Справа № 2а-3569/11/0770
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 р.
Справа № 6112/12/9104
Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кухтея Р.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Компанії "Ейч.Ем.Джі.-Сі.Пі.Ем.
Лтд" на ухвалу Закарпатського
окружного адміністративного суду від 28
жовтня 2011 року про відмову у відкритті
провадження у справі за позовом
Компанії "Ейч.Ем.Джі.-Сі.Пі.Ем. Лтд" до
міського відділу Державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції, треті особи -
Дочірнє підприємство "Сі Пі Ем Білдінг
Юкрейн", Товариство з обмеженою
відповідальністю "Центр капітального
будівництва" про визнання дій
неправомірними та скасування акту
опису та арешту майна,

в с т а н о в и в:

Компанія "Ейч.Ем.Джі.-Сі.Пі.Ем. Лтд" 26.10.2011
року звернулася в суд з
адміністративним позовом до міського
відділу Державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції, треті особи -
Дочірнє підприємство "Сі Пі Ем Білдінг
Юкрейн", Товариство з обмеженою
відповідальністю "Центр капітального
будівництва" в якому просила визнати
нечинним та скасувати Акт опису та
арешту майна від 23 вересня 2011 року щодо
квартири №?14 в будинку 33 по вул.
Возз'єднання в м. Ужгороді; визнати
нечинним та скасувати Акт опису та
арешту майна від 22 вересня 2011 року щодо
квартири №?20 в будинку 33 по вул.
Возз'єднання в м. Ужгороді.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2011
року у відкритті провадження у справі
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції Компанія
"Ейч.Ем.Джі.-Сі.Пі.Ем. Лтд" оскаржила його
в апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просить рішення суду першої
інстанції скасувати і направити справи
до суду першої інстанції для
продовження розгляду. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим,
що судом першої інстанції були
недостатньо досліджені докази та
обставини справи, рішення постановлено
з порушенням норм процесуального
права. Зазначає, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства.
Адміністративний позов, зокрема, може
містити вимоги про скасування або
визнання нечинним рішення відповідача
- суб'єкта владних повноважень повністю
чи окремих його положень;

Вказує, що позивач не мав наміру
звертати стягнення на майно, яке є
предметом іпотеки та жодним чином не
піднімав питання про звільнення
арештованого майна.

Основною метою звернення позивача до
адміністративного суду є захист своїх
прав та інтересів саме у сфері
публічно-правових відносин щодо
визнання неправомірним дій та
нечинними рішень відповідача - суб'єкта
владних повноважень (що прийняті з
грубими порушеннями законодавства) та
скасувати такі рішення (у вигляді актів
опису й арешту майна)

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить
до переконання, що подану апеляційну
скаргу слід задовольнити, ухвалу суду
першої інстанції скасувати і справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі суд першої інстанції виходив з
того, що з підстав, визначених п.1 ч.1
ст.109 КАС України - заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства, з чим
колегія суддів не погоджується і
вважає, що дане рішення не відповідає
нормам процесуального права та
фактичним обставинам справи.

Згідно ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень. (п.1
ч.1 ст.3 КАС України)

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Для вирішення питання за правилами
якого судочинства слід розглядати
певний спір, і чи володіє він ознаками
справи адміністративної юрисдикції,
яка повинна розглядатися за правилами
передбаченими Кодексом
адміністративного судочинства
України, слід виходити із суб'єктного
складу та предмету заявленого позову.

З матеріалів справи видно, що предметом
позову є по суті неправомірні дії
відповідача- міського відділу
Державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції щодо складання
актів опису та арешту майна та їх
скасування.

Вимога адміністративного позову
ґрунтується на публічно - правових
відносинах, які виникають у зв'язку із
здійсненням відповідачем владних
управлінських функцій на основі
законодавства.

Згідно ст.55 Закону України «Про
виконавче провадження» одним із шляхів
арештування майна боржника є
проведення його опису та накладення
арешту , про що державний виконавець
складає акт опису й арешту майна
боржника.

Статтею 59 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено,
що, особа , яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права на майно і
про звільнення майна з-під арешту.

Колегія суддів вважає, що , що опису та
арешту підлягає майно, що належить
боржнику на праві власності, а
звернутись з позовом про звільнення
такого майна може лише особа, яка
вважає себе власником арештованого
майна.

У цій справі описані та арештовані
квартири не є об»єктами власності , а
апелянт не є власником орендованого
майна, а іпотеко держателем, відтак
звернутися із запропонованим судом
першої інстанції позовом про
звільнення такого майна з- під арешту
не може.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що спір між сторонами
належить до тих, який відноситься до
публічно-правових та повинен
вирішуватися в порядку
адміністративного судочинства.

Частиною 1 статті 71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст.204 ч.1, 4 КАС України підставами
для скасування ухвали суду, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

Підсумовуючи викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, невірно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив незаконне рішення з порушенням
норм процесуального права, доводи
апеляційної скарги спростовують
висновки суду і така підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 199 п.3, 204 п.1, 4, 205
ч.1 п.6, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Компанії
"Ейч.Ем.Джі.-Сі.Пі.Ем. Лтд" задовольнити.

Ухвалу Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2011
року у справі №2а-3569/11 скасувати і
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

Р.В. Кухтей