Справа № 759/6992/13-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Сорочко Є.О.,
суддів: Горбань Н.І. та
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Святошинського районного
суду м.Києва від 16.07.2013 у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі міста Києва про
перерахунок і виплату додаткової
пенсії та підвищення до пенсії,-
Постановою Святошинського
районного суду м.Києва від 16.07.2013 в
задоволенні позову відмовлено.
На вказану постанову позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
її скасувати та ухвалити нову
постанову, якою позов задовольнити,
посилаючись порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Згідно ст. 183-2 КАС України, справа
підлягає розгляду в порядку письмового
Судом першої інстанції
встановлено, що позивач є інвалідом 2
групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи і постраждалою особою
віднесеною до 1 категорії.
Відповідно до ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам 2
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Згідно ст.
54 цього Закону в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів 2 групи щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими 8
мінімальних пенсій за віком.
Розмір мінімальної пенсії за
віком визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Будь-яким іншим законом, мінімальний
розмір пенсії не встановлений.
Всупереч вказаним нормам,
відповідач при визначенні позивачу
розміру основної та додаткової пенсії
керувався постановою Кабінету
Міністрів України, що є неправомірним,
оскільки виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами
Закон України має вищу юридичну силу,
та є пріоритетним у застосуванні.
Разом з тим, колегія суддів
звертає увагу на те, що 14.06.2011 Верховною
Радою України прийнято Закон України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» №3491-VI, відповідно до якого п. 7 ч. 1
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення, зокрема ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
На реалізацію наведеної норми
Кабінетом Міністрів України 06.07.2011
прийнята постанова «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» №745 (набрала
законну силу з 23.07.2011), п.1 якої
встановлено, розміри виплат особам які
є постраждалими внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Тобто, з 23.07.2011 при визначенні
розміру виплат належних позивачу,
застосуванню підлягає постанова
Кабінету Міністрів України від 06.07.2011
№745.
Крім того, Конституційний Суд
України в рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012
зазначив, що відповідно до
конституційних повноважень Верховна
Рада України як єдиний орган
законодавчої влади в Україні виключно
законами України закріплює права і
свободи людини і громадянина, гарантії
цих прав і свобод, основи соціального
захисту, форми і види пенсійного
забезпечення, а також встановлює, що
виключно законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих
видатків (пункти 1, 6 частини першої
статті 92, частина друга статті 95
Конституції України).
Таким чином, вимоги позивача про
здійснення після 23.07.2011 перерахунку і
виплати підвищення до пенсії в розмірі
встановленому ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», є
Посилання позивача на постанову
Святошинського районного суду м. Києва
від 21.12.2010 р. є необгрунтованими,
оскільки як вбачається з її
резолютивної частини, вона ухвалена з
врахуванням наступних змін в чинному
Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.
На підставі викладеного,
враховуючи, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, керуючись ст.ст.
183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-
Апеляційну скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення, а постанову
Святошинського районного суду м.Києва
від 16.07.2013 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з
моменту постановлення та відповідно до
ст. 183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

головуючий суддя
Сорочко Є.О.

судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.