Справа № 820/5964/13-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 р. Справа № 820/5964/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання
Бутенко Ю.О.

представника позивача
Мякоти О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
02.12.2013р. по справі № 820/5964/13-а за
позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області ,
Міністерства доходів і зборів України
про скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

22 липня 2013 року Фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач)
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просив з
урахуванням уточнень:

- скасувати акт про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства від 26.02.2013 року
№570/17-217/НОМЕР_1;

- скасувати у повному обсязі податкові
повідомлення-рішення від 19.03.2013 року
№, яким визначено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 171723,50 грн.,
від 19.03.2013 року №, яким визначено
грошове зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб на суму 58364,39 грн.,
від 19.03.2013 року №, яким визначено
грошове зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб на загальну суму
510,00 грн., від 19.03.2013 року №, яким
визначено суму штрафу за платежем з
єдиного податку на підприємницьку
діяльність у розмірі 40,00 грн.;

- скасувати рішення Міністерства
доходів і зборів України про
результати розгляду скарги від 26.06.2013
року вих.№2399/Я/99-99-10-01-03-14.

02 грудня 2013 року постановою
Харківського окружного
адміністративного суду
адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області,
Міністерства доходів і зборів України
про скасування рішень - залишено без
задоволення.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 у
апеляційній скарзі просить постанову
суду першої інстанції скасувати,
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі, посилаючись на порушення норм
чинного законодавства. Вказує на
відсутність у податкового органу
правових підстав для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ФОП ОСОБА_2, за результатами
якої складено акт від 26.02.2013 року
№570/17-217/НОМЕР_1. Висновки контролюючого
органу щодо виявлених порушень не
відповідають вимогам чинного
податкового законодавства, зокрема
заявник заперечує виявлений факт
перевищення допустимого обсягу
виручки, отриманої від реалізації
товарів, у 2011 році (більше 500.000 гривень).

Заперечень на апеляційну скаргу до
суду не надійшло.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
26.02.2013 року фахівцями відповідача
проведено документальну позапланову
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 27.12.2010 року по
31.12.2012 року, про що складено акт №
570/17-217/НОМЕР_1 (а.с.15-31), яким зафіксовані
порушення ст. 1, п.2 абз.6 Указу
Президента України від 03.07.1998 року №
727/98 "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва", ст..13
Декрету КМ України від 26.12.1992 року № 13-93
"Про прибутковий податок з громадян";
ст..188.1 ст.188, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.193.1
ст.193 ПК України; п.121.1 ст.121 ПК України.

Порушення, встановлені актом
перевірки, стали підставою для
прийняття податкових
повідомлень-рішень від 19.03.2013 року №
, яким позивачеві збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 171723,50 грн., в
т.ч. основний платіж 148743,00 грн., штрафні
санкції 22980,50 грн.; № , яким
донараховано податок з доходів
фізичних осіб у розмірі 58364,39 грн., в т.ч.
основний платіж 146600,70 грн., штрафні
санкції 366503,18 грн.; № , яким
нараховано штраф у розмірі 510,00 грн. в
порядку визначеному ст..121 ПК України
(ненадання контролюючим органам
оригіналів документів чи їх копій); №
яким до підприємства
застосований штраф у розмірі 40,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що спірними податковими
повідомленнями-рішеннями правомірно
нараховано до сплати грошові
зобов'язання з податку на додану
вартість, штрафні санкції за порушення
граничних строків сплати єдиного
податку.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно з висновками Акту перевірки від
26.02.2013 року №570/17-217/НОМЕР_1 встановлено,
що фактично у 1-4 кв. 2011 року та у 1-2 кв. 2012
року ФОП ОСОБА_2 здійснював оптову
торгівлю продуктами харчування до
закладів бюджетної сфери на спрощеній
системі оподаткування, обліку та
звітності без використання найманих
працівників за безготівкові кошти..
Обсяг виручки від реалізації товарів
(робіт, послуг), вказаний у звітах
суб'єкта малого підприємництва за
перевіряємий період не відповідає
даним обліку та перевищує 500 тис. грн.,
що не відповідає вимогам ст. 1 Указу
Президента України від 03.07.1998 року №727/98
"Про спрощену систему оподаткування
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" зі змінами та
доповненнями. У зв'язку із вказаним
порушенням податковий орган дійшов до
висновку, що підприємець задекларував
суму валового доходу у розмірі 579072 грн.,
валові витрати у розмірі 560510 грн., та
сплатив податок з доходів фізичних
осіб у сумі 2967 грн. Але валовий дохід у
розмірі 321987,67 грн. залишився не
задекларованим.

Колегія суддів зазначає, що спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності для суб'єктів малого
підприємництва запроваджено Указом №
727/98, пункт 1 ст. 1 якого надає фізичним
особам право перебувати на такій
системі оподаткування за умови, якщо
вони здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної
особи і у трудових відносинах з якими,
включаючи членів їх сімей, протягом
року перебуває не більше 10 осіб та
обсяг виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не
перевищує 500.000 грн.

При цьому, під виручкою розуміють суму,
фактично отриману суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг) (п. 4
ст. 1 Указу № 727/98).

У разі порушення вимог, установлених
ст. 1 цього Указу, платник єдиного
податку повинен перейти на загальну
систему оподаткування, обліку та
звітності починаючи з наступного
звітного періоду (кварталу (ст. 5 Указу
№ 727/98).

З матеріалів справи вбачається, що між
позивачем та ФОП ОСОБА_3, ФОМ ОСОБА_4
укладено договори комісії на
реалізацію товарів (продуктів
харчування) від 10.01.2012 та 11.01.2012 року
(а.с.36-43).

За умовами зазначених договорів,
позивач (комісіонер) зобов'язувався
здійснити від свого імені, але за
рахунок комітента реалізацію
продуктів харчування. В свою чергу
комітент зобов'язувався виплатити
позивачу винагороду за отриману
послугу.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що готівкові кошти, отримані
позивачем виконання умов договорів від
10.01.2011 року та від 11.01.2011 року, не є
виручкою останнього від реалізації
послуг у розумінні положень Указу №
727/98. Обсяг виручки фізичної особи -
підприємця, що є платником єдиного
податку і здійснює свою діяльність як
комерційний представник за договором
комісії, складається лише із суми
винагороди.

Судам першої та апеляційної інстанції
ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова
не надано безумовних доказів того, що
обсяг виручки ФОП ОСОБА_2, яка
складається лише суми винагороди,
отриманої за умовами договорів комісії
від 10.01.2011 року та від 11.01.2011 року,
перевищує 500.000 грн., а отже колегія
суддів вказує на відсутність у
позивача обов'язку перейти на загальну
систему оподаткування.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи (в цій частині позовних вимог
позивача), що є підставою для
задоволення апеляційної скарги ФОП
ОСОБА_2, часткового скасування судового
рішення з прийняттям нового - про
задоволення зазначених позовних вимог.

Щодо вимог позивача в частині
скасування податкового
повідомлення-рішення від № , яким
нараховано штраф у розмірі 510,00 грн. в
порядку визначеному ст.121 ПК України
(ненадання контролюючим органам
оригіналів документів чи їх копій); та
податкового повідомлення-рішення №
, яким до підприємства
застосований штраф у розмірі 40,00 грн.,
колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.19.1 "а" статті 19 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб"
передбачено, що платники податку
зобов'язані вести облік доходів і
витрат у обсягах, достатніх для
визначення суми загального річного
оподатковуваного доходу, у разі коли
такий платник податку зобов'язаний цим
Законом подавати декларацію або має
право на таке подання з метою
повернення надміру сплачених податків,
у тому числі при застосуванні права на
податковий кредит.

Форми такого обліку та порядок його
ведення визначаються центральним
податковим органом за узгодженням з
комітетом Верховної Ради України,
відповідальним за проведення
податкової політики

Так, наказом Державної податкової
адміністрації України від 16 жовтня 2003
р. N 490 затверджено форму Книги обліку
доходів і витрат для визначення суми
загального річного оподатковуваного
доходу.

З гідно з п.177.10 ст. 177 Податкового
кодексу України, який набрав чинності з
01.01.2011 року, встановлено, що фізичні
особи - підприємці зобов'язані вести
Книгу обліку доходів і витрат та мати
підтверджуючі документи щодо
походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та
порядок її ведення визначаються
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.

Між тим, стаття 177 Податкового кодексу
України, на порушення якої посилається
у Акті перевірки податковий орган,
врегульовує питання оподаткування
доходів, отриманих фізичною особою -
підприємцем від провадження
господарської діяльності, крім осіб, що
обрали спрощену систему оподаткування,
а отже, враховуючи відсутність у
позивача зобов'язань по переходу на
загальну систему оподаткування,
зазначена норма до ФОМ ОСОБА_2 не
підлягає застосуванню. Відтак, штрафні
санкції за податковим
повідомленням-рішенням № від
19.03.2013 року у розмірі 510,00 грн.
нараховані ДПІ у Дзержинському районі
м. Харкова неправомірно.

Відповідно до акту перевірки у періоді
з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року встановлено
порушення позивачем термінів сплати
грошового зобво'язання - єдиного
податку з фізичних осіб, нарахованого
до 01.01.2011 року, протягом граничних
строків, чим порушено абзац 6 пункту 2
Указу Президента України від 03.07.1998
року №727 "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва" зі
змінами та доповненнями.

Між тим, контролюючим органом не
заперечувалось у акті перевірки, що до
платника вже було застосовано штрафні
санкції, передбачені ст. 16 Податкового
кодексу України за вказане порушення, а
отже повторне притягнення позивача до
відповідальності за одне і те саме
порушення є неприпустим.

Щодо вимог позивача в частині
скасування акту про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства від 26.02.2013 року
№570/17-217/НОМЕР_1, колегія суддів зазначає
наступне.

Загальне поняття акта перевірки
наведено у пункті 3 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 22
грудня 2010 року № 984 (зареєстровано у
Міністерстві юстиції України 12 січня
2011 року за № 34/18772), згідно з яким акт - це
службовий документ, який підтверджує
факт проведення документальної
перевірки фінансово-господарської
діяльності платника податків і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства.

Дії службової особи щодо включення до
акта певних висновків не можуть бути
предметом розгляду у суді, оскільки
обов'язковою ознакою дій суб'єкта
владних повноважень, які можуть бути
оскаржені до суду, є те, що вони
безпосередньо породжують певні
правові наслідки для суб'єктів
відповідних правовідносин і мають
обов'язковий характер. Висновки,
викладені у акті, не породжують
обов'язкових юридичних наслідків.
Водночас судження контролюючого
органу про допущені суб'єктом
господарювання порушення є висновками
тільки контролюючого органу,
зазначення яких в акті перевірки не
суперечить чинному законодавству. Такі
твердження акта можуть бути
підтверджені або спростовані судом у
разі спору про законність рішень, дій, в
основу яких покладені згадувані
висновки акта.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що акт перевірки не є
рішенням суб'єкта владних повноважень
у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює
виникнення будь-яких прав і обов'язків
для осіб, діяльність яких перевірялися,
тому його висновки не можуть бути
предметом спору.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вбачає підстави для скасування
постанови суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позову ФОП
ОСОБА_2

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України, підставою для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 02.12.2013р. по
справі № 820/5964/13-а - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення від 19.03.2013 року
№, яким визначено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 171723,50 грн.,
податкове повідомлення-рішення від
19.03.2013 року №, яким визначено
грошове зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб на суму 58364,39 грн.,
податкове повідомлення-рішення від
19.03.2013 року №, яким визначено
грошове зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб на загальну суму
510,00 грн., податкове
повідомлення-рішення від 19.03.2013 року
№, яким визначено суму штрафу за
платежем з єдиного податку на
підприємницьку діяльність у розмірі
40,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог Фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст постанови
виготовлений 03.03.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.