в т.ч. ПДВ 154533,33грн.)
В ході перевіреного періоду (листопад
2011) додатково отримано 306 834,9грн., в т.ч.
податкового зобов'язання не включено.
Також відображено реалізацію покупцю
по pax. 3614 «Розрахунки з вітчизняними
покупцями" в сумі 5165,10 грн.. в т.ч. ПДВ
860,85грн.. суму ПДВ до складу податкового
зобов'язання не включено.
Загальна сума боргу перед покупцем
становила 1 234 034,9грн. В листопаді 2011
року суму отриманої від покупця
попередньої оплати повернуто в повному
До ДПІ у Подільському р-ні м.Києва
перевіреним підприємством подано
розрахунок коригування сум податку на
додану вартість до податкової
декларації за листопад 2011 року в якому
зменшено обсяг поставки на 1239200грн.. в
т.ч. податкове зобов'язання по
операціях з ТОВ «Ексант Файненшл
Едвайзерз» на суму ПДВ в розмірі
за податковою накладною № 131 від 25.12.2009
обсяг (-) 500000грн., ПДВ на суму (-) 100000грн.
за податковою накладною № 131 від 25.12.2009
за податковою накладною № 140 від 30.12.2009
обсяг (-) 282666,67грн., на суму (-) 56
Разом: обсяг (-) 1032667грн, ПДВ (-) 206533грн.
З огляду на зазначене перевіркою
встановлено, що суму ПДВ з попередньої
та обсягу поставки в розмірі 5165,1грн.
(ПДВ 860,85грн.), до складу податкового
зобов'язання в листопаді 2011 року не
включено, але при поверненні
попередньої оплати відкориговано до
зменшення ПДВ обчислений з загальної
суми (1234034,9+5165,1=1239200грн.), з огляду на що
занижено суму податкового зобов'язання
В перевіряємому періоді ТОВ
«Девелопмент Констракшн Холдінг» мало
фінансово - господарські
взаємовідносини з контрагентами ТОВ
Торговий будинок „Східна Україна" та
ТОВ „Онікс компані ЛТД" за рахунок яких
було сформовано податковий кредит.
Згідно бази автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України між
сумами задекларованих постачальником
податкових зобов'язань та сумою
податкового кредиту задекларованого
ТОВ «Девелопмент Констракшн Холдінг»
міститьcя розбіжність за квітень
2012року в сумі 768,5грн., та за червень
2012року в сумі 349,44грн.
Відповідно до листа № 5244/7/22-42 від 10.08.2012
отриманого від ДПІ у Подільському
районі м. Києва фахівцями ДПІ у
Дзержинському р-ні м. Харкова ДПС, за
наслідками перевірки ТОВ ТБ «Східна
Україна» складено акт № 721/2305/34015418 від
10.08.2012 про результати перевірки
дотримання вимог податкового та
валютного законодавства, яким
встановлено відсутність господарських
операцій з поставок товарів (робіт,
послуг) в квітні 2012року на суму 4611грн., в
т.ч. ПДВ 768,5грн., в червні 2012 року на суму
2096,64грн., в т.ч. ПДВ 349,44грн., на адресу
підприємства ТОВ «Девелопмент
Констракшн Холдінг».
ДПІ у Подільському р-ні м.Києва
отримано з ДПІ у Солом'янському р-ні м.
Києва листом №2126/7/22.4-09 від 15.03.2012 акт
№531/22.4-13/37817014 від 15.03.2013 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "ОНІКС КОМПАНІ ЛТД" щодо
підтвердження господарських відносин
із ТОВ "ТД ОСА", ТОВ"АЛЬФА КАРГО-ТРАНС",
ТОВ"КОНСТАНТА ІНКОРПОРЕЙТЕД" за період
січень-березень 2012 року, відповідно до
якого згідно з інформацією електронних
баз даних ДПІ у Солом'янському районі м.
Києва ДПС стан платника податків ТОВ
«Онікс Компані ЛТД» - 9 «Направлено
повідомлення про відсутність за
місцезнаходженням» та службовою
запискою ГВПМ ДПІ у Солом'янському
районі м. Києва ДПС №530/7/07-09 від 12.03.2013
було повідомлено про відсутність ТОВ
«Онікс Компані ЛТД» за адресою
Також зазначеним актом встановлено
відсутність поставок товарів (робіт,
послуг) від постачальників до
підприємства - покупця ТОВ «Онікс
Компані ЛТД», з огляду на що відсутні і
поставки від ТОВ «Онікс Компані ЛТД»
до підприємств - покупців.
З огляду на зазначене податковий орган
дійшов висновку про те, що відсутність
фактичного здійснення фінансово -
господарських взаємовідносин між ТОВ
«Девелопмент Констракшн Холдінг» та
контрагентами ТОВ Торговий будинок
„Східна Україна" та ТОВ „Онікс компані
15.04.2013 на підставі акта перевірки №
1073/22-205/34481556 від 01.04.2013 прийняті
податкові повідомлення - рішення, №
зобов'язання за платежем податок на
прибуток приватних підприємств на
загальну суму 1 724 120,00 грн., у тому
числі за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) на 344 824,00 грн.,
значення об'єкта оподаткування від
усіх видів діяльності податком на
прибуток за 2012 рік на
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
на загальну суму 356935,00 грн., у тому числі
за штрафними (фінансовими) санкціями
зменшено розмір від'ємного значення
рядка 24 декларації з податку на додану
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Девелопмент
Констракшн Холдінг" до Головного
управління Міндоходів у м. Києві була
подана скарга на податкові
про результати розгляду первинної
скарги № 1491/10/12-1-03 від 27.06.2013 залишена
без задоволення, а податкові
повідомлення - рішення без змін.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Девелопмент
Констракшн Холдінг" до Міністерства
доходів та зборів України була подана
скарга на податкові повідомлення -
рішення № від 15.04.2013, № від
15.04.2013, № від 15.04.2013, № від
15.04.2013, яка рішенням про результати
розгляду повторної скарги №
10497/6/99-99-10-01-15 від 05.09.2013 залишена без
задоволення, а податкові повідомлення -
рішення без змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Девелопмент
Констракшн Холдінг" не погоджуючись з
податковими повідомлення - рішеннями №
від 15.04.2013, № від 15.04.2013,
№ від 15.04.2013, № від 15.04.2013,
вважаючи їх протиправними та такими, що
підлягають скасуванню звернулось з
відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з пунктом 4 статті 7 Кодексу
адміністративного судочинства України
принципами адміністративного
судочинства є змагальність сторін,
диспозитивність та офіційне з'ясування
всіх обставин у справі.

Суть офіційного з'ясування всіх
обставин у справі визначена в частинах
четвертій та п'ятій статті 11 цього
Кодексу, якими встановлено, що суд
вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Принцип офіційного з'ясування всіх
обставин справи зобов'язує суд
встановити обставини справи для
забезпечення прийняття правосудного
рішення, в тому числі незалежно від
посилань чи доводів сторін.

При розгляді справи судом було
перевірено чи мали операції між
позивачем та контрагентами ТОВ
Торговий будинок „Східна Україна" та
ТОВ „Онікс компані ЛТД" реальний
товарний характер, можливість
здійснення таких операцій з
урахуванням оперативності проведення
операцій та віддаленості контрагентів
один від одного, подальше використання
позивачем отриманих товарів.

При цьому, суд виходив з того, що
наявність у покупця належно оформлених
документів, які відповідно до закону
необхідні для віднесення певних сум до
податкового кредиту, зокрема виданих
продавцями податкових накладних, не є
безумовною підставою для
відшкодування податку на додану
вартість в подальшому, якщо податковий
орган доведе, що відомості в таких
документах не відповідають дійсності,
наприклад, у випадку, коли не
проводилися самі операції. Також, судом
було зобов'язано позивача та
відповідача надати всі наявні докази
на обґрунтування їх правових позицій.

З матеріалів справи та пояснень
представника позивача вбачається, що
позивач, у період, який перевірявся
податковим органом, мав правовідносини
з контрагентами ТОВ Торговий будинок
„Східна Україна" та ТОВ „Онікс компані
ЛТД".

Факт отримання позивачем товару від
зазначених контрагентів
підтверджується видатковими
накладними та накладними, копії яких
наявні в матеріалах справи.

На підтвердження факту здійснення
оплати за товар отриманий від ТОВ
Торговий будинок „Східна Україна" та
ТОВ „Онікс компані ЛТД" позивачем
надано суду копії платіжних доручень.

Отримані від ТОВ Торговий будинок
„Східна Україна", вебкамери, навушники,
картриджі, модулі пам'яті та від ТОВ
„Онікс компані ЛТД" візитні карточки
були використані позивачем у власній
господарській діяльності та з метою
отримання прибутку, а саме, при
організації виробничого процесу.

Відповідачем доказів, які б
спростовували пояснення позивача та
наданні ним докази суду не надано.
Зокрема, відповідачем не надано
доказів того, що ТОВ Торговий будинок
„Східна Україна" та ТОВ „Онікс компані
ЛТД" не відобразило у своїй податковій
звітності операції з позивачем, а
також, що ним не було сплачено податок
на додану вартість з вказаних операцій.
Відтак, відповідачем не спростовано
доводів позивача та доказів, наявних у
матеріалах справи, які доводять
товарність та реальність
господарських операцій між позивачем
та контрагентам ТОВ Торговий будинок
„Східна Україна" та ТОВ „Онікс компані
ЛТД".

Посилання відповідача на №531/22.4-13/37817014
від 15.03.2013 про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "ОНІКС КОМПАНІ
ЛТД" щодо підтвердження господарських
відносин із ТОВ "ТД ОСА", ТОВ"АЛЬФА
КАРГО-ТРАНС", ТОВ"КОНСТАНТА
ІНКОРПОРЕЙТЕД" за період
січень-березень 2012 року, не приймаються
судом до уваги з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 4.4 розділу 4 Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок
затверджених наказом державної
податкової адміністрації України №236
від 22.04.2011 у разі встановлення фактів,
що не дають змогу провести зустрічну
звірку суб'єкта господарювання,
зокрема у зв'язку із зняттям з обліку,
встановленням відсутності суб'єкта
господарювання та/або його посадових
осіб за місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання (далі -
Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі
реєстрації довідок про результати
проведення зустрічної звірки (актів
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, неявки для підписання,
відмови від писання Довідки про
результати проведення зустрічної
звірки) (далі - Журнал реєстрації
довідок/актів) (додаток 4) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами ДПС України.

Таким чином, акт про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання складається не за
результатами проведення зустрічної
звірки чи перевірки суб'єкта
господарювання, а у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, з огляду на що
зазначений акт може бути лише носієм
інформації щодо наявності фактів, які
унеможливлюють проведення зустрічної
звірки та не може містити інформацію
щодо фінансово - господарських
відносин суб'єктів господарювання.

Таким чином, акт 531/22.4-13/37817014 від 15.03.2013
не можуть бути належними доказами на
підтвердження допущення позивачем
порушення норм податкового
законодавства.

Копії акту № 721/2305/34015418 від 10.08.2012
відповідачем суду надано не було, у той
час, як з аналізу змісту зазначеного
акту відображеного в акті перевірки
позивача вбачається, що правовідносини
між позивачем та ТОВ Торговий будинок
„Східна Україна" під час проведення
перевірки за результатами якої
складено акт № 721/2305/34015418 від 10.08.2012 не
досліджувались.

З огляду на викладене, а також
враховуючи той факт, що інших доказів
та обґрунтувань, крім зазначених, на
підтвердження відсутності у позивача
прав на формування податкового кредиту
за фінансово - господарськими
відносинами з контрагентами ТОВ
Торговий будинок „Східна Україна" та
ТОВ „Онікс компані ЛТД" відповідачем
суду не надано та не зазначено про
причини неможливості їх надання, суд
дійшов висновку про те, що господарські
операції між позивачем та зазначеними
мали реальний товарний характер.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України
встановлено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно із пунктом 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Реальність та товарність
господарських операцій між позивачем
та контрагентами ТОВ Торговий будинок
„Східна Україна" та ТОВ „Онікс компані
ЛТД" в ході судового розгляду справи
судом було встановлено, у зв'язку з чим
суд дійшов висновку, що у позивача було
право на формування податкового
кредиту по операціях з вказаними
контрагентами .

Щодо посилань відповідача на те, що
договір купівлі-продажу цінних паперів
від 17.11.2011, укладений між позивачем та
ТОВ "Українська металургійна компанія"
з урахуванням додаткових угод до нього
від 23.01.2012 та № 1 від 29.12.2012 за своїм
змістом є господарською операцією з
отримання поворотної фінансової
допомоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 42 Господарського
кодексу України підприємництво - це
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Частиною першою статті 43
Господарського кодексу України
встановлено, що підприємці мають
право без обмежень самостійно
здійснювати будь-яку підприємницьку
діяльність, яку не заборонено законом.

Статтею 44 Господарського кодексу
України визначено, що підприємництво
здійснюється на основі: вільного
вибору підприємцем видів
підприємницької діяльності;
самостійного формування підприємцем
програми діяльності, вибору
постачальників і споживачів продукції,
що виробляється, залучення
матеріально-технічних, фінансових та
інших видів ресурсів, використання
яких не обмежено законом, встановлення
цін на продукцію та послуги відповідно
до закону; вільного найму підприємцем
працівників; комерційного розрахунку
та власного комерційного ризику;
вільного розпорядження прибутком, що
залишається у підприємця після сплати
податків, зборів та інших платежів,
передбачених законом; самостійного
здійснення підприємцем
зовнішньоекономічної діяльності,
використання підприємцем належної
йому частки валютної виручки на свій
розсуд.

Таким чином, підприємство самостійно
вирішує який товар, в який період, по
яких цінах та в кого купувати, а органи
державної влади та їх посадові особи не
можуть втручатися в господарську
діяльність підприємця.

Відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
фінансова допомога - фінансова
допомога, надана на безповоротній або
поворотній основі. Поворотна фінансова
допомога - сума коштів, що надійшла
платнику податків у користування за
договором, який не передбачає
нарахування процентів або надання
інших видів компенсацій у вигляді
плати за користування такими коштами,
та є обов'язковою до повернення.

Cтаттею 655 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Таким чином, однією з основних ознак
поворотної фінансової допомоги є те, що
надання відповідних грошових коштів
здійснюється саме у користування
згідно відповідно договору, у той час,
як умовами договору купівлі - продажу
передбачено не надання коштів у
користування, а передання їх у
власність, як оплату за отриманий
товар.

З аналізу договору № БВ255-11 від 17.11.2011 та
укладених до нього додаткових угод
вбачається, що він за своєю суттю є
договором купівлі - продажу, а факт
виникнення у позивача обов'язку щодо
повернення отриманих за ним коштів
зумовлюється, тим, що сторони вирішили
його розірвати про що уклали додаткову
угоду до нього від 23.01.2012, якою
передбачено повернення позивачем
відповідних коштів.

Щодо посилань відповідача на факт
відсутності документів на
підтвердження факту здійснена
операції купівлі - продажу за договором
№ БВ255-11 від 17.11.2011, суд звертає увагу на
той факт, що відповідних документів і
не можу бути у позивача оскільки
відповідна операція не була завершена
у зв'язку з укладанням додаткової угоди
від 23.01.2012.

Сам по собі факт відстрочення
повернення отриманих позивачем коштів
з огляду на положення Господарського
кодексу України не може бути прийнятий
судом у якості належного обґрунтування
на підтвердження факту отримання
позивачем за договором № БВ255-11 від
17.11.2011 поворотної фінансової допомоги.

Крім того, суд звертає увагу на той
факт, що позивачем сума передоплати за
цінні папери за договором № БВ255-11 від
17.11.2011 була облікована у складі доходів
по операціях з цінними паперами у
декларації з податку на прибуток за 2-4
квартали 2011 року, та в подальшому у
зв'язку з розірванням договору
відповідний показник був
відкоригований шляхом подання
уточнюючої податкової декларації від
208.09.2012, копія якої наявна в матеріалах
справи.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку про необґрунтованість
посилань відповідача на той факт, що
кошти отримані за договором № БВ255-11
від 17.11.2011 є поворотною фінансовою
допомогою, а отже і відсутність у
позивача відповідно до положення
підпункту 135.5.5 пункту 135.5 статті 135
Податкового кодексу України обов'язку
щодо декларування зазначених коштів, у
складі оподатковуваного доходу.

Стосовно встановленої відповідачем в
акті перевірки № 1073/22-205/34481556 від 01.04.2013
невідповідності задекларованих
позивачем показників у рядку 06
Декларацій «Інші витрати», а саме по
рядку 06.5 «Від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього звітного
(податкового) року (від'ємне значення
рядка 07 Податкової декларації за
попередній звітний (податковий) рік), в
т.ч. по періодах: 2-3 квартали 2011 року
занижено на 1042грн.; 2-4 квартали 2011 року
завищено на 1598696 грн.; 1 квартал 2012 року
завищено на 1598696 грн.; півріччя 2012 року
завищено на 399674грн.; 3 квартали 2012
завищено на 399674грн.; за 2012 рік завищено
на 399674 грн. суд звертає увагу на
наступне.

Згідно з пунктами 4, 5 та 6 розділу І
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства затвердженого
наказ Державної податкової
адміністрації України № 984 від 22.12.2010 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.01.2011 за №34/18772 акт
документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. За
результатами документальної перевірки
в акті викладаються всі суттєві
обставини фінансово-господарської
діяльності платника податків, які
мають відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. Факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Підпунктом 5.2 пункту 5 розділу ІІ
зазначеного Порядку встановлено, що у
разі встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
необхідно: чітко викласти зміст
порушення з посиланням на конкретні
пункти і статті законодавчих актів, що
порушені платником податків, зазначити
період (місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень; зазначити первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення; у разі відсутності
первинних документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів; у разі відмови посадових
осіб платника податків або його
законних представників надати копії
документів посадовій (службовій) особі
органу державної податкової служби
така особа складає акт у довільній
формі, що засвідчує факт відмови, із
зазначенням посади, прізвища, імені, по
батькові платника податків (його
законного представника) та переліку
документів, які йому запропоновано
подати, факт про складання такого акта
відображається в акті документальної
перевірки; у разі надання посадовими
особами платника податків або його
законними представниками посадовим
(службовим) особам органу державної
податкової служби письмових пояснень
щодо встановлених порушень
податкового законодавства та/або
причин ненадання первинних та інших
документів, що підтверджують
встановлені порушення, або їх копій
факти про надання таких пояснень
необхідно відобразити в акті.

В акті № 1073/22-205/34481556 від 01.04.2013
відповідачем зазначено про
встановлення факту невідповідності
задекларованих позивачем показників у
рядку 06 Декларацій «Інші витрати», а
саме по рядку 06.5 «Від'ємне значення
об'єкта оподаткування попереднього
звітного (податкового) року (від'ємне
значення рядка 07 Податкової декларації
за попередній звітний (податковий) рік),
а також про завищення рядка 06
декларації з податку на прибуток
підприємств та допущення порушення
пункту 46.1 статті 46, пункту 54.1 статті 54,
пункту 150.1 статті 150 Податкового
кодексу України, в результаті, водночас
не зазначено зміст допущеного
позивачем порушення з посиланням на
конкретні пункти і статті законодавчих
актів, що порушені платником податків
та первинні документи, які засвідчують
факт вчиненні позивачем відповідного
порушення.

В додаткових поясненнях відповідачем
було зазначено про те, що фактично
позивачем порушено пункт 3 підрозділу 4
розділу ХХ Податкового кодексу
України, який врегульовує особливості
застосування пункту 150.1 статті 150
Податкового кодексу України, однак
зазначені посилання відповідача не
можуть бути прийняті судом до уваги з
огляду на те, що акті № 1073/22-205/34481556 від
01.04.2013 факт порушення позивачем пункту 3
підрозділу 4 розділу ХХ Податкового
кодексу України встановлено
встановлений не був, у той час, як
повноважень на встановлення факту
порушення платником податків вимог
податкового законодавства після
закінчення проведення перевірки
платника податків у податкового органу
відсутні.

Інших доказів та обґрунтувань, крім
наведених на підтвердження факту
допущення позивачем завищення рядка 06
декларації з податку на прибуток
підприємств та допущення порушення
пункту 46.1 статті 46, пункту 54.1 статті 54,
пункту 150.1 статті 150 Податкового
кодексу України відповідачем наведено
не було.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
в акті № 1073/22-205/34481556 від 01.04.2013 не
наведено зміст допущеного позивачем
порушення, в наслідок якого позивачем
невірно задекларовані показники у
рядку 06 Декларацій «Інші витрати», а
саме по рядку 06.5 «Від'ємне значення
об'єкта оподаткування попереднього
звітного (податкового) року (від'ємне
значення рядка 07 Податкової декларації
за попередній звітний (податковий) рік),
а саме, по періодах: 2-3 квартали 2011 року
занижено на 1042грн.; 2-4 квартали 2011 року
завищено на 1598696 грн.; 1 квартал 2012 року
завищено на 1598696 грн.; півріччя 2012 року
завищено на 399674грн.; 3 квартали 2012
завищено на 399674грн.; за 2012 рік завищено
на 399674грн., з посиланням на конкретні
пункти і статті законодавчих актів, що
порушені платником податків та
первинні документи, які засвідчують
факт вчиненні позивачем відповідного
порушення, а також не надано
відповідного належного обґрунтування
з документальним підтвердженням під
час судового засідання, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
висновку відповідача про допущення
позивачем порушення пункту 46.1 статті
46, пункту 54.1 статті 54, пункту 150.1 статті
150 Податкового кодексу України та
допущення завищення показника рядка 06
"Інші витрати" звітних податкових
декларацій.

Щодо встановленого відповідачем факту
невідповідності даних відомості
обліку векселів пo pax. 352 «Інші поточні
фінансові інвестиції» даним додатку
«Цінні папери» в наслідок чого
встановлено завищення позивачем
витрат з придбання цінних паперів -
простих векселів на загальну суму 5000,00
грн. суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до Інструкція про
застосування Плану рахунків
бухгалтерського обліку активів,
капіталу, зобов'язань і господарських
операцій підприємств і організацій
затвердженої наказом Міністерства
фінансів України № 291 від 30.11.1999 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 21.12.1999 за № 893/4186 на
рахунку 35 "Поточні фінансові
інвестиції" ведеться облік наявності
та руху поточних фінансових інвестицій
та еквівалентів грошових коштів, у тому
числі депозитних сертифікатів. Рахунок
35 "Поточні фінансові інвестиції" має
такі субрахунки: 351 "Еквіваленти
грошових коштів" ; 352 "Інші поточні
фінансові інвестиції". За дебетом
рахунку 35 "Поточні фінансові
інвестиції" відображається придбання
(надходження) еквівалентів грошових
коштів та поточних фінансових
інвестицій, за кредитом - зменшення їх
вартості та вибуття. Аналітичний облік
ведеться за видами фінансових
інвестицій із забезпеченням
можливості отримання інформації про
інвестиції як на території країни, так
і закордоном.

Пунктами 4 та 8 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 12 "Фінансові
інвестиції" затвердженого наказом
Міністерства фінансів України № 91 від
26.04.2000 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 17.05.2000 за
№ 284/4505 фінансові інвестиції первісно
оцінюються та відображаються у
бухгалтерському обліку за
собівартістю. Собівартість фінансової
інвестиції складається з ціни її
придбання, комісійних винагород, мита,
податків, зборів, обов'язкових платежів
та інших витрат, безпосередньо
пов'язаних з придбанням фінансової
інвестиції. Фінансові інвестиції (крім
інвестицій, що утримуються
підприємством до їх погашення або
обліковуються за методом участі в
капіталі) на дату балансу
відображаються за справедливою
вартістю. Сума збільшення або
зменшення балансової вартості
фінансових інвестицій на дату балансу
(крім інвестицій, що обліковуються за
методом участі в капіталі)
відображається у складі інших доходів
або інших витрат відповідно.

Відповідно до Інструкція про
застосування Плану рахунків
бухгалтерського обліку активів,
капіталу, зобов'язань і господарських
операцій підприємств і організацій
затвердженої наказом Міністерства
фінансів України № 291 від 30.11.1999 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 21.12.1999 за № 893/4186
рахунок 74 "Інші доходи" призначено для
обліку доходів, які виникають в процесі
діяльності, але не пов'язані з
операційною та фінансовою діяльністю
підприємства. За кредитом рахунку 74
"Інші доходи" відображається
збільшення (одержання) доходу, за
дебетом - належна сума непрямих
податків (податку на додану вартість,
акцизного збору та інших зборів
(обов'язкових платежів)) та списання в
порядку закриття на рахунок 79
"Фінансові результати". Рахунок 74 "Інші
доходи" має такі субрахунки: 741 "Дохід
від реалізації фінансових інвестицій" ;
742 "Дохід від відновлення корисності
активів" ; 744 "Дохід від неопераційної
курсової різниці"; 745 "Дохід від
безоплатно одержаних активів"; 746 "Інші
доходи". На субрахунку 741 "Дохід від
реалізації фінансових інвестицій"
узагальнюється інформація про доходи
від реалізації фінансових інвестицій.

Таким чином, для здійснення аналізу
доходів підприємства від реалізації
фінансових інвестицій дослідженню
підлягають показники рахунку 741 "Дохід
від реалізації фінансових інвестицій",
а не рахунку 352 "Інші фінансові
інвестиції".

На підтвердження правомірності
декларування доходів від реалізації
фінансових інвестицій позивачем
надано суду копії додатків ЦП до рядків
03.20 та 03.21 додатка ІД до податкових
декларацій з податку на прибуток
підприємств за 2011 та 2012 роки, з яких
вбачається, що дохід звітного
(податкового) періоду від операцій з
векселями (рядок 3.1) склав 434 596 772,00 грн.
та 44 121 800,00 грн. відповідно, та аналіз
рахунку 741 за 2011 та 2012 роки з якого
вбачається, що дохід від операцій з
векселями склав 434 596 772,00 грн. та 44 121 800,00
грн. відповідно.

З огляду на зазначене висновок
відповідача щодо віднесення позивачем
до податкової звітності перекручених
даних, які не відповідають показникам
бухгалтерського обліку, в наслідок
чого останнім завищено витрати з
придбання цінних паперів - простих
векселів на загальну суму 5000,00 грн. є
необґрунтованим та спростовується
наявними в матеріалах справи
документами.

Щодо встановлення відповідачем факту
того, що позивачем було занижено
прибуток по операціях з продажу цінних
паперів пов'язаним особам результат
яких відображено в рядку 3 додатку
«Цінні папери» до декларації з податку
на прибуток підприємств на загальну
суму 2362551 грн. по контракту № БВ 211-11 від
25.10.2011 суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 153.2.1 пункту 153.2
статті 153 Податкового кодексу України
дохід, отриманий платником податку від
продажу товарів (виконання робіт,
надання послуг) пов'язаним особам,
визначається відповідно до договірних
цін, але не менших від звичайних цін на
такі товари, роботи, послуги, що діяли
на дату такого продажу, у разі, якщо
договірна ціна на такі товари (роботи,
послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (роботи, послуги).

Згідно з пунктом 8 підрозділу 10 розділу
ХХ Податкового кодексу України у
випадках, визначених цим Кодексом, до
вступу в дію статті 39 цього Кодексу
застосовується пункт 1.20 статті 1 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств". Положення підпункту 1.20.10
пункту 1.20 статті 1 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
щодо донарахування податкових
зобов'язань платнику податку
податковим органом внаслідок
визначення звичайних цін за
процедурою, встановленою законом для
нарахування податкових зобов'язань за
непрямими методами, не застосовується.

Підпунктом 1.20.1 пункту 1.20 статті 1
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" встановлено, що
якщо цим пунктом не встановлено інше,
звичайною вважається ціна товарів
(робіт, послуг), визначена сторонами
договору. Якщо не доведене зворотне,
вважається, що така звичайна ціна
відповідає рівню справедливих
ринкових цін.

Відповідно до підпунктів 1.20.8 та 1.20.10
пункту 1.20 статті 1 зазначеного Закону
обов'язок доведення того, що ціна
договору не відповідає рівню звичайної
ціни у випадках, визначених цим
Законом, покладається на податковий
орган у порядку, встановленому законом.
При проведенні перевірки платника
податку податковий орган має право
надати запит, а платник податку
зобов'язаний обґрунтувати рівень
договірних цін або послатися на норми
абзацу першого підпункту 1.20.1 цього
пункту. Донарахування податкових
зобов'язань платника податку
податковим органом внаслідок
визначення звичайних цін здійснюється
за процедурою, встановленою законом
для нарахування податкових зобов'язань
за непрямими методами, а для платників
податку, визнаних природними
монополістами згідно із законом, -
також відповідно до принципів
регулювання цін, встановлених таким
законом. Податковий орган має право
застосувати звичайні ціни для
визначення бази оподаткування у
випадках, передбачених законом,
незалежно від виду господарської
операції, що здійснюється платником
цього податку, або податкового статусу
іншої сторони такої операції.

Таким чином дохід, отриманий платником
податку від продажу товарів (виконання
робіт, надання послуг) пов'язаним
особам, визначається відповідно до
договірних цін, але не менших від
звичайних цін, що діяли на дату такого
продажу, у разі, якщо договірна ціна на
такі товари (роботи, послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни, при цьому
обов'язок доведення того, що ціна
договору не відповідає рівню звичайної
ціни у покладається на податковий
орган.

Єдиним обґрунтуванням на
підтвердження того, що за договором №
БВ 211-11 від 25.10.2011 ціни на цінні папери
(векселі) були відмінними від звичайних
цін, відповідач посилається лише на
факт того, що вартість придбання
зазначених векселів перевищила
вартість їх продажу та різниця в цінах
становила більше 20%. при цьому жодних
доказів та обґрунтувань на
підтвердження факту того, що ціни на
цінні папери (векселі) продаж, яких було
здійснено за договором № БВ 211-11 від
25.10.2011 були відмінними від звичайних
цін відповідачем ні в акті перевірки,
ні під час судових засідань наведено не
було.

Таким чином, відповідачем не виконано
покладеного на нього обов'язку щодо
доведення факту того, що ціна договору
№ БВ 211-11 від 25.10.2011 не відповідає рівню
звичайної ціни, та не надано суду
доказів на підтвердження факту того, що
ціни за вказаним договором взагалі
відрізняються від звичайного рівня
цін.

Крім того, суд звертає увагу на
наступне.

Підпунктом 14.1.159 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
встановлено, що пов'язані особи -
юридичні та/або фізичні особи,
взаємовідносини між якими можуть
впливати на умови або економічні
результати їх діяльності чи діяльності
осіб, яких вони представляють і які
відповідають будь-якій з наведених
нижче ознак: юридична особа, що
здійснює контроль за господарською
діяльністю платника податку або
контролюється таким платником податку
чи перебуває під спільним контролем з
таким платником податку; фізична особа
або члени її сім'ї, які здійснюють
контроль за платником податку;
посадова особа платника податку,
уповноважена здійснювати від імені
платника податку юридичні дії,
спрямовані на встановлення, зміну або
припинення правових відносин, а також
члени її сім'ї; платники податку -
учасники об'єднання підприємств
незалежно від його виду та
організаційно-правової форми, що
провадять свою господарську
діяльність шляхом утворення такого
об'єднання. Під контролем
господарської діяльності платника
податку слід розуміти: володіння
безпосередньо або через пов'язаних
фізичних та/або юридичних осіб часткою
(паєм, пакетом акцій) статутного фонду
платника податку в розмірі не менш як 20
відсотків статутного фонду платника
податку; вплив безпосередньо або через
пов'язаних фізичних та/або юридичних
осіб на господарську діяльність
суб'єкта господарювання в результаті:
надання права, яке забезпечує
вирішальний влив на формування складу,
результати голосування та рішення
органів управління платника податку;
обіймання посад членів наглядової
(спостережної) ради, правління, інших
наглядових чи виконавчих органів
платника податку особами, які вже
обіймають одну чи декілька із
зазначених посад в іншому суб'єкті
господарювання; обіймання посади
керівника, заступника керівника
спостережної ради, правління, іншого
наглядового чи виконавчого органу
платника податку особою, яка вже
обіймає одну чи декілька із зазначених
посад в інших суб'єктах господарювання;
надання права на укладення договорів і
контрактів, які дають можливість
визначати умови господарської
діяльності, давати обов'язкові до
виконання вказівки або здійснювати
делеговані повноваження і функції
органу управління платника податку.
Для фізичної особи загальна сума
володіння часткою статутного фонду
платника податку (голосів у керівному
органі) визначається як загальна сума
корпоративних прав, що належать такій
фізичній особі, членам сім'ї такої
фізичної особи та юридичним особам, які
контролюються такою фізичною особою
або членами її сім'ї

Договір купівлі-продажу цінних паперів
(векселів) № БВ 211-11 від 25.10.2011 було
укладено між ТОВ «Девелопмент
Констракшин Холдінг» та ПАТ "Закритий
недиверсифікований венчурний
корпоративний інвестиційний фонд
"Смарт Систем AM", яке діє в інтересах
пайового венчурного інвестиційного
фонду «Смарт інвест»
недиверсифікованого виду закритого
типу від імені та за дорученням якого
діє Повірений - ТОВ «ДМ БРОК».

Відповідно до довідки ТОВ "Нью Системс
Холдінг" № 5 від 12.07.2013, ОСОБА_3 є
власником 0,0000049% статутного капіталу
вказаного підприємства (як на час
укладання та виконання договору
купівлі-продажу цінних паперів № БВ211-11
від 25.10.2011, так і на час проведення
перевірки).

Згідно з довідкою "Нью Системс Ре" № 4
від 12.07.2013 ОСОБА_3 є власником 0,01%
статутного капіталу вказаного
підприємства (як на час укладання та
виконання договору купівлі-продажу
цінних паперів № БВ211-11 від 25.10.2011, так і
на час проведення перевірки).

З урахуванням наведеного суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
висновку про те, що позивачем було
занижено прибуток по операціях з
продажу цінних паперів пов'язаним
особам за договором № БВ 211-11 від 25.10.2011
результат яких відображено в рядку 3
додатку «Цінні папери» до декларації з
податку на прибуток підприємств на
загальну суму 2362551 грн.

Стосовно посилань відповідача на те, що
операції з придбання простих векселів
серії АА № 1115180 від 21.03.2008, серії АА №
1115077 від 11.03.2008, серії АА № 1115099 від
11.03.2008, серії АА № 1115100 від 11.03.2008, серії
АА № 1115115 від 25.04.2008, серії АА № 1115116 від
25.04.2008, серії АА № 1115154 від 21.03.2008, серії
АА № 1115158 від 21.03.2008 та серії АА№ 1115222
від 25.04.2008 документально належним чином
не підтверджені з огляду на що
завищено витрати з придбання цінних
паперів на загальну суму 12 005 100,00 грн.
суд зазначає наступне.

Пунктами 138.2 та 138.5 статті 138
Податкового кодексу України
встановлено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник податку
для визначення об'єкта оподаткування
має право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу витрат,
зокрема, витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Підпунктом 153.8.1 пункту 153.8 статті 153
Податкового кодексу України
встановлено, що облік загального
фінансового результату
(прибутку/збитку) за операціями з
торгівлі цінними паперами ведеться
платником податку окремо від інших
доходів і витрат. Платник податку
визначає фінансовий результат за
операціями з цінними паперами, що
перебувають в обігу на фондовій біржі,
окремо від фінансового результату за
операціями с цінними паперами, що не
перебувають в обігу на фондовій біржі.
Платники податку визначають
фінансовий результат за операціями з
цінними паперами відповідно до
положень (стандартів) бухгалтерського
обліку шляхом зменшення прибутків за
операціями з цінними паперами на суму
збитків від операцій з іншими цінними
паперами протягом такого звітного
періоду. Прибуток за кожною окремою
операцією з цінними паперами
розраховується як позитивна різниця
між доходом від такого відчуження та
сумою витрат у зв'язку з придбанням
таких цінних паперів за винятком
операцій з торгівлі борговими цінними
паперами, в яких сума доходу від
відчуження зменшується на суму
нарахованих, але не отриманих
процентів і оподаткування яких
здійснюється відповідно до пункту 137.18
цього Кодексу та сума витрат з
придбання таких цінних паперів
зменшується на суму сплачених
процентів продавцю нарахованих згідно
з умовами випуску таких цінних паперів.
Збиток за кожною окремою операцією з
цінними паперами розраховується як
від'ємна різниця між доходом від такого
відчуження та сумою витрат у зв'язку з
придбанням таких цінних паперів за
винятком операцій з торгівлі борговими
цінними паперами, в яких сума доходу
від відчуження зменшується на суму
нарахованих, але не отриманих
процентів і оподаткування яких
здійснюється відповідно до пункту 137.18
цього Кодексу та сума витрат з
придбання таких цінних паперів
зменшується на суму сплачених
процентів продавцю. Для цілей цього
пункту дохід платника податку від
продажу, обміну або інших способів
відчуження цінних паперів визнається
на дату переходу покупцеві права
власності на такі цінні папери. Витрати
платника податку на користь продавця
або емітента цінних паперів визнаються
витратами того звітного періоду, в
якому визнано доходи від відчуження
таких цінних паперів.

Згідно з підпунктом 153.8.3 пункту 153.8
статті 153 Податкового кодексу України
якщо за результатами звітного періоду
загальна сума збитків від операцій з
цінними паперами, що перебувають в
обігу на фондовій біржі, перевищує
загальну суму прибутків від таких
операцій, то сума від'ємного значення
фінансового результату за операціями з
цінними паперами, що перебувають в
обігу на фондовій біржі, переноситься у
зменшення загального фінансового
результату за такими операціями в
наступних звітних періодах до повного
погашення. Якщо за результатами
звітного періоду загальна сума збитків
від операцій з цінними паперами, що не
перебувають в обігу на фондовій біржі,
перевищує загальну суму прибутків від
таких операцій, то сума від'ємного
значення фінансового результату за
операціями з цінними паперами, що не
перебувають в обігу на фондовій біржі,
переноситься у зменшення загального
фінансового результату за такими
операціями в наступних звітних
періодах протягом 1095 днів, наступних за
звітним періодом виникнення
зазначеного від'ємного значення
фінансового результату. Якщо за
результатами звітного періоду
загальна сума прибутків від операцій
із цінними паперами, що перебувають в
обігу на фондовій біржі, перевищує
загальну суму збитків від таких
операцій, сума перевищення включається
до об'єкта оподаткування за такими
операціями та оподатковується за
ставкою, визначеною пунктом 151.4 статті
151 цього Кодексу. Якщо за результатами
звітного періоду загальна сума
прибутків від операцій з цінними
паперами, що не перебувають в обігу на
фондовій біржі, перевищує загальну
суму збитків від таких операцій, за
кожним видом цінних паперів, сума
перевищення включається до об'єкта
оподаткування за такими операціями та
оподатковується за ставкою, визначеною
пунктом 151.4 статті 151 цього Кодексу.
Прибутки, отримані від операцій з
цінними паперами, що перебувають в
обігу на фондовій біржі, не можуть бути
зменшені на збитки від операцій з
цінними паперами, що не перебувають в
обігу на фондовій біржі. Прибутки,
отримані від операцій з цінними
паперами, що не перебувають в обігу на
фондовій біржі, не можуть бути зменшені
на збитки від операцій з цінними
паперами, що перебувають в обігу на
фондовій біржі.

З наявних в матеріалах справи копій
скарг позивача № 553 від 29.04.2013 та № 776
від 08.07.2013 вбачається, що позивачем на
підтвердження правомірності включення
до складу витрат з придбання цінних
паперів витрат за операціями з
придбання простих векселів серії АА №
1115180 від 21.03.2008, серії АА № 1115077 від
11.03.2008, серії АА № 1115099 від 11.03.2008, серії
АА № 1115100 від 11.03.2008, серії АА № 1115115 від
25.04.2008, серії АА № 1115116 від 25.04.2008, серії
АА № 1115154 від 21.03.2008, серії АА № 1115158 від
21.03.2008 та серії АА№ 1115222 від 25.04.2008 було
надано відповідачу копії договорів
купівлі-продажу цінних паперів № БВ59-12
від 12.06.2012, № БВ99-12 від 10.12.2012, № БВ-123-12
від 23.12.2012, № БВ300-11 від 28.12.2011, актів
прийому-передачі цінних паперів та
векселі з індосаментним рядом до
зазначених договорів.

Відповідачем доказів та обґрунтувань
на спростування зазначеного факту суду
надано не було, як і не було зазначено
про причини неможливості їх надання.

З огляду на викладене, матеріалами
справи підтверджено, а відповідачем не
спростовано правомірність включення
позивачем до складу витрат з придбання
цінних паперів витрат за операціями з
придбання простих векселів серії АА №
1115180 від 21.03.2008, серії АА № 1115077 від
11.03.2008, серії АА № 1115099 від 11.03.2008, серії
АА № 1115100 від 11.03.2008, серії АА № 1115115 від
25.04.2008, серії АА № 1115116 від 25.04.2008, серії
АА № 1115154 від 21.03.2008, серії АА № 1115158 від
21.03.2008 та серії АА№ 1115222 від 25.04.2008.

Щодо встановлення факту завищення
позивачем витрат з придбання цінних
паперів простих векселів у 3 та 4
кварталах 2011 року на 5000,00 грн. та
перевищення суми вартості векселю
зазначену в договорі № БВ 154-11 від 15.09.2011
на 7000,00 грн., суд звертає увагу на
наступне.

Між позивачем та повіреним ТОВ "ДМ Брок"
було укладено договори доручення на
купівлю цінних паперів № Б113-11 від
26.05.2011 та № Б153-11 від 15.07.2011.

Факт надання послуг за зазначеними
договорами та їх оплати
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями актів виконання робіт
до зазначених договорів та платіжних
доручень.

Таким чином зазначеними документами
підтверджується факт того, що позивач
при здійсненні господарських операцій
по придбанню векселів були понесені
додаткові витрати у розмірі 5000,00 грн.
відповідно до договору № Б113-11 від
26.05.2011 та у розмірі 7000,00 грн.
відповідно до договору № Б153-11 від
15.07.2011.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Підпунктом 138.10.2 пункту 138.10 статті 138
Податкового кодексу України
встановлено, що до складу інших витрат
включаються адміністративні витрати,
спрямовані на обслуговування та
управління підприємством, зокрема,
витрати на винагороду за
консультаційні, інформаційні,
аудиторські та інші послуги, що отримує
платник податку для забезпечення
господарської діяльності.

З огляду на викладене у позивача були
наявні правові підстави для включення
до складу витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування
витрат за договорами № Б113-11 від 26.05.2011
та № Б153-11 від 15.07.2011.

Щодо факту порушення позивачем пункту
187.1 статті 187 Податкового кодексу
України, в наслідок чого занижено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 52 000,00 грн., суд
звертає увагу на наступне.

Зазначений висновок податкового
органу ґрунтується на тому, що
позивачем сум ПДВ з попередньої оплати
за фінансово - господарськими
відносинами з ТОВ "Ексант Файненшл
Едвайзерз" в розмірі 306834,9 грн. (ПДВ 51139,15
грн.) та обсяги поставки в розмірі 5165,1
грн. (ПДВ 860,85 грн.) до складу податкового
зобов'язання в листопаді 2011 року не
включено, але під час повернення
попередньої оплати відкориговано до
зменшення ПДВ обчислений обчислений з
загальної суми отриманої попередньої
оплати (1234034,9 + 5165,1 = 1239200,00 грн.).

Між позивачем та ТОВ "Ексант Файненшл
Едвайзерз" було укладено договір про
надання консультаційних послуг № К-30/07
від 30.07.2009 за яким на адресу позивача
було здійснено передоплату.

Відповідно до листа ТОВ "Ексант
Файненшл Едвайзерз" № 29/11/2011від 29.11.2011,
яким останнє повідомляло позивача про
розірвання договору з 01.01.2012,
передоплата була здійснена 25.12.2009 та
30.12.2009 на загальну суму 1 444 000,00 грн., а
послуги були надані відповідно до акту
№ ОУ-0147 від 30.12.2009 на суму 204 800,00 грн.

Відсутність факту надходження коштів
за договором № К-30/07 від 30.07.2009 також
підтверджується довідкою № 56-3-49/647 від
12.07.2013.

Відповідачем доказів на підтвердження
факту отримання позивачем коштів в
розмірі 306 834,90 грн. за період за
листопад 2011 року суду надано не було.

З огляду на зазначене у суду відсутні
підстави для висновку про те, що у
позивача виникав обов'язок щодо
декларування податку на додану
вартість по контрагенту ТОВ "Ексант
Файненшл Едвайзерз" у листопаді 2011
року.

Крім того, суд вважає за доцільне
зазначити, що відповідно до частини
другої статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав
людини від 22.01.2009 у справі "Булвес" АД
проти Болгарії (заява №3991/03) зазначено,
що у разі якщо національні органи за
відсутності будь-яких вказівок на
безпосередню участь фізичної або
юридичної особи у зловживанні,
пов'язаним зі сплатою ПДВ, який
нараховується у ланцюгу поставок, або
вказівок на обізнаність про таке
порушення, все ж таки застосовують
негативні наслідки для отримувача
оподатковуваної ПДВ поставки, який
повністю виконав свої зобов'язання, за
дії або бездіяльність постачальника,
який перебував поза межами контролю
отримувача і у відношенні якого у нього
не було засобів перевірки та
забезпечення його виконання, то такі
владні органи порушують справедливий
баланс, який має підтримуватися між
вимогами суспільних інтересів та
вимогами захисту права власності.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до частин першої та другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Позивачем
надано оригінал платіжних доручень про
сплату судового збору у сумі 2294,00 грн.

З урахуванням наведеного, керуючись
вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов -
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві №
від 15.04.2013, № від 15.04.2013, №
від 15.04.2013, № від 15.04.2013.

3.Присудити з Державного бюджету
України за рахунок бюджетних
асигнувань за зобов'язаннями Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Девелопмент Констракшн Холдінг"
понесені ним витрати по сплаті
судового збору у розмірі 2294,00 грн. (дві
тисячі двісті дев'яносто чотири грн.
00 коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку для її апеляційного оскарження.
У разі апеляційного оскарження
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П.
Огурцов

Постанова складена в повному обсязі
20.02.2014.