Справа № 259/12268/13-а
Суддя: Васильєва Н. П.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/259/46/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2014 року
м. Донецьк

Куйбишевський районний суд міста
Донецька у складі:

головуючого судді Васильєвої Н.П.,

при секретарі Кінашевській Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі міста Донецька
про визнання дій неправомірними,
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду із
адміністративним позовом, в якому
просила визнати протиправними дії
Управління пенсійного фонду України у
Куйбишевському районі міста Донецька
щодо відмовлення їй в перерахунку
пенсії з урахуванням індексації,
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної відпустки, скасувати
рішення УПФ України в Куйбишевському
районі міста Донецька від 05 грудня 2013
року номер 257; зобов'язати відповідача
зробити перерахунок пенсії,
призначеної їй з моменту її
призначення - 15 грудня 2010 року з
урахуванням індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення до щорічної відпустки.
Позивачка посилалась на таке: 29
листопада 2013 року вона подала до
відповідача заяву про перерахунок
пенсії, з урахуванням індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення до щорічної
відпустки. Рішенням відповідача номер
257 від 05 грудня 2013 року їй було
відмовлено в перерахунку пенсії на
підставі того, що вказані виплати не
входять до інших надбавок,
передбачених ст. 33 Закону України «Про
державну службу». Вона вважає відмову
неправомірною. З 15 грудня 2010 року
Управлінням Пенсійного фонду України у
Куйбишевському районі міста Донецька
їй було призначено пенсію за віком як
державному службовцю відповідно до
Закону України «Про державну службу».
До заяви про перерахування пенсії від 29
листопада 2013 року нею була подана
довідка про складові заробітної плати,
що подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 22 листопада 2013
року номер 01/25/1-1996/2, що видана за місцем
її роботи Куйбишевською районною у
місті Донецьку Радою. Згідно до
вказаної довідки в період з 01 грудня 2008
року по 30 листопада 2010 року їй
здійснювались виплати на загальну
суму 5821,61 гривень /індексація,
матеріальна допомога на оздоровлення
до щорічної відпустки/, на які
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Позивачка вважає, що за
діючим законодавством вказані виплати
мають бути зараховані до заробітної
плати, з якої їй призначена пенсія та
відповідач має здійснити перерахунок
пенсії. Так, відповідно до ст. 2 Закону
України «Про оплату праці» в структуру
заробітної плати входить основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати. Відповідно до п.2.3.3 розділу 11
Інструкції по статистиці заробітної
плати, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 13 січня 2004 року номер 5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27 січня 2004 року за номером 114/8713
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників /на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом/ входить до складу фонду оплати
праці. На підставі цього матеріальна
допомога на оздоровлення та допомога
для вирішення соціально-побутових
питань входила до системи оплати праці
державного службовця. Крім того, ст. 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачені види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсії, а саме: до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці /виплат, доходу/, на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу /прибутку/,
сукупного оподатковуваного доходу
/граничної суми заробітної плати
/доходу/, з яких справляються страхові
внески /збори/ до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку /виплат, доходу/. Ст.41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає виплати /доходи/, що
враховуються в заробітну плату /дохід/
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
/заробітної плати/ враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично обчислені та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування. Таким чином, як вказує
позивачка у своєму адміністративному
позові, відповідач неправомірно не
врахував вказані виплати при
призначенні їй пенсії та постанова УПФ
у Куйбишевському районі міста Донецька
номер 257 від 05 грудня 2013 року є
незаконною. У судовому засіданні
позивачка підтримала позовні вимоги,
просила задовольнити їх.

Представник відповідача у судовому
засіданні адміністративний позов не
визнав та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог на підставі
такого: відповідно до ст. 37 Закону
України «Про державну службу» від 16
грудня 1993 року номер 3723-Х11 пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80% від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями - в розмірі
80% заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. Також
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади чи рангу.
Частиною 2 ст. 33 Закону номер 3723
визначено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Відповідно до ст. 1 Закону України « Про
оплату праці» від 24 березня 1995 року
номер 108/95-ВР заробітна плата визначена
як винагорода, обчислена як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу. Стаття 2 даного
Закону визначає структуру заробітної
плати та не містить вказівки на те, що
матеріальна допомога входить до
структури заробітної плати. Більш того,
у зазначеній нормі Закону відсутнє
таке поняття як матеріальна допомога.
Матеріальні виплати, зазначені в цій
нормі, і матеріальна допомога не є
ідентичними поняттями, а тому законних
підстав для віднесення матеріальної
допомоги до складу /структури/
заробітної плати державного службовця
не має. Відповідно до постанови КМУ
номер 865 від 31 травня 2000 року «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії» розмір виплат /крім посадових
окладів, надбавок за ранг, вислугу
років/, що включаються в заробіток для
обчислення пенсії відповідно до Закону
номер 3723, визначається за вибором того,
хто звертається за пенсією за останні 24
календарних місяці роботи перед
зверненням за пенсією або за будь-які 60
календарних місяців такої роботи
підряд. Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону
України «Про державну службу»
державним службовцям можуть
встановлюватись надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Відповідно
до ч.1 ст.35 цього Закону державним
службовцям надається щорічна
відпустка тривалістю 30 календарних
днів з виплатою допомоги на
оздоровлення у розмірі посадового
окладу. Згідно з роз'ясненнями
Міністерства праці та соціальної
політики України від 29 вересня 2003 року
номер 02-3/2533-02-6 щорічна матеріальна
допомога на оздоровлення до «інших
надбавок», передбачених ст. 33 Закону
України «Про державну службу» не
належать. Така матеріальна допомога не
є складовою частиною заробітної плати,
а тому не повинна враховуватися при
призначенні пенсії державним
службовцям. Частиною 1 ст. 66 цього
Закону встановлено, що у заробіток для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці, за які за діючим и
правилами нараховуються страхові
внески, крім виплат одноразового
характеру, не обумовлених діючою
системою оплати праці /компенсація за
невикористану відпустку, вихідна
допомога та інші/, перелік яких
затверджується КМУ. Отже, премію з
економії заробітної плати, матеріальну
допомогу на вирішення
соціально-побутових питань, допомогу
на оздоровлення, грошову винагороду
державним службовцям за сумлінну
безперервну працю в органах державної
влади, зразкове виконання трудових
обов'язків, суми індексації заробітної
плати не можна віднести до надбавок,
передбачених ст. 33 Закону номер 37123 до
заробітної плати, оскільки дані
виплати носять нерегулярний , а
одноразовий характер; вищевказані
виплати носять разовий характер та не
є складовою частиною заробітної плати,
а сам факт утримання із суми допомоги
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування не є підставою для
включення її до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні розміру
пенсії державного службовця. Позивачці
ОСОБА_2 правильно нарахована пенсія та
підстав для перерахування немає.

Суд вважає адміністративний позов
підлягаючим задоволенню за таких
підстав: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є
пенсіонеркою та з 16 грудня 2010 року
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України у
Куйбишевському районі міста Донецька.
29 листопада 2013 року вона звернулася до
УПФ в Куйбишевському районі міста
Донецька з заявою про перерахунок
пенсії державному службовцю з
урахуванням інших виплат /індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення до щорічної
відпустки/. Рішенням УПФ у
Куйбишевському районі міста Донецька
номер 257 від 05 грудня 2013 року їй було
відмовлено у перерахунку пенсії, де
вказано, що дані виплати не входять до
складу інших надбавок, передбачених ст.
33 Закону України «Про державну службу».
Судом встановлено, що позивачка на час
виходу на пенсію являлась державним
службовцем та їй призначено пенсію за
віком як державному службовцю на
підставі Закону України «Про державну
службу». Відповідно до довідки,
наданої позивачкою для перерахування
пенсії вбачається, що за період часу з 01
грудня 2008 року по 30 листопада 2010 року їй
здійснені інші виплати на загальну
суму 5821,61 гривень, до якої включені
індексація доходів в сумі 1049,76 гривень,
матеріальна допомога на оздоровлення
в сумі 4771,85 гривень. На вказані виплати
були нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Відповідно до частини
другої ст. 37 Закону України «Про
державну службу» від 16 грудня 1993 року
номер 3723-Х11 пенсія державним
службовцям призначається у розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. Відповідно до
частини другої ст. 33 вказаного Закону
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Посадові оклади
державних службовців установлюються
залежно від складності та рівня
відповідальності виконуваних
службових обов'язків. Умови оплати
праці державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.
Матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати згідно
постанови Кабінету Міністрів України
від 24 лютого 2003 року номер 212 є
складовою заробітної плати. На суми
виплаченої матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань і
індексацію нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, що відображено у
наданій до пенсійного фонду довідці.
Відповідно до пункту 3 постанови
Кабінету Міністрів України номер 865 від
31 травня 2000 року «Про деякі питання
вдосконаленні визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»,
посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років при
призначенні пенсії враховуються в
розмірах, що виплачуються на день
звільнення з роботи, що дає право на
відповідний вид пенсії, а, згідно
підпункту 2 пункту 4 цієї ж постанови,
посадовий оклад, надбавки за ранг та
вислугу років враховуються у розмірах,
встановлених КМУ на момент виникнення
права на перерахунок пенсії за
відповідною посадою та рангом на
момент призначення. Тому суд вважає, що
пенсія позивачки повинна
обчислюватись із заробітної плати, яку
вона фактично отримувала на день її
звільнення. Частиною першою статті 1
Закону України від 24 березня 1995 року
номер 108/95ВР «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу. Статтею другою
вказаного Закону визначено структуру
заробітної плати, яка складається з
основної, додаткової та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми. Статтею 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» номер 1788-Х11 від
05 листопада 1991 року врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Частиною першою ст.
66 вказаного Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці /виплат, доходу/, на які,
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподаткованого доходу /прибутку/,
сукупного оподатковуваного доходу
/граничної суми заробітної плати
/доходу/, з яких справляються страхові
внески /збори/ до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку /виплат, доходу/. Відповідно
до ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» номер 1058-1У визначено
виплати /доходи/ , що враховуються в
заробітну плату /дохід/застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема, до такого доходу /заробітної
плати/ враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких були фактично нараховані
/обчислені/ та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувались внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування. Таким чином, матеріальна
допомога на оздоровлення, індексація
заробітної плати згідно постанови
Кабінету Міністрів України номер 212 від
24 лютого 2003 року є складовою заробітної
плати. На суми виплаченої матеріальної
допомоги на оздоровлення, індексацію
заробітної плати нараховані страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, що знайшло своє
підтвердження у судовому засіданні.
Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, індексація заробітної
плати входять до системи оплати праці
державного службовця.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20 лютого 2012 року по справі номер
21-430а11. За приписами частини другої
статті 244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом /
судами/ касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковими для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
в своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного позову,
встановленого цим законом або іншими
законами. Частиною другою цієї статті
визначено, що для звернення за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Позивачка про порушення
свого права, якщо вона вважала його
порушеним, повинна була дізнатися при
виплаті їй відповідачем щомісячної
пенсії. Звернення позивачки до
відповідача із заявою про питання
проведення перерахунку пенсії не є
передбаченою законом можливістю
досудового порядку вирішення спору в
розумінні частини четвертої статті 99
КАС України. Відповідно до ст. 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
встановлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі
позовної заяви та доданих до неї
матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляє ухвалу.
Позивачка звернулася до відповідача з
заявою про перерахунок пенсії 29
листопада 2013 року, постановою
відповідача номер 257 від 05 грудня 2013
року їй відмовлено в перерахуванні
розміру пенсії, до суду з цим позовом 20
грудня 2013 року, де оскаржує постанову
відповідача від 05 грудня 2013 року номер
257, таким чином, перерахунок пенсії має
бути з часу звернення позивачки з
заявою до управління пенсійного фонду
України.

На підставі Закону України від 16 грудня
1993 року номер 3723-ХП «Про державну
службу»; Постанови КМ України від 31
травня 2000 року номер 865 «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії»; Закону України від 24 березня
1995 року номер 108/95-ВР «Про оплату праці»;
Закону України від 05 листопада 1991 року
номер 1788-ХП «Про пенсійне
забезпечення»; Закону України від 09
липня 2003 року номер 1058-1У «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»; керуючись ст.ст. 158-162 КАС
України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районні міста Донецька
про визнання дій неправомірними,
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного Фонду України у
Куйбишевському районі міста Донецька
стосовно відмови у включенні в
розрахунок пенсії ОСОБА_2 індексації
заробітної плати та матеріальної
допомоги на оздоровлення.

Визнати неправомірним рішення номер 257
від 05 грудня 2013 року Управління
пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі міста Донецька
про відмову у перерахунку пенсії
ОСОБА_2.

Зобов'язати Управління пенсійного
Фонду України в Куйбишевському районі
міста Донецька здійснити перерахунок
призначеної ОСОБА_2 пенсії державного
службовця з урахуванням фактично
отриманих додаткових виплат, з яких
були сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а саме індексацію
заробітної плати та матеріальну
допомогу на оздоровлення і виплатити
недораховану суму пенсії з 29 листопада
2013 року.

Судовий збір віднести на рахунок
держави.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана протягом десяти днів з дня
її проголошення.

Постанова суду набуває чинності після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо її не було подано. У разі
подання апеляційної скарги, постанова,
якщо її не скасовано, набувае чиннності
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: