Справа № 750/5195/13-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка
О.І.,

при секретарі - Ліневській
В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Чернігові на постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 16 липня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Чернігові
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року ОСОБА_2 (далі - Позивач,
ОСОБА_2) звернулася до Деснянського
районного суду м. Чернігова з позовом
до Управління Пенсійного фонду України
у м. Чернігові (далі - Відповідач, УПФ
України у м. Чернігові) про: визнання
протиправними дій Відповідача щодо
встановлення відсутності права
Позивача на пенсію за вислугу років;
визнання дій УПФ України у м. Чернігові
щодо відмови у прийнятті заяви ОСОБА_2
про призначення пенсії за вислугу
років протиправними; зобов'язання
Відповідача зарахувати з 02.06.1998 року до
спеціального стажу Позивача період
його роботи у приватному підприємстві
«Геліодента» на посаді медичної сестри
стоматологічного кабінету;
зобов'язання УПФ України у м. Чернігові
прийняти заяву від ОСОБА_2 про
призначення пенсії за вислугу років та
призначити їй відповідну пенсії згідно
ст. 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 16.07.2013 року позов
задоволено частково - визнано
протиправними дії Відповідача щодо
відмови у зарахуванні до стажу роботи
Позивача періодів роботи останнього на
посаді медичної сестри
стоматологічного кабінету приватного
підприємства «Геліодента» та
зобов'язано УПФ України у м. Чернігові
призначити ОСОБА_2 за умови звільнення
її з роботи пенсію за вислугу років на
підставі п. «е» ст. 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»,
зарахувавши до стажу роботи, що дає
право на пенсію за вислугу років період
роботи на посаді медичної сестри
стоматологічного кабінету приватного
підприємства «Геліодента». У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено повністю. При цьому суд
першої інстанції виходив з того, що
робота Позивача на посаді медичної
сестри відноситься до роботи на посаді
середнього медичного персоналу в
закладах і установах охорони здоров'я,
а тому ОСОБА_2 має право на призначення
пенсії за вислугу років.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким в частині задоволених
позовних вимог відмовити повністю. При
цьому посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, а тому справа
розглядалась за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, повно та всебічно
дослідивши обставини справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач 25.02.2013 року звернувся до
Відповідача із заявою про визначення
права на пенсію за вислугу років.

За результатами розгляду зазначеної
заяви УПФ України у м. Чернігові листом
від 11.03.2013 року № 159/10/У-7 повідомило
ОСОБА_2 про неможливість зарахування до
стажу, що дає право на пенсію за вислугу
років, періоду роботи на приватному
підприємстві «Геліодента» (далі - ПП
«Геліодента»), оскільки статутом
останнього не підтверджується те, що
дане підприємство є закладом охорони
здоров'я.

На підставі встановлених вище
обставин, виходячи з системного
аналізу приписів п. 16 прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. ст. 51, 52, 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
ст. 3 Основ законодавства України про
охорону здоров'я, суд першої інстанції
дійшов висновку про наявність
протиправних дій Відповідача щодо
незарахування до стажу роботи, що дає
право на призначення пенсії за вислугу
років періоду роботи Позивача на
посаді медичної сестри
стоматологічного кабінету ПП
«Геліодента», оскільки наявними у
матеріалах справи доказами
підтверджується, що останнє є закладом
охорони здоров'я, а тому робота ОСОБА_2
на відповідній посаді дає право на
зарахування її до стажу роботи, що дає
право на призначення пенсії за вислугу
років.

З таким висновком суду першої
інстанції не можна не погодитися з
огляду на наступне.

Згідно ст. 52 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон)
право на пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я, а
також соціального забезпечення, які в
будинках-інтернатах для престарілих та
інвалідів і спеціальних службах
безпосередньо зайняті обслуговуванням
пенсіонерів та інвалідів, відповідно
до пункту «е» статті 55.

Відповідно до положень п. «е» ст. 55
Закону право на пенсію за вислугу років
мають працівники освіти, охорони
здоров'я та соціального забезпечення
при наявності спеціального стажу
роботи від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України незалежно від віку.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів
України «Про перелік закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років» від 04.11.1993 року №909 (далі -
Постанова №909) закріплено, що до
закладів і установ охорони здоров'я
належать лікарняні заклади,
профілактичні заклади особливого типу,
лікувально-трудові профілакторії,
амбулаторно-поліклінічні заклади,
заклади швидкої та невідкладної
медичної допомоги, заклади переливання
крові, заклади охорони материнства і
дитинства, санаторно-курортні заклади,
установи з проведення лабораторних та
інструментальних досліджень і
випробувань Держсанепідслужби та
територіальні органи
Держсанепідслужби (щодо працівників,
які не є державними службовцями),
діагностичні центри.

Згідно ч.1 ст. 3 Основ законодавства
України про охорону здоров'я, заклад
охорони здоров'я - юридична особа будь -
якої форми власності та організаційно -
правової форми або її відокремлений
підрозділ, основним завданням яких є
забезпечення медичного обслуговування
населення на основі відповідної
ліцензії та професійної діяльності
медичних (фармацевтичних) працівників.

Крім того, Постановою № 909 передбачено,
що пенсії за вислугу років працівникам
освіти, охорони здоров'я і соціального
захисту призначаються при наявності
спеціального

стажу роботи не менше 25 років.

Приписами п. 2 Постанови № 909 також
визначено, що до посад, робота на яких
дає право на пенсію за вислугу років
належать: лікарі та середній медичний
персонал (незалежно від найменування
посад).

Як вбачається зі змісту ліцензій,
виданих ПП «Геліодента» (а.с. 34-37),
останнє має право займатися
діяльністю, яка полягає у наданні
стоматологічної допомоги. Крім того, у
пункті 2.1 статуту даного підприємства
зазначено, що останнє створене з метою
задоволення потреб населення в
медичних послугах, а предметом його
діяльності, зокрема, є медична
практика.

Поряд з цим, як вірно зауважив суд
першої інстанції, згідно положення про
ПП «Геліодента», затвердженого його
директором 01.03.1996 року, дане
підприємство має у своїй структурі
стоматологічний кабінет, який є
амбулаторно - поліклінічним закладом
та надає стоматологічну допомогу
населенню.

З вищевикладеного випливає, що
завданням ПП «Геліодента» є
забезпечення медичного обслуговування
населення на основі відповідної
ліцензії та професійної діяльності
медичних працівників, зокрема,
середнього медичного персоналу.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком Деснянського
районного суду м. Чернігова про те, що
ПП «Геліодента» відноситься до закладу
охорони здоров'я, його стоматологічний
кабінет є амбулаторно - поліклінічним
закладом, посада Позивача - посадою, яка
визначена Постановою № 909.

Отже, ОСОБА_2 має право на врахування до
стажу роботи, який дає право на пенсію
за вислугу років періоду роботи на ПП
«Геліодента» на посаді медичної сестри
відповідно до п. «е» ст. 55 Закону.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Згідно приписів ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Чернігові
- залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 16 липня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Чернігові про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається в порядку та
строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.