Справа № 462/732/14-а
Суддя: Постигач О. Б.
Дата ухвалення: 2015-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/732/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2015 року
м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у
складі :

головуючого - судді
Постигач О.Б.

при секретарі судового засідання
Колобич О.О.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
Мелех О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу №2 РДПС
ВДАІ ЛМУ ГУМВС України у Львівській
області старшого сержанта міліції
Григорчук Ю.Ю., Управління ДАІ ГУ МВС
України у Львівській області про
визнання неправомірними дій та
скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

29 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до до інспектора ДПС
взводу №2 РДПС ВДАІ ЛМУ ГУМВС України у
Львівській області старшого сержанта
міліції Григорчук Ю.Ю., Управління ДАІ
ГУ МВС України у Львівській області, в
якому просить визнати дії інспектора
Григорчук Ю.Ю. неправомірними,
скасувати постанову про
адміністративне правопорушення серії
ВС1 № 104873 від 22.01.2014 р., закрити
провадження у справі.

В обґрунтуванні своїх вимог
покликається на те, що 22.01.2014 року
інспектором ДПС взводу №2 РДПС ДАІ ЛМУ
ГУМВС України у Львівській області ст.
сержантом міліції Григорчук Ю.Ю.
винесено постанову про
адміністративне правопорушення серія
ВС1 № 104873 якою накладено на нього
ОСОБА_1 адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Позивач зазначив, що згідно
оскаржуваної постанови, він, керуючи
автомобілем марки «Geely FC MR» д.н. НОМЕР_2
по автомобільній дорозі
Городоцька-Станційна був зупинений
відповідачем за перевищення
дозволеної максимальної швидкості
руху транспортного засобу в населеному
пункті на 23 км/год. З даною постановою
позивач не погоджується, вважає її
неправомірною, оскільки швидкість не
перевищував.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали,
зіславшись на обставини, викладені у
поданому до суду позові. Вказали, що
04.01.2014р. о 16:40 год. позивач на
автомобільній дорозі
Городоцька-Станційна керуючи
автомобілем марки «Geely FC MR» д.н. НОМЕР_2
не перевищував дозволеної швидкості
руху, рухався із швидкістю 59-60 км/год.
Просили позов задовольнити та
скасувати вищевказану постанову про
накладення адміністративного
стягнення оскільки вважають її
неправомірною.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином повідомлявся про час та місце
розгляду справи, про причини своєї
неявки суду не повідомив. Суд вважає за
можливе провести розгляд справи та
постановити рішення у відсутності
представника відповідача на підставі
наявних доказів, що знаходяться в
матеріалах справи, відносно чого
позивач не заперечив.

Заслухавши пояснення позивача та його
представника, дослідивши зібрані по
справі докази, з'ясувавши дійсні
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позов є безпідставним та у
його задоволенні слід відмовити з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
22.01.2014 інспектором ДПС взводу №2 РДПС
ДАІ ЛМУ ГУМВС України у Львівській
області ст. сержантом міліції
Григорчук Ю.Ю. винесено постанову про
адміністративне правопорушення серія
ВС1 № 104873 від 22.01.2014 р. про накладення
адміністративного стягнення на гр.
ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 510
грн.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

У відповідності до вимог ст. 9 КУпАП
передбачено, що адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП працівники
ДАІ МВС України, які мають спеціальне
звання, правомочні розглядати справи
про адміністративне правопорушення
передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до п. 12.4 Правил
дорожнього руху України, у населених
пунктах рух транспортних засобів
дозволяється із швидкістю не більше 60
кмгод.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності субєкта владних
повноважень обовязок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З долучених до матеріалів справи
документів вбачається, що позивач
ОСОБА_1 порушив правила дорожнього
руху, а саме п. 12.4 перевищив дозволену
максимальну швидкість руху
транспортного засобу в населеному
пункті 60 км/год., рухався зі швидкістю 83
кмгод. Ця обставина стверджується
постановою про адміністративне
правопорушення складеною на позивача
ОСОБА_1 від 22.01.2014 року, протоколом про
адміністративне правопорушення серії
АБ 2 № 312692 від 04.01.2014 р.

Посилання позивача на те, що покази
приладу «Візир» не можуть бути доказом
вчинення його правопорушення та, що
швидкість вказана в постанові та
протоколі про адміністративне
правопорушення може бути швидкість
іншого автомобіля є голослівні, та не
підтвердженими допустимими доказами.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно Інструкції з оформлення
працівниками ДАІ МВС матеріалів про
адміністративні правопорушення у
сфері забезпечення безпеки дорожнього
руху, затвердженої наказом МВС
України № 77 від 26.02.09р. підставою для
винесення постанови в справі про
адміністративне правопорушення є
матеріли щодо адміністративного
правопорушення, зафіксованого за
допомогою працюючих в автоматичному
режимі спеціальних технічних засобів,
що мають функції фото - і кінозйомки,
відеозапису, чи засобів фото - і
кінозйомки, відеозапису. Кожний
документ має свої реквізити (дату,
адресу, назву, підпис, штампи,
печатки тощо) і повинен відповідати
своєму призначенню, містити
достовірну інформацію, відповідати
вимогам законодавства.

Згідно Постанови та Протоколу про
адміністративне правопорушення,
складених стосовно ОСОБА_1, швидкість
руху автомобіля останнього - Geely FC MR»
д.н. НОМЕР_2, вимірювалась приладом
«Візир» серійний номер 0711222 та була
зафіксована як 83 км/год.

З наведених обставин суд вважає, що
позивач не навів належних та достатніх
доказів своєї невинуватості у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1
КУпАП, зокрема, доказів, які б свідчили
про те, що в момент фіксування
швидкості руху його автомобіля він
їхав з дозволеною швидкістю руху чи
того, що на відеозаписі приладом
«Візир» 04.01.2014 року було зафіксовано
швидкість руху іншого автомобіля.

Судом не беруться до уваги доводи
позивача про те, що оскаржувана
постанова є незаконною та
необґрунтованою, оскільки під час її
винесення враховано характер
вчиненого правопорушення, особу
порушника, майновий стан, ступінь вини,
про що свідчить розмір накладеного
адміністративного стягнення.

З представлених на розгляд суду
матеріалів вбачається вчинення
позивачем правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, що
постанова винесена правомочною особою,
стягнення накладено в межах санкції
статті з врахуванням вимог ст.33 КУпАП
та строків накладення
адміністративного стягнення.

Позивачем в судовому засіданні не
представлено суду жодних доказів на
підтвердження своїх тверджень, які б
заперечували правомірність винесеної
постанови в справі про адміністративне
правопорушення ВС1 № 104873 від 22.01.2014 р.

Відтак, в судовому засіданні не
встановлено неправомірності дій
працівника ДАІ по винесенні постанови
у справі про адміністративне
правопорушення.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні, позивачем не
представлено, а судом не здобуто жодних
переконливих доказів у їх
підтвердження, тому оскаржувана
Постанова серії ВС1 № 104873 від 22.01.2014
року про накладення адміністративного
стягнення на гр. ОСОБА_1 є законною та
обґрунтованою, винесеною з всебічним
врахуванням всіх обставин справи та
всіх доказів.

На підставі вищенаведеного, суд
приходить до переконання, що постанова
по справі про адміністративне
правопорушення серія ВС1 № 104873
винесена правомірно, а позов ОСОБА_1 є
безпідставним та у його задоволенні
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 17, 18, 71, 160, 161 КАС
України, ст.ст. 251, 280, 283, 287,288,289 КУпАП,
Правилами дорожнього руху України,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №
1306, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Суддя
Постигач О.Б.