Справа № 823/53/14
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року
справа № 823/53/14

17 год. 18 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Коваленка В.І.,

за участю секретаря - Савости С.В.,

за участю представників:

позивача - Передрія А.С. за довіреністю,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Черкаського міського центру
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення 2 336
грн. 82 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Черкаський міський центр зайнятості
звернувся до суду з адміністративним
позовом до ОСОБА_2 про стягнення 2 336 грн.
82 коп.

Позивач зазначає, що відповідачу
виплачено допомогу по безробіттю за
період з 15.10.2012р. по 05.02.2013р. в сумі 2 336
грн. 82 коп., на отримання якої вона не
мала права. Оскільки відповідач не
повернула у добровільному порядку
зазначену суму допомоги, позивач
просить стягнути її в судовому порядку.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
зазначив, що на виконання договору про
надання послуг №1019-ч від 15.10.2012р.
укладеного між ТОВ «КЦУ» та
відповідачем, остання отримувала
грошові кошти, але в цей же час
перебувала на обліку у позивача, як
безробітній і отримувала відповідну
допомогу по безробіттю, а тому позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, хоча про дату, час та місце
судового розгляду справи повідомлена
належним чином.

Заслухавши пояснення представника
позивача, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справі докази,
надавши їм юридичну оцінку, судом
встановлено, що 06.09.2012р. відповідач
подала до Черкаського міського центру
зайнятості заяву про надання статусу
безробітного та зазначила, що в даний
час не зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається, не є членом
особистого селянського господарства,
не виконує роботи (не надає послуги) за
цивільно-правовим договором, пенсію не
отримує, не має права на пенсію за
віком, на пільгових усовах чи за
вислугу років. Відповідачу 06.09.2012р.
надано статус безробітного та
призначено виплату допомоги по
безробіттю як застрахованій особі.

Згідно відомостей, які містяться в
матеріалах справи, в ході здійсненої
позивачем перевірки достовірності
даних безробітних встановлено, що
відповідач з 15.10.2012р. по 03.02.2013р.
приховала відомості про отримання
винагороди внаслідок надання послуг
відповідно до договору
цивільно-правового характеру з ТОВ
«КЦУ».

За наслідками проведеної перевірки
позивачем складено акт № 154 від 14.11.2013р.
та прийнято наказ № 1078 від 14.11.2013р. про
повернення відповідачем виплачених їй
коштів в сумі 2 336 грн. 82 коп. Наведений
наказ одержаний відповідачем 29.11.2013р.,
що підтверджується відомостями, які
містяться у рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення №300.

Перевіряючи достовірність зазначених
обставин, в судовому засіданні судом
досліджено відомості, які містяться в
договорі про надання послуг №1019-ч від
15.10.2012р., за яким відповідач
зобов'язалась за винагороду надати
товариству з обмеженою
відповідальністю «КЦУ» послуги. Згідно
відомостей, які містяться в актах
прийому-передачі послуг від 31.01.2013р.,
від 28.02.2013р., від 31.03.2013р., відповідачем
надано послуги з прийому та обробки
вхідних телефонних дзвінків, а також
здійснення вихідних телефонних
дзвінків на телефонні номери,
визначені замовником. Загальна
вартість наданих послуг склала 3 615 грн.
81 коп.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що
відповідно до пункту 3 статті 1 Закону
України «Про зайнятість населення» №
803-XII від 1 березня 1991 року (далі - Закон №
803-XII) (чинного до 01.01.2013р.) в Україні до
зайнятого населення належать
громадяни, що проживають на території
держави на законних підставах:
працюючі по найму на умовах повного або
неповного робочого дня (тижня) на
підприємствах, в установах і
організаціях, незалежно від форм
власності, у міжнародних та іноземних
організаціях в Україні і за кордоном у
фізичних осіб; громадяни, які
самостійно забезпечують себе роботою,
включаючи підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України «Про особисте селянське
господарство»; обрані, призначені або
затверджені на оплачувану посаду в
органах державної влади, управління та
громадських об'єднаннях; які проходять
службу в Збройних Силах України, Службі
безпеки України, Державній
прикордонній службі України, військах
внутрішньої та конвойної охорони і
Цивільної оборони України, органах
внутрішніх справ України, інших
військових формуваннях, створених
відповідно до законодавства України,
Державній службі спеціального зв'язку
та захисту інформації України,
альтернативну (невійськову) службу; які
проходять професійну підготовку,
перепідготовку і підвищення
кваліфікації з відривом від
виробництва; навчаються в денних
загальноосвітніх школах і вищих
навчальних закладах; працюючі
громадяни інших країн, які тимчасово
перебувають в Україні і виконують
функції, не пов'язані із забезпеченням
діяльності посольств і місій.

Частиною 1 статті 2 Закону № 803-XII (в
редакції, яка діяла до 01.01.2013р.)
передбачено, що безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

В силу положень частини 1 статті 4
Закону України «Про зайнятість
населення» №5067-VI від 5 липня 2012 року,
який набрав чинності 01.01.2013р. (далі -
Закон №5067-VI) до зайнятого населення
належать особи, які працюють за наймом
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, особи,
які забезпечують себе роботою
самостійно (у тому числі члени
особистих селянських господарств),
проходять військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

В розумінні положень пункту 2 частини 1
статті 1 Закону №5067-VI безробітний -
особа віком від 15 до 70 років, яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів як джерела існування, готова та
здатна приступити до роботи.

Отже, в контексті наведених положень
законів, відповідач не може
визнаватись безробітною особою у
період з 15.10.2012р. по 03.02.2013р.

Таким чином, судом встановлено, що в
період перебування на обліку в центрі
зайнятості та отримавши допомогу по
безробіттю за період з 15.10.2012р. по
03.02.2013р. в сумі 2 336 грн. 82 коп., відповідач
вважалась зайнятою особою, а отже не
мала права на отримання відповідної
матеріальної допомоги.

В силу положень частини 2 статті 36
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 2 березня 2000 року №
1533-III встановлено, що застраховані
особи, зареєстровані в установленому
порядку як безробітні, зобов'язані
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг, а відповідно до
пункту 3 цієї статті сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Крім того, згідно пункту 6.14 Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20.11.2000р. № 307, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 14 грудня
2000 року за № 915/5136, якщо під час
одержання допомоги по безробіттю
безробітний своєчасно не подав
відомості про обставини, що впливають
на умови її виплати, з безробітного
стягується сума виплаченої допомоги по
безробіттю з моменту виникнення цих
обставин.

Якщо безробітний відмовився
добровільно повернути зазначені кошти,
то питання щодо їх повернення
вирішується у судовому порядку.

Згідно статті 39 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» спори, що виникають із
правовідносин за цим Законом,
вирішуються в судовому порядку.

У відповідності до положень пункту 3
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» функції виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття, які здійснювалися
органами державної служби зайнятості
відповідно до цього Закону, починаючи з
2013 року покладаються на центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції, та його
територіальні органи.

За вказаних обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, враховуючи право позивача на
стягнення в судовому порядку суми
виплаченої допомоги по безробіттю, суд
дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи є
обґрунтованими, а позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті
94 Кодексу адміністративного
судочинства України судові витрати,
здійснені позивачем - суб'єктом владних
повноважень, з відповідача не
стягуються.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 159 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути зі ОСОБА_2, що проживає за
адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь Черкаського
міського центру зайнятості, що
знаходиться за адресою: 18015, Черкаська
обл., м. Черкаси, вул. Гоголя, 330,
ідентифікаційний код 21367756, кошти в сумі
2 336 грн. (дві тисячі триста тридцять
шість) грн. 82 коп.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд у строки та порядку передбаченому
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.І. Коваленко

Повний текст постанови виготовлено
25.02.2014р.