Справа № 810/619/14-а
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2014 року місто Київ
№ 810/619/14-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого - судді
Шевченко А.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства
«Адітум Маркет» достаршого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
Дармограй М.В., начальника Відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
Вовченко О.В.провизнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне підприємство «Адітум
Маркет» (далі - позивач, товариство),
звернувся до Київського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
Дармограй М.В. (далі - відповідач
старший державний виконавець
Дармограй М.В.), начальника Відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
Вовченко О.В. (далі - відповідач
Начальник ВДВС) про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
бездіяльність з боку відповідачів
призвела до порушень прав позивача на
реєстрацію прав на нерухоме майно
після винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження по
стягненню заборгованості перед
Закритим акціонерним товариством
«Новокраматорській машинобудівний
завод» по виконанню наказу
Господарського суду Київської області
від 19.10.2010 № 20/030-10.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити.

Відповідач - начальник ВДВС проти
позову заперечував з підстав,
викладених у письмових запереченнях на
адміністративний позов, просив суд у
задоволенні позовних вимог відмовити.
Розгляд справи просив проводити без
участі представника Відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області.

Від відповідача - старшого державного
виконавця Дармограй М.В. будь-яких
пояснень, заперечень на
адміністративний позов не надходило.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і
вирішення даної справи відсутня
потреба у заслуховуванні свідків чи
експертів, також немає інших перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні, зазначених у статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У зв'язку з чим, суд вирішив подальший
розгляд справи проводити в порядку
письмового провадження, про що
постановлено протокольну ухвалу від
26.02.2014.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, враховуючи
принципи рівності сторін, судом
встановлено наступне.

В процесі примусового виконання наказу
Господарського суду Київської області
від 19.10.2010 № 20/030-10 про стягнення з
Приватного підприємства «Адітум
Маркет» на користь Закритого
акціонерного товариства
«Новокраматорській машинобудівний
завод» заборгованості в сумі 135 686, 45
гривень державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
20.11.2012 у зв'язку з відсутністю коштів на
рахунках в межах суми боргу було
накладено арешт на все рухоме і
нерухоме майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження.

18.04.2013 державним виконавцем винесено
постанову про арешт коштів боржника в
сумі 126 218, 07 грн. (з урахуванням
виконавчого збору та залишку боргу) у
зв'язку з виявленням іншого рахунку
боржника.

18.04.2013 директору ПП «Адітум-Маркет»
направлено вимогу державного
виконавця та попереджено про
кримінальну відповідальність за
ознаками злочину, відповідальність за
який передбачено статтею 382
Кримінального кодексу України.

09.07.2013 державним виконавцем винесено
постанову про зняття арешту з майна
боржника, а саме розрахункових
рахунків в ПАТ «ПУМБ», ПАТ «ВТБ Банк» та
АТ «Сбербанк Росії». Копії постанови
направлено сторонам виконавчого
провадження, а саме: стягувачу та
боржнику до відома, банківським
установам до виконання. Копії постанов
про зняття арешту з майна боржника у
фінансових установах отримано
директором ПП «Адітум Маркет» для
самостійного направлення під підпис на
копії постанови.

19.07.2013 державним виконавцем винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження відповідно до пункту 8
статті 49 Закону України «Про виконавче
провадження». Копії постанови про
закінчення виконавчого провадження
разом з виконавчим документом
надіслано на адресу Господарського
суду Київської області, стягувачу та
боржнику до відома. Копію постанови про
закінчення виконавчого провадження
боржником в особі директора ПП «Адітум
Маркет» отримано наручно.

15.11.2013 на адресу Відділу надійшла
скарга ПП «Адітум Маркет» на
бездіяльність старшого державного
виконавця Дармограй М.В. стосовно
ненаправлення відповідної заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень до відділу реєстрації
нерухомого майна Реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції. У запереченнях
зазначено, що Відділом розглянуто
скаргу та надано відповідь від 27.11.2013 №
38/3-13-2, що надіслана на адресу боржника
простою кореспонденцією.

Доказів надсилання такої відповіді так
і самої відповіді суду не надано.

У запереченнях на адміністративний
позов вказано, що станом на 27.11.2013
відповідь про задоволення заяви
державного виконавця про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме
припинення арешту нерухомого майна ПП
«Адітум Маркет», на адресу Відділу не
надходила. Державним виконавцем
повторно 27.11.2013 надіслано на адресу
Реєстраційної служби
Києво-Святошинського РУЮ заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень щодо припинення арешту на
нерухоме майно боржника.

Водночас, суд звертає увагу, що доказів
направлення 27.11.2013 будь-яких заяв
державного виконавця до Реєстраційної
служби Києво-Святошинського РУЮ суду
не надано.

Натомість у матеріалах справи наявна
копія заяви від 18.02.2013 про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень щодо
припинення арешту на нерухоме майно ПП
«Адітум Маркет» через електронний
Державний реєстр речових прав.

19.02.2014 державним реєстратором
Реєстраційної служби
Києво-Святошинського РУЮ задоволено
заяву державного виконавця та
припинено обтяження, про що свідчить
копія Витягу з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію обтяження.

Представник позивача, ознайомившись з
наданими суду запереченнями та
додатками на них, наполягав на
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, які виникли між
сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону
України «Про державну виконавчу
службу» державна виконавча служба
входить до системи органів
Міністерства юстиції України і
здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб (далі - рішень)
відповідно до законів України.

Завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Правову основу діяльності державної
виконавчої служби становлять
Конституція України, цей Закон, інші
закони та нормативно-правові акти, що
прийняті на їх виконання.

Закон України «Про виконавче
провадження» визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Основні стадії (етапи) виконавчого
провадження є відкриття виконавчого
провадження; підготовка до примусового
виконання; вжиття заходів примусового
виконання рішення; закінчення
виконавчого провадження.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у
разі: 8) фактичного виконання в повному
обсязі рішення згідно з виконавчим
документом.

Частиною другою цієї статті
встановлено, що у випадках,
передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13
частини першої цієї статті, виконавчий
документ надсилається до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав.

Про закінчення виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

Статтею 50 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачені
наслідки завершення виконавчого
провадження.

У разі закінчення виконавчого
провадження (крім направлення
виконавчого документа за належністю
іншому органу державної виконавчої
служби, офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, закінчення виконавчого
провадження за рішенням суду,
винесеним у порядку забезпечення
позову чи вжиття запобіжних заходів, а
також крім випадків нестягнення
виконавчого збору або витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій),
повернення виконавчого документа до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, арешт,
накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний
виконавець видає йому додаткові копії
постанови, зазначеної в частині другій
цієї статті, для їх пред'явлення до
органів, що здійснюють реєстрацію
майна або ведуть реєстр заборони на
його відчуження, для зняття арешту,
накладеного на майно.

У позовній заяві позивач посилався на
порушення з боку відповідачів статті 16
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»

Так, згідно з частинами восьмою та
дев'ятою статті 16 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація обтяжень
проводиться на підставі заяви органу
або посадової особи, якими встановлено
обтяження, особи, в інтересах якої
встановлено обтяження, уповноваженої
ними особи.

Державна реєстрація припинення
іпотеки, обтяження проводиться на
підставі заяви обтяжувача, яку він
зобов'язаний подати протягом п'яти
робочих днів з дня припинення іпотеки,
обтяження самостійно або на письмову
вимогу боржника чи іншої особи, права
якої порушено через наявність таких
реєстраційних записів.

Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядок
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
врегульований Постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 № 703 (яка
була чинна до 12.02.2014).

З 12.02.2014 набула чинності Постанова
Кабінету Міністрів України від 17.10.2013
№ 868, якою затверджено Порядок
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядок надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно.

Вказаними нормативно-правовими актами
встановлені переліки документів та
порядок їх подання як при встановленні
обтяжень на нерухоме майно, так і при
припиненні таких обтяжень.

Проаналізувавши наведені норми
законодавства, суд дійшов висновку, що
старший державний виконавець
Дармограй М.В. діяв в межах Закону
України «Про державну виконавчу
службу» та Закону України «Про
виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи і не
заперечується позивачем, останній не
звертався до відповідачів за
отриманням додаткових копій постанови
про закінчення виконавчого
провадження для пред'явлення до
органів реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень.

В постанові про закінчення виконавчого
провадження від 19.07.2013 чинність арешту
майна боржника була припинена,
скасовані інші заходи примусового
виконання рішення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог в частині
бездіяльності старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
Дармограй М.В. щодо державної
реєстрації прав та їх обтяжень та
зняття арешту з майна позивача,
оскільки в Законі України «Про
виконавче провадження» направлення
такої заяви розглядається як право
державного виконавця, а не його
обов'язок.

Щодо позовних вимог в частині
зобов'язання направити постанову про
закінчення виконавчого провадження і
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень до відділу реєстрації
нерухомого майна Реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції та зняти арешт з
майна позивача, слід відмітити
наступне.

Згідно зі статтею 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Завдання
адміністративного судочинства,
полягає, зокрема, у поновленні судом
порушених суб'єктивних прав юридичних
осіб, а тому передумовою надання
судового захисту є встановлення його
об'єкту - порушеного права особи.

19.02.2014 державним реєстратором
Реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції задоволено заяву
державного виконавця та припинено
обтяження, про що свідчить копія Витягу
з державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію
обтяження.

Таким чином, в межах даної справи
відсутній предмет спору та відповідно
об'єкт судового захисту, у зв'язку з чим
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Щодо вимог позивача провести перевірку
дотримання старшим державним
виконавцем Дармограй М.В. вимог чинного
законодавства України, суд вважає за
необхідне відмітити наступне.

Статтею 11 Закону України «Про державну
виконавчу службу» передбачено, що
державні виконавці несуть
дисциплінарну відповідальність в
порядку, встановленому законом.

У разі вчинення державним виконавцем
під час виконання службових
обов'язків діяння, що має ознаки
злочину чи адміністративного
правопорушення, він підлягає
кримінальній чи адміністративній
відповідальності у порядку,
встановленому законом.

Шкода, заподіяна державним виконавцем
фізичним чи юридичним особам під час
виконання рішення, підлягає
відшкодуванню у порядку, передбаченому
законом, за рахунок держави.

Слід відмітити, що в силу Закону
України «Про державну службу» державні
виконавці є державними службовцями і
на них поширюються вимоги вказаного
Закону, в тому числі і з питань
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Накладенню дисциплінарного стягнення
може передувати службове
розслідування.

Порядок проведення службового
розслідування стосовно осіб,
уповноважених на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів України від 13.06.2000 № 950 (в
редакції станом на 19.09.2012).

Слід відмітити, що по-перше, судом не
встановлено протиправної
бездіяльності з боку старшого
державного виконавця Дармограй М.В.
По-друге, рішенням про зобов'язання
начальника Відділу ДВС
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Вовченка О.В.
провести відповідну перевірку суд може
втрутитись у виключну компетенцію
органів та посадових осіб, які
уповноважені на проведення такого роду
розслідувань.

У зв'язку з викладеним, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно зі статтею 71 цього Кодексу кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім розгляду справ про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкту владних
повноважень.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен
надати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.

Відповідачем були надані достатні
докази, які дають підстави вважати про
відсутність в його діях (бездіяльності)
ознак протиправності.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. Доказів понесення судових
витрат суду не надано.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 -
163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Шевченко А.В.