Справа № 607/436/14-а
Суддя: Делікатна Л. В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2014 Справа №607/436/14-а
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого
судді Делікатної Л.В.

за участю секретаря
Бєлоусової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління ДАІ УМВС України в
Тернопільській області про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області з позовом до
Управління ДАІ УМВС України в
Тернопільській області про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення серії ВО1 № 188273 від 31
грудня 2013 року, якою його було визнано
винним за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 425 грн. Свої позовні
вимоги позивач мотивує тим, що Правил
дорожнього руху він не порушував, в
тому числі і правил користування
світловими приладами автомобіля,
оскільки він рухався в межах
населеного пункту, а тому дана норма на
його автомобіль не поширювалась. Крім
того, Інспектором ДАІ при складанні
адміністративних матеріалів, було
порушено право позивача скористатись
правовою допомогою. З цих підстав,
ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана
постанова винесена незаконно, тому
просить її скасувати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, однак подав заяву про розгляд
справи у його відсутності, проте згідно
пояснень позивача, отриманих в
попередніх судових засіданнях, позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, з
підстав викладених у позовній заяві та
долучив додаткові пояснення, просить
оскаржувану постанову скасувати, як
незаконну, при цьому пояснивши, що ПДР
України він не порушував, оскільки як
вбачається з матеріалів справи його
притягнуто до відповідальності за ч. 2
ст. 122 КУпАП, а саме за порушення правил
користування попереджувальними
сигналами саме при початку руху чи
зміні його напрямку. Однак, на момент
зупинки його автомобіля працівниками
ДАІ, він не починав рух і не змінював
напрямку руху, а вже рухався. При цьому,
під час руху в його автомобілі горіли
габаритні вогні. Крім того, під час
зупинки його автомобіля, він рухався в
межах населеного пункту, а тому вимоги
п. 9.8 ПДР України на його автомобіль не
поширювались. Також, Інспектором ДАІ
було проігноровано його вимогу вписати
в протокол про адміністративне
правопорушення свідків, які були
очевидцями того, що він не порушував
правил дорожнього руху. З цих підстав
позивач просить оскаржувану постанову
визнати незаконною та скасувати.

Представник відповідача Управління
ДАІ УМВС України в Тернопільській
області Пліщук Т.І. позов не визнала та
суду пояснила, що ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності,
оскільки керуючи транспортним засобом
поза межами населеного пункту, він не
ввімкнув ближнє світло фар. А тому,
постанова в справі про адміністративне
правопорушення складена у
відповідності до вимог закону,
обставини наведені позивачем не
відповідають дійсності, тому в
задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши та
оцінивши докази по справі, суд
встановив такі факти:

Як вбачається із протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 130327 від 31 грудня 2013 року, ОСОБА_1 31
грудня 2013 року о 11 год. 30 хв., керуючи
автомобілем марки «Мерседес Бенц»
державний номерний знак НОМЕР_1, на 6 км +
730 м автомобільної дороги «Бережани -
Підгайці - Монастириська», поза межами
населеного пункту не ввімкнув світло
ближніх фар, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР
України.

Постановою в справі про
адміністративне правопорушення серії
ВО1 № 188273 від 31 грудня 2013 року на ОСОБА_1
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 425 грн. за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно п.9.8 ПДР України, з 01 жовтня по 01
травня на всіх механічних транспортних
засобах поза населеними пунктами
повинні бути ввімкненні денні ходові
вогні, а в разі їх відсутності в
конструкції транспортного засобу -
ближнє світло фар.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються показаннями технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото- і кінозйомки, відеозапису
чи засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху.

Твердження позивача про те, що під час
зупинки його автомобіля він рухався в
межах населеного пункту,
спростовуються долученою
представником відповідача в судовому
засіданні довідкою, з якої вбачається,
що ділянка дороги від км 5+000 до км 9+000 на
а/д Бережани - Підгайці - Монастириська,
знаходиться поза населеним пунктом, в
той час, як автомобіль позивача був
зупинений на 6 км + 730 м а/д Бережани -
Підгайці - Монастириська.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна особа у його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність
в діях особи адміністративного
правопорушення має бути зроблений на
підставі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» встановлено, що зміст
постанови у справі про адміністративне
правопорушення має відповідати
вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.
Зокрема, у ній мають бути наведені
докази, на яких ґрунтується висновок
про вчинення особою адміністративного
правопорушення, та мотиви відхилення
інших доказів, на які посилався
правопорушник, чи висловлених останнім
доводів.

У відповідності до ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Обставини вчинення даного
адміністративного правопорушення,
повністю викладені в протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 130327 від 31 грудня 2013 року, які є
об'єктивними та вказують на вчинення
позивачем адміністративного
правопорушення.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді скарги або подання
прокурора на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови
та скасовує постанову і закриває
справу; змінює захід стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що в даному випадку заявлені
позивачем вимоги про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення, підлягають до
часткового задоволення.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), уповноважені
вирішувати справу, може звільнити
правопорушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, особу
правопорушника, обставини, за яких було
вчинено правопорушення, а саме позивач
керуючи транспортним засобам, рухався
із ввімкненими габаритними вогнями, не
було спричинено будь-яких перешкод
іншим учасникам дорожнього руху, тобто
характер даного правопорушення був
незначний, суд вважає за можливе
звільнити ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і
обмежитись усним зауваженням.

Винна ОСОБА_1 доведена матеріалами
адміністративної справи, однак суд
вважає, що його дії є малозначними, та
його слід звільнити від
адміністративної відповідальності, а
провадження в справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись п. 9.8
ПДР України, ст.ст. 22, 122, 247, 251, 254, 258, 289, 293
КУпАП, ст.ст.1, 10, 11, 18, 71, 158 - 163, 171-2, 186 КАС
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 23.12.2005 року №14, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов - задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії ВО1 № 188273 від 31
грудня 2013 року, якою ОСОБА_1 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносно
ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - провадженням
закрити, у зв'язку із малозначністю
вчиненого правопорушення і обмежитись
усним зауваженням.

В задоволені решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Л.В. Делікатна