Справа № 9101/33986/2012
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"21" січня 2014 р.справа № 2а-3/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 на постанову Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
20 червня 2011 року у справі за
адміністративним позовом суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 до Дніпропетровської
міської ради, Головного
архітектурно-планувального управління
Дніпропетровської міської ради,
Департаменту корпоративних прав та
правового забезпечення
Дніпропетровської міської ради про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 20 червня 2011
року у задоволенні адміністративного
позову суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради,
Головного архітектурно-планувального
управління Дніпропетровської міської
ради, Департаменту корпоративних прав
та правового забезпечення
Дніпропетровської міської ради про
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
винести нове рішення про задоволення
його позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
оскарження та доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24
жовтня 2003 року суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1
звернувся до міського голови м.
Дніпропетровська із заявою про
відведення земельної ділянки для
будівництва центру дозвілля та
побутового обслуговування населення
по вул. Красноводській у
м.Дніпропетровську (а.с.7).

Позивачем були виконані вимоги
процедури попереднього узгодження
розміщення об'єкту, що підтверджується
формуляром попереднього узгодження
розміщення об'єкта № 3503 (а.с.8).

14 липня 2004 року Дніпропетровською
міською радою було прийнято рішення
№50/18 про погодження позивачу місця
розташування вищезазначеного об'єкту
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-10)

Між позивачем та Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради було
укладено Договір № 242/18 від 21.09.2004 р. про
резервування земельних ділянок у місті
(а.с.11).

01 березня 2006 року Дніпропетровською
міською радою було прийнято рішення
№35/34 про надання згоди на розроблення
проекту відведення земельних ділянок
по фактичному розміщенню об'єктів
самочинного будівництва, у тому числі
ОСОБА_1 (а.с. 19-20).

Згідно рішення Дніпропетровської
міської ради від 28.12.2009 року за № 168/53,
були внесені зміни до п. 7 додатку до
рішення Дніпропетровської міської
ради № 35/34 вц 01.03.2006р. «Про надання згоди
на розроблення проектів відведення
земельних ділянок по фактичному
розміщенню об'єктів самочинного
будівництва», який було викладено
«Надати згоду на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки громадянину ОСОБА_1 по
фактичному розміщенню самочинно
побудованої будівлі центру дозвілля та
побутового обслуговування населення
по АДРЕСА_2, строком на один рік з дати
прийняття цього рішення» (а.с.56).

У вказаний у цьому рішенні строк,
позивач виконав роботи з розробки
проекту землеустрою та у жовтні 2010 року
подав його до земельного управління
для його погодження та затвердження,
про що свідчить лист земельного
управління на ім'я позивача від 13.01.2011
року (а.с.167).

Як вбачається з матеріалів справи, в
обґрунтування своїх позовних вимог
щодо зобов'язання Головного
архітектурно-планувального управління
міської ради та Департаменту
корпоративних прав та правового
забезпечення Дніпропетровської
міської ради надати на найближчу сесію
Дніпропетровська, міської ради
висновок щодо строку, на який земельна
ділянка площею 0,1063 га, запропонована
для відведення по фактичному
розміщенню центру дозвілля та
побутового обслуговування населення
по АДРЕСА_2, та як на підставу їх
задоволення, позивач посилається на
рішення Дніпропетровської міської
ради від 21 вересня 2005 року № 38/30, яким
було затверджено Тимчасовий порядок з
оформлення правовстановлюючих
документів на земельні ділянки, що
зайняті об'єктами самочинного
будівництва (а.с. 14-16).

Судом встановлено, що відповідно до п. 1
рішення Дніпропетровської міської
ради від 27.05.2009 року № 46/46 «Про
оформлення прав на земельні ділянки,
які зайняті об'єктами самочинного
будівництва некомерційного значення» -
відмінено дію цього рішення, про що
свідчать листи Головного
архітектурно-планувального управління
Дніпропетровської міської ради від
10.02.2010 року, який направлявся на адресу
позивача, як відповідь на його
звернення (а.с.67) та від 13.05.2010 року
(а.с.88).

Також, варто зазначити, що згідно до
Положення «Про Головне
архітектурно-планувальне управління
Дніпропетровської міської ради»,
затверджене рішенням
Дніпропетровської міської ради № 25/16
від 27.06.2007 року, до повноважень
відповідача - Головного
архітектурно-планувального управління
Дніпропетровської міської ради,
взагалі не входить надання висновків
щодо строку, на який спірна земельна
ділянка може бути передана йому в
оренду (а.с. 107-115).

Беручи до уваги те, що рішення
Дніпропетровської міської ради № 38/30,
яким було затверджено Тимчасовий
порядок з оформлення
правовстановлюючих документів на
земельні ділянки, що зайняті об'єктами
самочинного будівництва (а.с. 14-16) та на
яке посилається позивач, як на підставу
задоволення його позову в частині
вимог до Головного
архітектурно-планувального управління
Дніпропетровської міської ради, є
нечинним з 27.05.2009 року, у зв'язку з
прийняттям рішення Дніпропетровської
міської ради від 27.05.2009 року № 46/46 «Про
оформлення прав на земельні ділянки,
які зайняті об'єктами самочинного
будівництва некомерційного значення»,
а також відсутність у Головного
архітектурно-планувального управління
Дніпропетровської міської ради
повноважень у наданні висновків щодо
строку, на який земельна ділянка може
бути передана в оренду особі, колегія
суддів приходить до висновку про
безпідставність позовних вимог в
частині зобов'язання відповідача -
Головного архітектурно-планувального
управління міської ради надати на
найближчу сесію Дніпропетровської
міської ради висновок щодо строку, на
який земельна ділянка площею 0,1063 га.,
запропонована для відведення по
фактичному розміщенню центру дозвілля
та побутового обслуговування
населення по АДРЕСА_2, може бути
передана позивачу в оренду.

Приймаючи рішення по справі, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
посилання представника позивача на те,
що Департамент корпоративних прав та
правового забезпечення
Дніпропетровської міської ради є
правонаступником земельного
управління Дніпропетровської міської
ради, а тому повинен здійснювати всі
передбачені Положенням (а.с.133-139) про
земельне управління повноваження, є не
обґрунтованими, оскільки у
відповідності до п. 3.4 рішення
Дніпропетровської міської ради № 3/3
від 01.12.2010 року «Про структуру
виконавчих органів міської ради,
граничну чисельність працівників
міської ради та її виконавчих органів і
кількісний та персональний склад
виконкому міської ради», земельне
управління та управління комунальної
власності хоча і було шляхом
реорганізації з припиненням, як
юридичних осіб перетворено у цей
Департамент, але у п. 7.3 цього ж рішення
передбачено розробку окремих Положень
про виконавчі органи
Дніпропетровської міської ради, які
утворюються, з поданням їх на чергову
сесії для затвердження.

Розроблене Положення про Департамент
корпоративних прав та правового
забезпечення Дніпропетровської
міської ради, яке затверджено рішенням
сесії Дніпропетровської міської ради
від 15.12.10 № 12/5, не відносить до
компетенції вказаної структури
виконавчого органу міської влади,
питання щодо надання таких висновків.

Стосовно іншої частини позовних вимог
позивача щодо зобов'язання
Дніпропетровської міської ради
включити до порядку денного найближчої
сесії Дніпропетровської міської ради
питання щодо розгляду та затвердження
проекту відведення ОСОБА_1 земельної
ділянки по фактичному розміщенню
об'єкту нерухомості - центру дозвілля
та побутового обслуговування
населення по АДРЕСА_2 у м.
Дніпропетровську та розглянути на
найближчій ceciї питання щодо
затвердження проекту відведення
ОСОБА_1 земельної ділянки по фактичному
розміщенню об'єкту нерухомості - центру
дозвілля та побутового обслуговування
населення по АДРЕСА_2, колегія суддів
може зазначити наступне.

Судом встановлено, що у жовтні 2010 року
позивачем було подано до земельного
управління Дніпропетровської міської
ради проект землеустрою розроблений
відповідною землевпорядною
організацією на замовлення ОСОБА_1

На звернення ОСОБА_1 від 27.12.2010 року
(а.с.168-169), земельне управління
Дніпропетровської міської ради своїм
листом від 13.01.11 вих. 13/8-51 (а.с. 167)
повідомило останнього про
необхідність отримання висновку від
управління економіки
Дніпропетровської міської ради щодо
нарахування внеску на розвиток міста
відповідно до рішення міської ради від
27.05.2009 року №6/46 (а.с.142-152) та надання акту
обстеження земельної ділянки
встановленого зразка згідно з рішенням
міської ради від 10.04.2008 року № 973 (а.с.
140-141).

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, вказані рішення, на підставі
яких вимагаються ці документи є
чинними, а проаналізувавши їх зміст,
суд зазначає, що дійсно цими актами
передбачено отримання висновку від
управління економіки
Дніпропетровської міської ради щодо
нарахування внеску на розвиток міста
та надання акту обстеження земельної
ділянки встановленого зразка.

Однак, позивач не отримав висновку з
управління економіки, що унеможливило
підготовку проекту рішення міської
ради та її виконавчого комітету про
передачу земельної ділянки по вул.
Красноводській, 2 в оренду гр. ОСОБА_1.

Посилання представника позивача на ту
обставину, що вказані рішення не можуть
застосовуватися відносно нього, не
приймаються судом до уваги, оскільки ці
рішення не обмежують коло суб'єктів
земельних правовідносин, а також
поширюється на всі об'єкти, крім
об'єктів по яких укладено договори -
зобов'язання на передачу житла та/або
виконання робіт, що передбачено у п. 5
рішення міської ради від 27.05.2009 року
№6/46 (а.с. 142).

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
позиція позивача стосовно небажання
отримувати висновок управління
економіки щодо нарахування внеску на
розвиток міста, свідчить про навмисне
його небажання виконувати вимоги
встановлені чинним законодавством
щодо отримання земельних ділянок у
власність або у користування, що
призводить до затримки виконання
покладених на виконавчі органи міської
ради своїх повноважень в частині
включення до порядку денного та
наступного затвердження на черговій
сесії проекту землеустрою з передачі
ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки.

З огляду на викладене, колегія суддів
зазначає, що зробити висновок про
бездіяльність Дніпропетровської
міської ради, якою порушені права
позивача щодо отримання земельної
ділянки у власність або у користування
- не можна, оскільки позивачем не
виконані заходи, встановлені органом
місцевого самоврядування у рішеннях
міської ради від 27.05.2009 року №6/46 від
10.04.2008 року № 973, які на час розгляду
справи є чинними та позивачем не
оскаржувалися.

Також, варто зазначити, що відповідно
до Регламенту Дніпропетровської
міської ради, внесення і підготовка
питань на розгляд міської ради, може
здійснюватися міським головою,
постійними комісіями, депутатськими
групами і депутатськими фракціями,
депутатами, виконавчим комітетом
міської ради, головою обласної
державної адміністрації, головою
обласної ради, загальними зборами
громадян за місцем проживання, а також
у порядку місцевої ініціативи.

Усі проекти рішень міської ради в
обов'язковому порядку попередньо
розглядаються виконавчим комітетом
міської ради, усіма постійними
комісіями міської ради.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції та вважає, що позовні
вимоги позивача про зобов'язання
Дніпропетровську міську раду включити
до порядку денного найближчої сесії
Дніпропетровської міської ради
питання щодо розгляду та затвердження
проекту відведення ОСОБА_1 земельної
ділянки по фактичному розміщенню
об'єкту нерухомості - центру дозвілля
та побутового обслуговування
населення по АДРЕСА_2 та зобов'язати
Дніпропетровську міську раду
розглянути на найближчій сесії питання
щодо затвердження проекту відведення
ОСОБА_1 земельної ділянки по фактичному
розміщенню об'єкту нерухомості - центру
дозвілля та побутового обслуговування
населення по АДРЕСА_2 є передчасними,
оскільки такий обраний позивачем
спосіб захисту прав порушує
встановлений Регламентом порядок
внесення і підготовки питань на
розгляд міської ради.

Також, судом першої інстанції було
вірно зауважено на тому, що за рішенням
Дніпропетровської міської ради від 28
грудня 2009 року за №168/53 позивачу було
надано згоду на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки громадянину ОСОБА_1, проект
землеустрою, який поданий на
затвердження до Дніпропетровської
міської ради також виконаний на ім'я
громадянина ОСОБА_1, однак з
адміністративним позовом за захистом
прав, він звертається як суб'єкт
підприємницької діяльності, що в
розумінні ст. 52 КАС України позбавляє
його права вимоги, як особи, чиї
інтереси та права порушені.

Отже, проаналізувавши дані обставини
справи та правовідносини, що їм
відповідають, колегія суддів приходить
до висновку про безпідставність
позовних вимог позивача, а тому вважає
за необхідне в їх задоволенні
відмовити.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом першої
інстанції фактичні обставини справи та
обрану правову позицію, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, ст. 205, ст.206, ч.2
ст.212 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 20 червня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
постановлення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко