Справа № 826/189/14
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

в порядку письмового провадження

м. Київ

14 лютого 2014 року № 826/189/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Маруліної Л.О., суддів Шейко Т.І.,
Кармазіна О.А., розглянувши в
письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «ВІНСЕР»
доМіністерства доходів і зборів
Українипровизнання протиправними дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю «ВІНСЕР»
(далі - позивач, ТОВ «ВІНСЕР») з позовом
до Міністерства доходів і зборів
України (далі - відповідач, Міндоходів
України), в якому просить:

- визнати протиправними дії
Міністерства доходів і зборів України
щодо відмови у реєстрації податкових
накладних та розрахунків коригування
кількісних і вартісних показників до
податкових накладних Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВІНСЕР» в
Єдиному реєстрі податкових накладних:
від 01.10.2013 року №1, від 02.10.2013 року №2,
від 03.10.2013 року №3, від 06.10.2013 року №5, від
08.10.2013 року №9, від 09.10.2013 року №11, від
14.10.2013 року №15, від 20.10.2013 року №17, від
30.10.2013 року №20, від 05.11.2013 року №1, від
13.11.2013 року №2, від 12.11.2013 року №6, від
13.11.2013 року №7, від 25.11.2013 року №8, від
14.11.2013 року №9, від 15.11.2013 року №10, від
26.11.2013 року №12, від 30.11.2013 року №13, від
03.12.2013 року №1, розрахунок від 03.10.2013
року №4 коригування кількісних і
вартісних показників до податкової
накладної від 03.10.2013 року №3;

- визнати зареєстрованими в Єдиному
реєстрі податкових накладних
зазначені податкові накладні та
розрахунок коригування кількісних і
вартісних показників до податкової
накладної Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІНСЕР»;

- зобов'язати Міністерство доходів і
зборів України відновити реєстрацію
податкових накладних Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВІНСЕР» в
Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13.01.2014 р. відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/189/14 та ухвалою суду від 27.01.2014 р.
призначено судовий розгляд справи.

У судове засідання 05.02.2014 р. прибув
представник відповідача. Представник
позивача не з'явився, належним чином
повідомлений про судове засідання. До
суду представником позивача надано
клопотання про неможливість прибуття в
судове засідання та проханням
розглядати справи за його відсутності.

Відповідно до частини шостої ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з
урахуванням вимог ст. ст. 41, 122, 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд дійшов до висновку про
розгляд справи у письмовому
провадженні.

Позивач позовні вимоги вмотивовує тим,
що починаючи з 01.10.2013 року
Міністерством доходів і зборів України
безпідставно блокується реєстрація
всіх податкових накладних та
розрахунків коригування до податкових
накладних позивача в Єдиному реєстрі
податкових накладних шляхом
надсилання квитанцій про неприйняття
документу, зазначаючи підставу, що
місцезнаходження юридичної особи
продавця товарів/послуг, вказане у
документі, не відповідає інформації
Єдиного держаного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.
Однак, як зазначає позивач, дані про
місцезнаходження, вказані в податкових
накладних та розрахунках коригування
виключно на підставі даних, вказаних в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, а
тому, жодних помилок ці документи не
містять.

Представник відповідача в судовому
засіданні виклав зміст заперечень
проти позову, аналогічна позиція
викладена в письмових запереченнях.
Відповідач обґрунтовує свої
заперечення тим, що в графі
місцезнаходження (податкова адреса)
продавця зазначено адресу, яка не
відповідає інформації в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а тому
відповідач правомірно відмовив в
реєстрації податкових накладних та
розрахунків коригування до податкових
накладних. Виходячи з викладеного в
задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, Окружний
адміністративний суд міста Києва
встановив, що ТОВ «ВІНСЕР»
зареєстроване як юридична особа (). Свою діяльність здійснює
на підставі статуту.

ТОВ «Вінсер» надіслано до податкового
органу податкові накладні від 01.10.2013
року №1, від 02.10.2013 року №2, від 03.10.2013
року №3, від 06.10.2013 року №5, від 08.10.2013
року №9, від 09.10.2013 року №11, від 14.10.2013
року №15, від 20.10.2013 року №17, від 30.10.2013
року №20, від 05.11.2013 року №1, від 13.11.2013
року №2, від 12.11.2013 року №6, від 13.11.2013
року №7, від 25.11.2013 року №8, від 14.11.2013
року №9, від 15.11.2013 року №10, від 26.11.2013
року №12, від 30.11.2013 року №13, від 03.12.2013
року №1, розрахунок від 03.10.2013 року №4
коригування кількісних і вартісних
показників до податкової накладної від
03.10.2013 року №3.

Дані податкові накладні та розрахунки
коригування кількісних і вартісних
показників до податкових накладних не
прийнято Міністерством доходів і
зборів України, про що свідчать
квитанції, які наявні в матеріалах
справи, у зв'язку з виникненням помилки,
а саме, місцезнаходження юридичної
особи продавця товарів/послуг, вказане
у документі, не відповідає інформації
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Позивачем надано до матеріалів справи
відповідь від 18.10.2013 року №13656-23-01-18-0813
на скаргу ТОВ «ВІНСЕР» до Державної
податкової інспекції у м. Черкасах ГУ
Міндоходів у Черкаській області
стосовно неможливості реєстрації
податкових накладних позивача по
причині вищевказаної помилки. В даній
відповіді зазначено, що адресні дані,
які зазначені заявником (18000, м. Черкаси,
вул. Кірова, буд.73/1, оф.215), повністю
співпадають з даними ІС «Податковий
блок», які отримуються з ЄДР. Також
вказано, що позивач подає звітність до
ДПІ у м. Черкасах по мережі Інтернет без
будь-яких перешкод, а реєстрація
податкових накладних здійснюється на
рівні Міндоходів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
частково та такими, що підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну.

Згідно п.201.10 ст.201 Податкового кодексу
України податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних. Підтвердженням
продавцю про прийняття його податкової
накладної та/або розрахунку
коригування до Єдиного реєстру
податкових накладних є квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, яка надсилається протягом
операційного дня. Датою та часом
надання податкової накладної та/або
розрахунку коригування в електронному
вигляді до центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику, є дата та
час, зафіксовані у квитанції. Якщо
надіслані податкові накладні та/або
розрахунки коригування сформовано з
порушенням вимог, передбачених
відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або
пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу,
протягом операційного дня продавцю
надсилається квитанція в електронному
вигляді у текстовому форматі про
неприйняття їх в електронному вигляді
із зазначенням причин.

З огляду на викладене реєстрація
податкової накладної в Єдиному реєстрі
податкових накладних є обов'язком
постачальника товарів чи послуг.

Цьому обов'язку кореспондує обов'язок
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
прийняти та зареєструвати надану
платником податку-продавцем податкову
накладну в Єдиному реєстрі податкових
накладних.

Відмовити у прийнятті для реєстрації
наданих платником податку податкових
накладних центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, може лише в
разі, якщо надіслані податкові
накладні та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
Податкового кодексу України.

Згідно п. 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України у податковій накладній
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової
накладної;

б) дата виписування податкової
накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена
у статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку
(продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена
у статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування
податку;

ж) ставка податку та відповідна сума
податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають
сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

ї) виключено.

Відповідно ч.1 ст.18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Згідно виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Товариство з
обмеженою відповідальністю «ВІНСЕР»
знаходиться за адресою: 18000, Черкаська
обл., місто Черкаси, вулиця Кірова,
будинок 73/1, офіс 215.

Судом встановлено, що зазначена
позивачем в податкових накладних та
розрахунку коригування кількісних і
вартісних показників до податкової
накладної, відповідає інформації з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, а
тому відповідачем неправомірно не
прийнято для реєстрації податкові
накладні та розрахунок коригування
кількісних і вартісних показників до
податкової накладної.

Виходячи з вищевикладеного, наступні
податкові накладні та розрахунок
коригування кількісних і вартісних
показників до податкової накладної
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІНСЕР» слід
визнати прийнятими та зареєстрованими
в Єдиному реєстрі податкових накладних
протягом відповідного операційного
дня, а саме:

податкову накладну від 01.10.2013 року №1 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
08.10.2013,

податкову накладну від 02.10.2013 року №2 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
08.10.2013,

податкову накладну від 03.10.2013 року №3 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
18.10.2013,

розрахунок від 03.10.2013 року №4
коригування кількісних і вартісних
показників до податкової накладної від
03.10.2013 року №3 - визнати прийнятим та
зареєстрованим 08.10.2013,

податкову накладну від 06.10.2013 року №5 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
08.10.2013,

податкову накладну від 08.10.2013 року №9 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
22.10.2013,

податкову накладну від 09.10.2013 року №11 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
24.10.2013,

податкову накладну від 14.10.2013 року №15 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
28.10.2013,

податкову накладну від 20.10.2013 року №17 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
04.11.2013,

податкову накладну від 30.10.2013 року №20 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
06.11.2013,

податкову накладну від 05.11.2013 року №1 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
11.11.2013,

податкову накладну від 13.11.2013 року №2 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
28.11.2013,

податкову накладну від 12.11.2013 року №6 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
28.11.2013,

податкову накладну від 13.11.2013 року №7 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
28.11.2013,

податкову накладну від 25.11.2013 року №8 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
28.11.2013,

податкову накладну від 14.11.2013 року №9 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
28.11.2013,

податкову накладну від 15.11.2013 року №10 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
27.11.2013,

податкову накладну від 26.11.2013 року №12 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
28.11.2013,

податкову накладну від 30.11.2013 року №13 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
05.12.2013,

податкову накладну від 03.12.2013 року №1 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
06.12.2013.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
Міністерства доходів і зборів України
відновити реєстрацію податкових
накладних Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІНСЕР» в Єдиному
реєстрі податкових накладних суд
вважає, що в даному випадку йде мова про
дискреційні повноваження суб'єкта
владних повноважень - відповідача,
оскільки прийняття рішення про
реєстрацію податкових накладних є
виключною компетенцією уповноваженого
органу.

Під дискреційним повноваженням суд
розуміє повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду, тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин
(Рекомендація Комітету Міністрів Ради
Європи № R (80)2 стосовно здійснення
адміністративними органами влади
дискреційних повноважень, прийнята
Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року
на 316-й нараді заступників міністрів).

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України критеріям, не втручається у
дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта
владних повноважень поза межами
перевірки за названими критеріями.
Завдання адміністративного
судочинства полягає не у забезпеченні
ефективності державного управління, а
в гарантуванні дотримання прав та
вимог законодавства, інакше було б
порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень, ключовим завданням якого
є здійснення правосуддя. Тому
завданням адміністративного суду є
контроль за легітимністю прийняття
рішення.

Отже, вищевказана позовна вимога є
формою втручання в дискреційні
повноваження відповідача та виходить
за межі завдань адміністративного
судочинства, а тому задоволенню не
підлягає.

Крім того, відповідно до положень
частини першої ст. ст. 2, частин першої
ст. 6, 11, 17, ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
предметом оскарження в
адміністративній справі може бути
порушене право особи з боку суб'єкта
владних повноважень на час розгляду
справи в суді. Оскільки, згідно з
частиною другою ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, позовна вимога про
зобов'язання в майбутньому свідчить
про відсутність порушеного права, а
відтак, про відсутність
публічно-правових відносин між
сторонами та необхідності судового
захисту. З огляду на вищезазначене,
колегія суддів вважає, що дані позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Суд також зазначає, що належним
способом захисту порушених прав та/або
інтересів платника податків у
розглядуваній ситуації є визнання
неправомірним неприйняття податкової
накладної для реєстрації.

У свою чергу визнання неправомірним
неприйняття податкової накладної для
реєстрації тягне настання наслідків,
передбачених у пункті 201.10 статті 201
Податкового кодексу України. Отже,
податкова накладна вважається
прийнятою протягом того операційного
дня, коли вона була надіслана платником
податків для реєстрації.

Зважаючи на викладене, резолютивна
частина постанови адміністративного
суду про задоволення позовних вимог у
справі, предметом оскарження в якій є
протиправність неприйняття податкової
накладної для реєстрації, з
урахуванням вимог пункту 1 частини
другої статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
повинна містити висновок про визнання
протиправним неприйняття податкової
накладної для реєстрації, а також
зазначення того, що податкову накладну
потрібно вважати прийнятою та
зареєстрованою протягом операційного
дня, коли її було надіслано платником
податку (із зазначенням дати).

Застереження щодо конкретної дати, з
якої податкова накладна є прийнятою і
зареєстрованою в Єдиному реєстрі
податкових накладних, поряд із
визнанням протиправним власне
неприйняття податкової накладної для
реєстрації, є правомірним з огляду на
приписи абзацу десятого частини другої
статті 162 Кодексу адміністративного
судочинства України. Зазначена норма
надає право суду прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав позивача.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими частково та такими, що
підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111,112, 121, 122-143, 151-154,
158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Адміністративний позов
задовольнити частково.

2. Визнати неправомірним неприйняття
Міністерством доходів і зборів України
для реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних податкових
накладних Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІНСЕР» від 01.10.2013
року №1, від 02.10.2013 року №2, від 03.10.2013
року №3, від 06.10.2013 року №5, від 08.10.2013
року №9, від 09.10.2013 року №11, від 14.10.2013
року №15, від 20.10.2013 року №17, від 30.10.2013
року №20, від 05.11.2013 року №1, від 13.11.2013
року №2, від 12.11.2013 року №6, від 13.11.2013
року №7, від 25.11.2013 року №8, від 14.11.2013
року №9, від 15.11.2013 року №10, від 26.11.2013
року №12, від 30.11.2013 року №13, від 03.12.2013
року №1 та розрахунку від 03.10.2013 року №4
коригування кількісних і вартісних
показників до податкової накладної від
03.10.2013 року №3.

3. Визнати прийнятими та
зареєстрованими в Єдиному реєстрі
податкових накладних протягом
операційного дня податкових накладних
та розрахунку коригування кількісних і
вартісних показників до податкової
накладної Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІНСЕР»:

податкову накладну від 01.10.2013 року №1 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
08.10.2013,

податкову накладну від 02.10.2013 року №2 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
08.10.2013,

податкову накладну від 03.10.2013 року №3 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
18.10.2013,

розрахунок від 03.10.2013 року №4
коригування кількісних і вартісних
показників до податкової накладної від
03.10.2013 року №3 - визнати прийнятим та
зареєстрованим 08.10.2013,

податкову накладну від 06.10.2013 року №5 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
08.10.2013,

податкову накладну від 08.10.2013 року №9 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
22.10.2013,

податкову накладну від 09.10.2013 року №11 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
24.10.2013,

податкову накладну від 14.10.2013 року №15 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
28.10.2013,

податкову накладну від 20.10.2013 року №17 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
04.11.2013,

податкову накладну від 30.10.2013 року №20 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
06.11.2013,

податкову накладну від 05.11.2013 року №1 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
11.11.2013,

податкову накладну від 13.11.2013 року №2 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
28.11.2013,

податкову накладну від 12.11.2013 року №6 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
28.11.2013,

податкову накладну від 13.11.2013 року №7 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
28.11.2013,

податкову накладну від 25.11.2013 року №8 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
28.11.2013,

податкову накладну від 14.11.2013 року №9 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
28.11.2013,

податкову накладну від 15.11.2013 року №10 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
27.11.2013,

податкову накладну від 26.11.2013 року №12 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
28.11.2013,

податкову накладну від 30.11.2013 року №13 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
05.12.2013,

податкову накладну від 03.12.2013 року №1 -
визнати прийнятою та зареєстрованою
06.12.2013.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати в сумі 34,41 грн.
присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВІНСЕР»
() за рахунок Державного
бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань
Міністерства доходів і зборів України.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя
Л. О. Маруліна

Судді
О.А. Кармазін

Т.І.Шейко