Справа № 827/1880/13-а
Суддя: Кукта Максим Валерійович
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 827/1880/13-а

28.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кукти М.В.,

суддів Єланської О.Е. ,

Кучерука О.В.

секретар судового засідання
Єрохіна Д.Д.

за участю сторін:

представник позивача, Публічного
акціонерного товариства "Мусон"-
Папоротна Наталя Федорівна,
довіреність № 1107-4- від 09.01.13

представник відповідача, Відділу
державної виконавчої служби
Гагарінського районного управління
юстиції м. Севастополя- не з'явився, про
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та
своєчасно, про причину неявки суд не
повідомив,

представник заявника апеляційної
скарги, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі- Стецюра Валерія
Валерівна, довіреність № 7/27-2 від 08.01.14

розглянувши апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі на постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь (суддя Балась Т.П. ) від
31.07.13 по справі № 827/1880/13-а

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Мусон" (вул. Вакуленчука,
29,Севастополь,99053)

до Відділу державної виконавчої служби
Гагарінського районного управління
юстиції м. Севастополя (пр. Жовтневої
Революції, 8,Севастополь,99038)

заявник апеляційної скарги: Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі ( віл.
Повсталих, б. 6, м. Севастополь, 99008)

про визнання незаконними дій та
скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2013 Публічне акціонерне
товариство "Мусон" звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Севастополя з позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Гагарінського районного управління
юстиції у м. Севастополі про визнання
незаконними дій та скасування
постанов.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем у порушення вимог статей
Закону України "Про виконавче
провадження" були винесені постанови
про відновлення виконавчого
провадження від 09.07.2013 року, про арешт
коштів боржника, про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 16.05.2013 року ВП
№36236312 та від 09.07.2013 року, а також
неправомірно винесено постанови про
стягнення виконавчого збору, оскільки
в порушення вимог Закону України «Про
виконавче провадження» позивачу не
було надано час для самостійного
виконання виконавчих документів.
Позивач не отримував своєчасно
постанови про відкриття виконавчого
провадження, проте оскаржував
постанови про накладення штрафу до
адміністративного суду, у зв'язку з чим
зазначені постанови не набрали
законної сили і не мали бути передані
до виконавчої служби для примусового
виконання.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 31.07.13 позов Публічного
акціонерного товариства "Мусон" -
задоволено.

Визнано незаконними дії Відділу
державної виконавчої служби
Гагарінського районного управління
юстиції м. Севастополя по винесенню
постанов:

- начальника ВДВС Гагарінського
районного управління юстиції м.
Севастополя від 09.07.2013 року про
відновлення виконавчого провадження;

- старшого державного виконавця ВДВС
Гагарінського районного управління
юстиції м. Севастополя Нещерет С.Д. про
відновлення виконавчого провадження
від 09.07.2013 року;

- про накладення арешту на грошові
кошти на розрахункових рахунках
1400 в ПАТ "ВТБ Банк", № 111400 в
ПАТ "ВТБ Банк", 2061 в ПАТ
"Приватбанк", р/р№2001, р/р 1507 у
Севастопольській філії ПАТ КБ
"Приватбанк", р/р0169 у
Севастопольській філії "Правекс-банк",
р/р 7 в ПАТ "Морський", р/р6348 в
Севастопольській філії Укрексімбанк,
р/р 6348 в Севастопольському
відділенні ПАТ "Промінвестбанк" в АРК,
р/р 1748, р/р 1748, 01748 в ПАТ
"Авант-Банк" від 09.07.2013 року;

- від 13.06.2013 року про стягнення
виконавчого збору в розмірі 10323.00 грн.
за постановою Інспекції ДАБК у м.
Севастополі № 197/362/ю від 30.04.2013 року;

- від 13.06.2013 року про стягнення з
боржника витрат на організацію та
проведення виконавчих дій в розмірі
100,00 грн. за постановою Інспекції ДАБК у
м. Севастополі №197/362/ю від 30.04.2013 року;

- від 13.06.2013 року про стягнення
виконавчого збору в розмірі 42439,00 грн.
за постановою Інспекції ДАБК у м.
Севастополі № 196/419/ю від 30.04.2013 року;

- від 13.06.2013 року про стягнення з
боржника витрат на організацію та
проведення виконавчих дій в розмірі
100,00 грн. за постановою Інспекції ДАБК у
м. Севастополі №196/419/ю від 30.04.2013 року;

- про арешт майна боржника та заборону
на його відчуження № 02-57/12/21850 від 09.07.2013
року;

- про арешт майна боржника та заборону
на його відчуження від 16.05.2013 року ВП
№36236312.

Скасовано постанови:

- начальника ВДВС Гагарінського
районного управління юстиції м.
Севастополя від 09.07.2013 року про
відновлення виконавчого провадження;

- старшого державного виконавця ВДВС
Гагарінського районного управління
юстиції м.Севастополя Нещерет С.Д. про
відновлення виконавчого провадження
від 09.07.2013 року;

- від 09.07.2013 року про накладення арешту
на грошові кошти на розрахункових
рахунках 1400 в ПАТ "ВТБ Банк", №
111400 в ПАТ "ВТБ Банк". 2061 в ПАТ
"Приватбанк", р/р № 2001, р/р 1507
в Севастопольській філії ПАТ КБ
"Приватбанк", р/р 0169 у
Севастопольській філії "Правекс- банк",
р/р 7 в ПАТ "Морський", р/р 6348 в
Севастопольській філії Укрексімбанк,
р/р 6348 в Севастопольському
відділенні ПАТ "Промінвестбанк" в АРК,
р/р 1748, р/р1748, 01748 в ПАТ
"Авант-Банк";

- від 13.06.2013 року про стягнення
виконавчого збору в розмірі 10323,00 грн.
за постановою Інспекції ДАБК у м.
Севастополі № 197/362/ю від 30.04.2013 року;

- від 13.06.2013 року про стягнення з
боржника витрат на організацію та
проведення виконавчих дій в розмірі
100,00 грн. за постановою Інспекції ДАБК у
м. Севастополі №197/362/ю від 30.04.2013 року;

- від 13.06.2013 року про стягнення
виконавчого збору в розмірі 42439,00 грн.
за постановою Інспекції ДАБК у м.
Севастополі № 196/419/ю від 30.04.2013 року;

- від 13.06.2013 року про стягнення з
боржника витрат на організацію та
проведення виконавчих дій в розмірі
100,00 грн. за постановою Інспекції ДАБК у
м. Севастополі №196/419/ю від 30.04.2013 року;

- про арешт майна боржника та заборону
на його відчуження № 02-57/12/21850 від 09.07.2013
року;

- про арешт майна боржника та заборону
на його відчуження від 16.05.2013 року ВП
№36236312.

Не погодившись з даною постановою суду,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 31.07.13 та прийняти нове
рішення по справі.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Представник позивача у судовому
засіданні 28.01.2014 з апеляційною скаргою
не погодився, просив постанову суду
першої інстанції залишити без змін.

Представник заявника апеляційної
скарги у судовому засіданні підтримав
апеляційну скаргу з підстав,
викладених у ній.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про день, час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Згідно ч.4 статті 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Під час судового засідання, відповідно
до частини другої статті 53 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судова колегія залучила до
участі у справі в якості третьої особи
на стороні відповідача ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі.

На підставі та за правилами статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України, розглянувши справу, судова
колегія встановила наступне.

Судовою колегією встановлено, що 28.11.2012
на адресу Публічного акціонерного
товариства "Мусон" надійшли постанови
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі про накладення арешту
від 08.11.2012 № 54/ю, № 55/ю (а.с. 16-17, 20-21), які
були оскаржені 04.12.2012 позивачем до
Ленінського районного суду м.
Севастополя, який в свою чергу передав
справу за підсудністю до Окружного
адміністративного суду м. Севастополя.

З матеріалів справи вбачається, що
виконавче провадження, за постановами
Інспекції ДАБК у м. Севастополі № 54/ю, №
55/ю, було відкрито державним виконавцем
згідно з постановою від 28.01.2013.

Постанова Відділу державної
виконавчої служби Гагарінського
районного управління юстиції у м.
Севастополі про відкриття виконавчого
провадження відповідно до постанов
Інспекції державного
архітектурного-будівельного контролю
у м. Севастополі від 08.11.2012 № 54/ю, №55/ю,
на адресу позивача взагалі не
надходила.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши правову оцінку
обставин у справі та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Законом передбачено, що копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження», копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Згідно матеріалів справи, судовою
колегією встановлено, що постанова про
відкриття виконавчого провадження від
28.01.2013 ВП № 36236312 була винесена із
порушенням норм чинного законодавства,
оскільки станом на 28.01.2013 у суді
знаходилась справа про оскарження
постанови про накладення штрафу від
08.11.2012 № 54-ю, 55-ю, що було підставою для
відмови у відкритті виконавчого
провадження згідно з п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження».

Окрім того, виконавчою службою
всупереч вимогам ч. 1 ст. 31 Закону «Про
виконавче провадження» не було
належним чином повідомлено боржника
про відкриття виконавчого провадження.

Однак, незважаючи на факт оскарження
постанов Інспекції ДАБК у м.
Севастополі від 08.11.2012 до суду, 16.05.2013 в
межах виконавчого провадження 36236312,
державним виконавцем було винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження. Про існування зазначеної
постанови позивачу стало відомо лише
15.07.2013 при укладенні угоди у нотаріуса.
Окрім того, зазначена постанова
містить код ЄДРПОУ боржника ПАТ
«Мусон» 39822058, який не відповідає
дійсному коду ПАТ «Мусон» 14314707.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що дії державного виконавця,
який виніс постанову від 16.05.2013 про
арешт майна боржника та заборону на
його відчуження визнаються судом
незаконними, а постанова підлягає
скасуванню.

Колегією суддів встановлено, що 07.05.2013
на адресу Публічного акціонерного
товариства "Мусон" надійшли постанови
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 30.04.2013 № 197-362/ю, № 196-419/ю,
які були оскаржені позивачем до
Окружного адміністративного суду м.
Севастополя, та провадження у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Мусон" до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі про
скасування постанов, було відкрито
згідно з ухвалою суду від 23.05.2013.

Позивачем неодноразово були
направлені листи з проханням зупинити
виконавче провадження по виконанню
постанов Інспекції ДАБК у м.
Севастополі від 30.04.2013 № 197-362/ю, № 196-419/ю,
у зв'язку з тим, що дані постанови
оскаржуються в судовому порядку.

Однак, 25.06.2013 на адресу Публічного
акціонерного товариства "Мусон"
надійшли постанови Відділу державної
виконавчої служби Гагарінського
районного управління юстиції у м.
Севастополі про відкриття виконавчого
провадження відповідно до постанови
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі від 30.04.2013 № 196-419/ю, №
197-362/ю, які були винесені відповідачем
28.05.2013.

Позивачем одразу після отримання
постанов виконавчої служби про
відкриття виконавчого провадження від
28.05.2013, на адресу виконавчої служби було
надіслано копії ухвал суду про
відкриття провадження щодо оскаржень
постанов Інспекції державного
архітектурного-будівельного контролю
у м. Севастополі №196-419/ю, №197-362/ю, та
постанов № 54-ю, № 55/ю.

Враховуючи те, що позивачем у
встановлений законодавством строк
були оскаржені постанови Інспекції
ДАБК у м. Севастополі про накладення
штрафу, суд вважає, що були відсутні
підстави для вчинення виконавчих дій
по примусовому виконанню постанов, які
не набрали законної сили.

09.07.2013 старшим державним виконавцем
Відділу Державної виконавчої служби
Гагарінського районного управління
юстиції у м. Севастополі Нещеретом С.Д
була винесена постанова про
відновлення виконавчого провадження
та про арешт грошових коштів боржника з
примусового виконання постанови
Інспекції державного
архітектурного-будівельного контролю
у м. Севастополі від 30.04.2013 року № 196-419/ю.

Колегія суддів зазначає
суперечливість висновків начальника
Відділу державної виконавчої служби
Гагарінського районного управління
юстиції у м. Севастополі в постанові
про відновлення виконавчого
провадження від 09.07.2013, де вказано, що на
підставі наданих боржником документів
провадження підлягає зупиненню на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про виконавче провадження», і
одночасно з відновленням виконавчого
провадження вчинюються дії по
винесенню постанови про накладення
арешту на розрахункові рахунки та
майно боржника.

Як встановлено судом першої та
апеляційної інстанції, та не
спростовувалася сторонами по справі,
що листом від 09.07.2013 року № 02-57/12/21850
відділом державної виконавчої служби
Гагарінського районного управління
юстиції у м. Севастополі на адресу
позивача була направлена постанова від
09.07.2013 про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, яка станом на день розгляду
справи ПАТ "Мусон" отримана не була.

10.07.2013 Публічним акціонерним
товариством "Мусон" на адресу
відповідача була повторно направлена
заява з проханням зупинити виконавче
провадження по виконанню постанов, у
зв'язку з відкриттям провадження по
справі №11074/69 що не відповідає вимогам,
але відповідь на листи від Відділу
державної виконавчої служби
Гагарінського районного управління
юстиції у м. Севастополі позивачем не
отримано.

Пунктом 5 частини першої статті 37
вказаний вичерпний перелік обставин,
що зумовлюють обов'язкове зупинення
виконавчого провадження, такими,
зокрема, є прийняття судом до розгляду
скарги на постанову органу (посадової
особи), уповноваженого розглядати
справи про адміністративні
правопорушення.

Судова колегія зазначає, що
відповідачем не приймаючи до уваги
надані позивачем документи, які є
підставою для обов'язкового зупинення
виконавчого провадження, вчинено
виконавчі дії по накладенню арешту на
розрахункові рахунки та арешту на
майно боржника шляхом винесення
постанов від 09.07.2013 року.

Таким чином, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції та вважає протиправними дії
відповідача по винесенню постанов про
відновлення виконавчого провадження
від 09.07.2013 року за виконавчими
документами, які не набрали законної
сили у зв'язку з оскарженням їх до
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 28 Закону «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання (до семи днів з моменту
винесення постанови), постановою
державного виконавця з боржника
стягується виконавчий збір у розмірі 10
відсотків суми, що підлягає стягненню,
або вартості майна боржника, що
підлягає передачі стягувачу за
виконавчим документом. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Однак, відповідачем всупереч вимогам ч.
1 ст. 31 Закону України «Про виконавче
провадження» постанови про відкриття
виконавчого провадження від 28.05.2013 були
направлені простою кореспонденцією, у
зв'язку з чим позивач був позбавлений
реалізувати своє право на самостійне
виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем постанови про відкриття
виконавчого провадження були отримані
25.06.2013.

Водночас, 13.06.2013 ВДВС в Гагарінському
районі м. Севастополя були винесені
постанови про стягнення виконавчого
збору в розмірі 42 439,00 грн., про
стягнення з боржника витрат на
організацію та проведення виконавчих
дій в розмірі 100 грн. при примусовому
виконанні постанови № 196-419/ю, а також
постанови про стягнення виконавчого
збору в розмірі 10 323,00 грн., про
стягнення з боржника витрат на
організацію та проведення виконавчих
дій в розмірі 100 грн. при примусовому
виконанні постанови № 197-362/ю.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції та
зазначає, що винесення постанов про
стягнення виконавчого збору та
стягнення з боржника витрат на
організацію та проведення виконавчих
дій є безпідставним та
необґрунтованим, оскільки на час
винесення постанов позивачу не було
відомо про відкриття виконавчого
провадження, а отже виконавець не мав
права розпочати примусове виконання
виконавчих документів, оскільки
семиденний строк на самостійне
виконання боржником рішення ще навіть
не розпочався. Винесення постанов про
стягнення виконавчого збору від 13.06.2013
є передчасним та свідчить про
незаконність дій з боку державного
виконавця, які порушують право
боржника на самостійне виконання
рішення, а також на можливість надати
відомості щодо оскарження постанов про
накладення штрафу. Враховуючи
порушення встановлені під час розгляду
справи, зазначені постанови від 13.06.2013
також підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
згідно ст.86 цього Кодексу, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Доводи апеляційної скарги
зазначених висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що судом першої інстанції при
розгляді справи порушено норми чинного
законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Севастополь від 31.07.13 по справі №
827/1880/13-а - залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 31.07.13 по справі №
827/1880/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 03 лютого 2014 р.

Головуючий суддя підпис
М.В. Кукта

Судді підпис
О.Е.Єланська

підпис О.В.Кучерук

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.В. Кукта