Справа № 751/12733/13-а(6а/751/305/13)
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Деркач О.Г.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Бужак Н.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у м.Чернігові ради на ухвалу
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 21 грудня 2013 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у м.Чернігові ради про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов"язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до
Новозаводського районного суду м.
Чернігова з позовом до Управління
праці та соціального захисту населення
Новозаводської районної у м.Чернігові
ради (далі - Відповідач) про визнання
протиправною бездіяльності щодо
нарахування та виплати допомоги на
оздоровлення за 2010 рік та зобов»язання
перерахувати та виплатити розмір
допомоги на оздоровлення за 2010 рік
відповідно ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5
мінімальних заробітних плат станом на
момент виплати з урахуванням
виплаченої грошової допомоги.

Постановою Новозаводського районного
суду м.Чернігова від 01 листопада 2010
року адміністративний позов
задоволено, визнано протиправною
бездіяльність щодо нарахування та
виплати допомоги на оздоровлення за 2010
рік та зобов»язано перерахувати та
виплатити розмір допомоги на
оздоровлення за 2010 рік відповідно ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат станом на момент
виплати з урахуванням виплаченої
грошової допомоги.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2011
року постанову Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 01
листопада 2010 року залишено без змін.

01.11.2011 року Відповідач звернувся із
заявою про відстрочення виконання
судового рішення від 01 листопада 2010
року.

Ухвалою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 23 листопада 2011
року в задоволенні заяви про
відстрочення виконання постанови
Новозаводського районного суду
м.Чернігова від 01 листопада 2010 року
відмовлено.

09.12.2013 року Відділ примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Чернігівській області
звернувся із поданням про зміну
способу та порядку виконання постанови
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 01 листопада 2010 року та
просив змінити спосіб та порядок
вказаного судового рішення в частині
зобов»язання перерахувати розмір
допомоги на оздоровлення за 2010 рік і
виплатити Позивачу недодану різницю
допомоги на оздоровлення за 2010 рік
відповідно ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5
мінімальних заробітних плат станом на
момент виплати з урахуванням
виплаченої грошової допомоги на
стягнення недоданої різниці допомоги
на оздоровлення за 2010 рік відповідно
ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в сумі 4 300,00 грн.

В обгрунтування заявлених вимог
зазначав, що витрати, пов»язані з
виконанням судових рішень, відсутні в
бюджетних призначеннях, додаткових
асигнувань на рахунки Відповідача не
надходило, кошторисом Відповідача
вказані видатки не призначено, що
унеможливлює виконання судового
рішення.

Ухвалою Новозаводського районного
суду міста Чернігова від 21 грудня 2013
року подання про зміну способу та
порядку виконання судового рішення
задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, Відповідач подав апеляційну
скаргу, у якій просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою в задоволенні подання про зміну
способу та порядку судового рішення
відмовити.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з»явилися, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду повідомлені належним чином
відповідно до вимог ст.35 КАС України.

Відповідно п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Згідно ст.41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.14 КАС України
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 01 листопада 2010
року адміністративний позов
задоволено, визнано протиправною
бездіяльність щодо нарахування та
виплати допомоги на оздоровлення за 2010
рік та зобов»язано перерахувати та
виплатити розмір допомоги на
оздоровлення за 2010 рік відповідно ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат станом на момент
виплати з урахуванням виплаченої
грошової допомоги.

Відповідно п.2 ч.4 ст.105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

У разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п.2 ч.2 ст.162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 01 листопада 2010 року дає
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на Відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин Відділ примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Чернігівській області просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Крім того, в адміністративному
судочинстві повноваження щодо зміни
постанови суду в частині задоволення
позовних вимог мають тільки
адміністративні суди апеляційної та
касаційної інстанцій (ст.ст.198, 223 КАС
України).

Таким чином, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
та порядку виконання судового рішення,
не звернув увагу та не врахував
відмінності між позовною вимогою, як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, від способу виконання
судового рішення як одного з його
заходів, чим змінив постанову суду по
суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Частиною 1 статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Отже, підставою для застосування
правил цієї норми є обставини, що
перешкоджають належному виконанню
судового рішення в адміністративній
справі: ускладнюють його виконання або
роблять неможливим.

Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Наведені Відділом примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Чернігівській області у
поданні про зміну способу та порядку
виконання судового рішення обставини
не є підставою для зміни способу та
порядку його виконання.

Аналіз оскаржуваного
рішення суду першої інстанції свідчить
про те, що суд першої інстанції,
змінюючи спосіб виконання постанови
суду, фактично змінив її суть, що
належить до повноважень суду
апеляційної або касаційної інстанції.

Вирішення питання про
стягнення коштів як заборгованості
невиплаченої пенсії, яка нарахована у
разі виконання рішення
адміністративного суду, відноситься до
юрисдикції цивільних судів.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.199 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду, суд апеляційної
інстанції має право, зокрема, скасувати
її та постановити нову ухвалу.

За ч.1 ст.202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
та порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної ухвали порушено норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, ухвалу суду
першої інстанції скасувати та
постановити нову, якою в задоволенні
подання про зміну способу та порядку
виконання судового рішення - відмовити.

Керуючись ст.ст.199, 205, 206, 211, 212, 254 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводської районної у м.Чернігові
ради задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 21 грудня 2013 року
скасувати та прийняти нову ухвалу
наступного змісту.

В задоволенні подання Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області про зміну
способу та порядку виконання постанови
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 01 листопада 2010 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводської районної у м.Чернігові
ради про визнання бездіяльності
протиправною, зобов"язання вчинити
певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Бужак Н.П.

ючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Бужак Н.П.