Справа № 815/6321/13-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/6321/13-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Білостоцький О. В. Судова колегія
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Градовського Ю.М. та Вербицької
Н.В.

при секретарі - Пальоній І.М.,

за участю: представника
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції -
Морозової Ольги Станіславівни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 22
жовтня 2013 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
головного спеціаліста відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Зіборової Валентини Володимирівни,
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
головного спеціаліста відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Зіборової В.В., реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
про визнання протиправними дій щодо
реєстрації обтяження, а саме:
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1,
зобов'язання здійснити реєстраційні
дії по скасуванню арешту, накладеного
на зазначену квартиру та прийняти
рішення про відмову в державній
реєстрації обтяження.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалося, що з урахуванням Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", зокрема, п.5-1 ст.24, державний
реєстратор зобов'язана була відмовити
в державній реєстрації обтяжень
квартири з огляду на те, що в ухвалі
Малиновського районного суду м.Одеси
від 12 березня 2013 року про забезпечення
позову у цивільній справі шляхом
накладення арешту на квартиру було
зазначено про те, що квартира належить
ОСОБА_4, однак на час накладення арешту
та згідно договору купівлі-продажу від
23 серпня 2012 року, укладеного позивачем
з ОСОБА_4, вказана квартира вже належала
ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року в задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
зазначається, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
в провадженні Малиновського районного
суду знаходиться цивільна справа за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, Комунального
підприємства "Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості", треті
особи - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, про визнання
договору купівлі-продажу квартири
недійсним і скасування державної
реєстрації.

Ухвалою Малиновського районного суду
м.Одеси від 12 березня 2013 року за заявою
ОСОБА_6 в порядку забезпечення позову у
цивільній справі накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_1.

Головним спеціалістом відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
ОМУЮ Зіборовою В.В. на підставі
наведеної ухвали накладено арешт на
вищезазначену квартиру.

16 липня 2013 року позивач звернулась до
реєстраційної служби ОМУЮ із скаргою
на дії головного спеціаліста відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
ОМУЮ Зіборової В.В..

Листом від 19 липня 2013 року за № 12.7-2489 та
доповідною запискою головного
спеціаліста відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби ОМУЮ
Зіборової В.В. повідомлено, що
виконуючи ухвалу Малиновського
районного суду м.Одеси від 12 березня 2013
року про накладення арешту на вказану
квартиру, вона діяла в межах своїх
повноважень та у спосіб, передбачений
Конституцією та законами України та
зазначено про можливість оскарження
рішення дій державного реєстратора в
судовому порядку.

Вважаючи державну реєстрацію обтяжень
квартири АДРЕСА_1 протиправною, ОСОБА_2
звернулась з позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що порядок здійснення державної
реєстрації обтяжень прав на нерухоме
майно на підставі судового рішення,
зокрема, ухвали про вжиття заходів
забезпечення позову, є відмінним від
порядку реєстрації обтяжень за заявами
фізичних та юридичних осіб, та така
реєстрація повинна здійснюватись
негайно після надходження відповідної
ухвали.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно п.2 ст.9 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" (далі
Закон) державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявність факту виконання
умов правочину, з якими закон та/або
договір (угода) пов'язує можливість
проведення державної реєстрації
виникнення, переходу, припинення прав
на нерухоме майно або обтяження таких
прав; приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.19 Закону
державна реєстрація обтяжень
здійснюється на підставі рішень судів,
що набрали законної сили.

Положеннями ст.24 Закону встановлено, що
за наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

У державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо заяву про державну реєстрацію
обтяжень речових прав на нерухоме
майно щодо попереднього правонабувача
подано після державної реєстрації
права власності на таке майно за новим
право набувачем (п.5-1 ст.24 Закону).

З матеріалів справи вбачається, що
головним спеціалістом відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
ОМУЮ Зіборовою В.В. арешт на квартиру
АДРЕСА_1, яка на думку Малиновського
районного суду м.Одеси належала ОСОБА_4,
було накладено на підставі ухвали
цього суду від 12 березня 2013 року.

Разом з тим, з витягу про державну
реєстрацію вбачається, що 30 серпня 2012
року вищенаведена квартира АДРЕСА_1
була зареєстрована на праві приватної
власності за ОСОБА_2, тобто державним
реєстратором було зареєстровано
обтяження вже після державної
реєстрації права власності на вказану
квартиру за новим правонабувачем (за
позивачем), що є порушенням положень
п.5-1 ст.24 Закону і фактично призвело до
обмеження права власності особи, яка на
момент прийняття Малиновським
районним судом м.Одеси ухвали від 12
березня 2013 року не була учасником цього
судового процесу.

Крім того, відповідно до п.8-1 ч.2 ст.9
Закону державний реєстратор під час
проведення державної реєстрації прав,
які виникли та зареєстровані в
установленому порядку до 1 січня 2013
року, запитує від органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки, копії
документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно, проте,
державним реєстратором Зіборовою В.В.
під час накладення обтяження не було
витребувано інформацію, необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень та
встановлення, в даному випадку,
власника майна, на яке реєструється
обтяження.

А тому враховуючи, що законом не
встановлено відмінностей в порядку
реєстрації прав та їх обтяжень за
судовими рішеннями або за іншими
актами заявників, а також приймаючи до
уваги, що однією із стадій проведення
державної реєстрації прав та їх
обтяжень є встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, чого державним реєстратором
зроблено не було, колегія суддів
приходить до висновку, що дії
державного реєстратора Зіборової В.В.
щодо реєстрації обтяження, а саме:
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1
є протиправними та такими, що
суперечать чинному законодавству.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що ухвалою Апеляційного
суду Одеської області від 28 листопада
2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2
задоволено частково, ухвалу
Малиновського районного суду м.Одеси
від 12 березня 2013 року, на підставі якої
були вчинені реєстраційні дії щодо
накладення обтяження на квартиру
АДРЕСА_1, було скасовано та відмовлено
ОСОБА_6 у задоволенні заяви про
забезпечення позову. На виконання
наведеної ухвали державним
реєстратором Тартачною Катериною
Михайлівною 15 січня 2014 року було
припинено обтяження вищезазначеної
квартири, що підтверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію
обтяження (а.с. 123).

Тому, враховуючи, що реєстрація
обтяження на квартиру АДРЕСА_1 була
припинена, колегія суддів приходить до
висновку, що позовні вимоги про
зобов'язання відповідача здійснити
реєстраційні дії по скасуванню арешту,
накладеного на квартиру АДРЕСА_1 та
прийняття рішення про відмову в
державній реєстрації обтяження
задоволенню не підлягають.

Отже, приймаючи до уваги, що судом
першої інстанції при вирішенні справи
порушені норми права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
колегія суддів, з урахуванням п.4 ч.1
ст.202 КАС України вважає необхідним
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти по справі нову,
якою позовні вимоги ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року скасувати та прийняти по справі
нову постанову, якою позовні вимоги
ОСОБА_2 до головного спеціаліста
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції Зіборової Валентини
Володимирівни, реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії головного
спеціаліста відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Зіборової
Валентини Володимирівни щодо
реєстрації обтяження накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України в
порядку встановленому КАС України.

Головуючий: А.Г. Федусик Суддя:
Суддя: Н.В. Вербицька Ю.М. Градовський