Справа № 822/4482/13-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/4482/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

при секретарі: Лозінській Н.В.

за участю представників сторін:

позивача: Буреця Андрія Ярославовича

відповідача: Волочецького Івана
Миколайовича

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Славутської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Хмельницькій області
в особі Нетішинського відділення на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна
виробнича компанія Форвард Плюс" до
Славутської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Хмельницькій області
в особі Нетішинського відділення про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень , -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельна
виробнича компанія форвард плюс"
звернулося до Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Нетішинського відділення
Славутської об'єднананої державної
податкової інспекції про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року задоволено позов. Не погоджуючи з
вищевказаним рішенням відповідач
подав апеляційну скаргу. В апеляційній
скарзі відповідач, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги та просив суд
задовольнити її.

Представники позивача заперечували
проти задоволення вищевказаної
апеляційної скарги та просили суд
залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, які з'явились в
судове засідання, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої та апеляційної інстанції,
встановлено, що у період з 24.05.2013 року по
30.05.2013 року посадовими особами
податкового органу була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка з питань дотримання вимог
податкового законодавства ТОВ "БВК
Форвард плюс" за період з 01.07.2011 року по
31.12.2011 року, з 01.04.2012 року по 30.06.2012 року.
За результатами перевірки було
складено акт №435/22/33707409 від 12 червня 2013
року, на підставі якого відповідачем
прийняті податкові
повідомлення-рішення № та №
від 3 липня 2013 року.

Підставою для висновків про порушення
позивачем вимог податкового
законодавства стало те, що в ході
перевірки податковим органом вказано
на відсутність фактичного здійснення
операцій ТОВ "БВК Форвард плюс" із
контрагентами: ТОВ "Оллерус-Буд" та ТОВ
"Деталь сервіс", що вказує на
неможливість формування податкової
звітності на підставі взаємовідносин
із даними контрагентами.

Судом першої інстанції встановлено, що
між ТОВ "Будівельна виробнича компанія
форвард плюс" та ТОВ "Оллерус-Буд"
укладено договори про виконання
субпідрядних будівельних робіт:

- №02/11-СП від 05.09.2011 року, №03/11-СП від
06.10.2011 року на капітальний ремонт,
відновлення дамби №3 на р.Черемош в
с.Банилів Вижницького району
Чернівецької області;

- №04/11-СП від 10.10.2011 року, №05/11-СП від
01.11.2011 року, №07/11-СП від 01.12.2011 року
відновлення дамби №9 (влаштування
відповідного каналу на р.Черемош в
с.Банилів Вижницького району
Чернівецької області);

- №06/11-СП від 01.11.2011 року будівництво
водопроводу в с.Вельбівно Острозького
району (перша черга виділення
пускового комплексу);

- №08/11-СП від 01.11.2011 року реконструкція
гуртожитку загальноосвітньої школи №3
під НВК в смт.Володимирець Рівненської
області (виділення пускового комплексу
- дошкільного-навчального закладу).

За умовами зазначених договорів
субпідрядник ТОВ "Оллерус-Буд"
зобов'язувався виконати будівельні
роботи як власними механізмами та
матеріалами, так і механізмами та
матеріалами підрядника, а підрядник
зобов'язувався прийняти та оплатити
вартість виконаних робіт в порядку,
визначеному договорами та за цінами,
які зазначені в кошторисній
документації.

Задовольняючи вищевказаний
адміністративний позов, суд першої
інстанції дійшов висновку, що суб'єкт
владних повноважень, який заперечує
проти позову, не довів, що діяв у межах
Закону, а тому дії відповідача щодо
винесення оскаржуваного рішення є
протиправними, а рішення за цих
обставин повинно бути скасоване.
Колегія суддів погоджується з
вищевказаним висновком.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.2 даної статті встановлено,
що датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду (п. 198.3 ст. 198).

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (п. 198.6 ст. 198).

Форма та порядок заповнення податкової
накладної передбачені ст. 201 ПК України,
відповідно до п. 201.1 якої платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках
обов'язкові реквізити, перелік яких
наведений у даному пункті.

Згідно п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова
накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (п. 201.6 ст. 201).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Позивачем, як доказ здійснення
господарських операцій, були надані
суду належним чином засвідчені копії
документів, які відповідають вимогами
первинності в розумінні статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", і
являються підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а відтак постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 13
січня 2014 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Славутської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Хмельницькій області в особі
Нетішинського відділення, - залишити
без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
28 лютого 2014 року .

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.