Справа № 2а-1406/11/1070
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/28662/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів
Загороднього А.Ф.,

Заїки М.М.,

та секретаря Бруя
О.Д.

за участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової служби України на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2011
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 квітня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Державної податкової служби України,
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції, третя
особа: начальник
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції про
визнання незаконними та скасування
наказів про застосування
дисциплінарного стягнення, поновлення
на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,

встановила:

У вересні 2007 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Державної податкової
служби України, Переяслав-Хмельницької
об'єднаної державної податкової
інспекції про визнання незаконними та
скасування наказів про застосування
дисциплінарного стягнення, поновлення
на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 22 лютого 2008 року в задоволенні
позову було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2008
року постанову
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 22 лютого 2008 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 01 березня 2011 року касаційну
скаргу ОСОБА_2 було задоволено,
постанову Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 22 лютого 2008 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2008
року -скасовано, а справу направлено на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2011
року позовні вимоги ОСОБА_2 було
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано наказ
Державної податкової адміністрації
України від 04.06.2007 №900-о «Про звільнення
ОСОБА_2»(з урахуванням змін, внесених
наказом Державної податкової
адміністрації України від 08.11.2007 №1549-о),
поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника
Переяслав-Хмельницької ОДПІ та
стягнуто з Державної податкової
адміністрації України на користь
ОСОБА_2 середній заробіток за час
вимушеного прогулу у сумі 100785,45 грн.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 квітня 2012
року постанову Київського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2011
року залишено без змін.

Державна податкова служба України
подала касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Київського
окружного адміністративного суду від 03
червня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05 квітня 2012 року скасувати, та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Перевіривши наведені доводи в
касаційних скаргах, рішення судів щодо
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 з 20.10.2005 по 22.10.2007
працювала на посаді начальника
Переяслав-Хмельницької ОДПІ.

Наказом Державної податкової
адміністрації України № 900-о від 04.06.2007
року, зміненим наказом № 1549-о від 08.11.2007
ОСОБА_2 було звільнено з посади
начальника Переяслав-Хмельницької
об'єднаної державної податкової
інспекції в Київській області з 22.10.2007,
згідно з пунктом 6 статтею 30 Закону
України "Про державну службу України"
за порушення присяги державного
службовця щодо сумлінного виконання
своїх службових обов'язків.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про неправомірність винесення
оскаржуваних позивачем наказів з
огляду на наступне.

Підставами прийняття наказу про
звільнення ОСОБА_2 стали: наказ ДПА
України № 63 від 07.02.2007, подання голови
ДПА в Київській області від 01.02.2007 №
2402/8/13-116, подання Департаменту податку
на прибуток та інших податків і зборів
(обов'язкових платежів) від 16.01.2007 №
15-0918, подання Департаменту
економічного аналізу від 25.01.2007 № 45/20-1018
та пояснення ОСОБА_2 від 24.01.2007.

Так, за підсумками роботи органів
державної податкової служби за 2006 рік
ДПА України було відмічено
незадовільну роботу начальника
Переяслав-Хмельницької ОДПІ - ОСОБА_2
щодо залучення до оподаткування
збиткових підприємств та інших
суб'єктів господарювання, які при
великих валових доходах мають незначне
податкове навантаження; не вжито
дієвих заходів щодо забезпечення
виконання планових показників
Державного бюджету України, доведених
Міністерством фінансів України. Крім
того, ОСОБА_2 не було виконано ряд
наказів ДПА в Київській області, в
частині забезпечення виконання
бюджетних призначень у 2006 році та
наказу ДПА України №548 від 14.09.2006, яким
було зобов'язано: забезпечити
безумовне виконання завдань з
надходження коштів до Державного
бюджету України в 2006 році в цілому та
"маяків" по напрямках роботи визначених
пунктом 2 цього наказу; довести до
підпорядкованих державних податкових
інспекцій і структур підрозділів
розрахункову базу збору платежів до
загального фонду Державного бюджету
України у розрізі податків і платежів,
контрольні показники надходжень та
"маяки" по напрямах роботи, що визначені
у пункті 2 цього наказу.

У наказі ДПА України, поданні
Департаменту податку на прибуток та
інших податків і зборів (обов'язкових
платежів) та Департаменту
економічного аналізу, що стали
підставою для прийняття
оскаржуваного наказу та в наказі про
звільнення відповідачем не зазначено в
чому саме полягає недодержання ОСОБА_2
службових обов'язків, які можна
кваліфікувати як порушення Присяги
державного службовця.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті
30 Закону України "Про державну службу"
крім загальних підстав, передбачених
Кодексом законів про працю України,
державна служба припиняється у разі
відмови державного службовця від
прийняття або порушення Присяги,
передбаченої статтею 17 цього Закону.

Згідно статті 17 вищенаведеного Закону
під прийняттям Присяги передбачено:
вірно служити народові України, суворо
дотримуватися Конституції та законів
України, сприяти втіленню їх у життя,
зміцнювати їх авторитет, охороняти
права, свободи і законні інтереси
громадян, з гідністю нести високе
звання державного службовця, сумлінно
виконувати свої обов'язки.

Отже, виходячи з вищенаведеного,
звільнення за порушення Присяги
можливо лише в разі невиконання особою
обов'язків, передбачених статтею 17
Закону України "Про державну службу".

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону
України "Про державну службу"
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

Положенням про Переяслав-Хмельницьку
об'єднану державну податкову
інспекцію, затвердженим головою ДПА в
Київській області від 11.04.2004, начальник
ОДПІ здійснює керівництво ОДПІ, несе
персональну відповідальність перед
Головою ДПА в Київській області та
Головою ДПА України за виконання
покладених на ОДПІ завдань і
здійснення нею своїх функцій. При
цьому, основним завданням інспекції є
здійснення контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів).

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх
інстанцій, що підстав для покладення на
позивача персональної
відповідальності за невиконання
завдань Переяслав-Хмельницькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією по збору платежів до
загального фонду Державного бюджету
України за 2006 рік немає, оскільки в
оскаржуваному наказі не вказано, які
саме дії чи бездіяльність позивача
призвели до неналежної організації
роботи Переяслав-Хмельницької
об'єднаної державної податкової
інспекції, та які ним не вжито заходи
для її належної організації.

Судами встановлено, що
Переяслав-Хмельницькою об'єднаною
державною податковою інспекцією у 2006
році виконано розрахункову базу зі
збору платежів до загального фонду
Державного бюджету України на 95,6%.
Посилання на незадовільну організацію
позивачем роботи щодо залучення до
оподаткування збиткових підприємств
та суб'єктів господарювання, які при
великих валових доходах мають незначне
податкове навантаження є
необґрунтованими, оскільки в період
перебування позивача на керівній
посаді кількість збиткових
підприємств зменшилася з п'яти у 2005
році до одного у 2007 році.

Крім того, припинення позивачем
державної служби за порушення Присяги
є незаконним, оскільки відповідачем не
наведено жодного доказу на
підтвердження факту вчинення ОСОБА_2
дій, які свідчили б про порушення
Присяги.

За таких обставин, суди першої та
апеляційної інстанції дійшли вірного
висновку про часткове задоволення
позовних вимог позивача щодо
скасування оскаржуваного наказу наказ
Державної податкової адміністрації
України від 04.06.2007 №900-о «Про звільнення
ОСОБА_2» (з урахуванням змін, внесених
наказом Державної податкової
адміністрації України від 08.11.2007 №1549-о),
та поновлення її на посаді.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної податкової
служби України залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 03
червня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05 квітня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Державної податкової служби
України, Переяслав-Хмельницької
об'єднаної державної податкової
інспекції, третя особа: начальник
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції про
визнання незаконними та скасування
наказів про застосування
дисциплінарного стягнення, поновлення
на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу -
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
А.Ф.
Загородній

М.М. Заїка