Справа № К/9991/20023/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/20023/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Винокурова К.С.,
Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві, Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Святошинського районного суду м. Києва
від 2 жовтня 2009 року і ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 22
березня 2011 року,-

у с т а н о в и л а :

У березні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м.
Києві), Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві (далі ГУ МВС України в м.
Києві) про визнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 31 грудня 2007 року
відповідно до Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ його було звільнено
зі служби в органах внутрішніх справ у
відставку за п. 65 пп. «а» (за віком) з
посади старшого інспектора
інспекторського відділу штабу ГУ МВС
України в м. Києві, а з 1 січня 2008 року
було призначено пенсію відповідно до
закону України № 2262 - XII від 9 квітня
1992 року «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб».

Після звільнення, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу» (далі постанова
№ 1294) відбулися зміни грошового
забезпечення військовослужбовців.

На виконання вищезазначеної постанови
в порядку, визначеному постановою
Кабінету Міністрів України № 45 від 13
лютого 2008 року «Про затвердження
Порядку проведення перерахунку пенсій,
призначених відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» (далі постанова №
45), позивачу був проведений перерахунок
пенсії з урахуванням довідки, наданої
Управлінням фінансових ресурсів та
економіки ГУ МВС України в м. Києві.

Проте, на думку позивача перерахунок
пенсії повинен здійснюватися виходячи
з максимального розміру додаткових
видів грошового забезпечення.

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 2 жовтня 2009 року,
залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 22
березня 2011 позовні вимоги задоволено
частково, визнано дії протиправними і
зобов'язано ГУ МВС України в м. Києві
надати до ГУ ПФУ в м. Києві довідку про
розмір грошового забезпечення ОСОБА_4
для проведення перерахунку пенсії з 1
січня 2008 року, з урахуванням надбавки
за режимні обмеження, а також
зобов'язано ГУ ПФУ в м. Києві здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_4 з 1 січня 2008
року та провести її виплату, в решті
позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення, у частині відмови в позові,
скасувати та задовольнити такий у
повному обсязі.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні частини
позовних вимог, суди першої та
апеляційної інстанції на підставі
наявних у справі даних встановили і
правильно виходили з того, що додаткові
види грошового забезпечення в довідці
вказані в середніх розмірах відповідно
до чинного законодавства, а премія, яку
позивач просив врахувати для
обчислення нового розміру пенсії
носить тимчасовий характер, виплата її
передбачена за наявності передбачених
у 2007 році видатків.

Призначаючи позивачу пенсію, ГУ ПФУ в м.
Києві виходило з вимог частини третьої
статті 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», відповідно до якої пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей обчислюються з розміру
грошового забезпечення, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством, та у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Порядок призначення пенсій
військовослужбовцям встановлений
постановою Кабінету Міністрів України
«Про порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей» № 393 від 17
липня 1992 року.

Пунктом 7 вищезазначеної постанови
визначено, що пенсії обчислюються з
таких видів грошового забезпечення:

- відповідних окладів за посадою,
військовим (спеціальним) званням (для
осіб рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту щомісячної надбавки за
спеціальне звання) та відсоткової
надбавки за вислугу років у розмірах,
установлених за останньою штатною
посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення, крім щомісячних
надбавок (доплат), установлених особам,
які мають право на пенсію за вислугу
років згідно із законодавством і
залишені за їх згодою та в інтересах
справи на службі) та премії. Розмір
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається за
24 останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням. Середня сума
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається
шляхом ділення на 24 загальної суми цих
видів грошового забезпечення за 24
останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням.

Таким чином, вимоги позивача про
визнання неправомірними дій ГУ ПФУ в м.
Києві, в частині застосування
додаткових видів грошового
забезпечення в середньому розмірі за
останні 24 місяці підряд перед
звільненням є безпідставними, оскільки
ГУ ПФУ в м. Києві діяло правомірно та
відповідно до вимог законодавства,
чинного на момент прийняття рішення
про призначення пенсії позивачу.

З матеріалів справи також вбачається,
що при призначенні пенсії позивачу
були враховані всі види грошового
забезпечення, в розмірах зазначених в
грошовому атестаті № 254.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» усі призначені за
цим Законом пенсії підлягають
перерахунку у зв'язку зі зміною розміру
хоча б одного з видів грошового
забезпечення відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, або у
зв'язку із введенням для зазначених
категорій осіб нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, у строки, передбачені частиною
другою статті 51 цього Закону

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1294 від 7 листопада 2007 року змінено
розміри грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу.

В зв'язку з прийняттям зазначеної
постанови у позивача виникло право на
перерахунок пенсії, який було
здійснено 1 травня 2008 року.

Здійснюючи перерахунок пенсії, ГУ ПФУ в
м. Києві керувалось постановою
Кабінету Міністрів України № 45 від 13
лютого 2008 року, якою затверджено
порядок проведення перерахунку пенсій,
призначених відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» пунктом 5 якого
встановлено, що для перерахунку пенсій
враховуються зокрема, посадовий оклад,
оклад за військовим (спеціальним)
званням та відсоткова надбавка за
вислугу років - у розмірах,
установлених Кабінетом Міністрів
України або керівником державного
органу у межах його повноважень на
момент виникнення права на перерахунок
за відповідною посадою та військовим
(спеціальним) званням; інші щомісячні
надбавки, доплати (крім доплати, розмір
якої визначається як різниця між
розміром грошового забезпечення до і
після запровадження нових умов його
виплати), підвищення та щомісячна
премія - у середніх розмірах, що
фактично виплачені за місяць, у якому
виникло право на перерахунок пенсії за
відповідною посадою (посадами) у тому
державному органі, звідки особа
звільнилася на пенсію.

Додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії, скасовані чи такі, що не
виплачуються на момент виникнення
права на перерахунок пенсії за
відповідною посадою (посадами), для
перерахунку пенсії не враховуються.

Враховуючи положення зазначених норм,
ГУ МВС України в м. Києві видаючи
довідку про розмір грошового
забезпечення для перерахунку пенсії
правомірно врахувала надбавки та
премії в середніх розмірах та діяла
правомірно не врахувавши 100 відсоткову
надбавку, надбавку за безперервну
службу та доплату від суми пенсії,
оскільки такі види додаткового
грошового забезпечення скасовані
Указом Президента України № 1234 від 18
грудня 2007 року і не виплачувалися на
момент виникнення права на перерахунок
пенсії.

За таких обставин, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку
про відмову в задоволенні позовних
вимог, оскільки відповідачі діяли на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Рішення судів відповідають дійсним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
доводи касаційних скарг їх висновків
не спростовують, такі ґрунтуються на
помилковому трактуванні правових норм,
а тому підстав для скасування судових
рішень колегія суддів не вбачає.

За приписами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Святошинського районного суду м. Києва
від 2 жовтня 2009 року і ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 22
березня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.