Справа № 2а-6012/11
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-6012/11
Головуючий у 1-й інстанції: Кащук А.М.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка
О.І.,

при секретарі - Ліневській
В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Звенигородському районі Черкаської
області на постанову Звенигородського
районного суду Черкаської області від
21.12.2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2, третя
особа - голова правління ВАТ
«Киселівський ремонтно-механічний
завод», до Управління Пенсійного фонду
України у Звенигородському районі
Черкаської області, про визнання дій
протирпавними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року ОСОБА_2 (далі - Позивач,
ОСОБА_2), третя особа - голова правління
ВАТ «Киселівський ремонтно-механічний
завод», звернувся до Звенигородського
районного суду Черкаської області з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у Звенигородському районі
Черкаської області (далі - Відповідач,
УПФ України у Звенигородському районі)
про: визнання протиправними дій
Відповідача щодо припинення виплати
ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових
умовах по списку № 2 згідно п. «б» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 09.11.2010 року;
зобов'язання УПФ України у
Звенигородському районі поновити
Позивачу виплату пенсії за віком на
пільгових умовах по списку № 2 згідно п.
«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з дати припинення її
виплати (з 09.11.2010 року).

Ухвалою суду від 25.10.2011 року до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору залучено директора
Киселівського РМЗ Сіренка А.П.

Постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 21.12.2011 року
позов задоволено частково - зобов'язано
Відповідача відновити виплату ОСОБА_2
пенсії за віком на пільгових умовах з
01.04.2011 року. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено повністю.
При цьому суд першої інстанції виходив
з того, що Відповідач неправомірно
відмовив Позивачу у поновленні пенсії
за віком на пільгових умовах, оскільки
Позивач подав всі необхідні документи,
які підтверджують факт роботи з
шкідливими і важкими умовами праці у
період з 01.07.1981 року по 26.08.1983 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та закрити
провадження у справі. При цьому
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, а тому справа
розглядалась за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, повно та всебічно
дослідивши обставини справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції -без
змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
06.06.2011 року Позивач подав заяву до УПФ
України у Звенигородському районі про
поновлення виплати пенсії за віком на
пільгових умовах.

Листом від 01.07.2011 року № 3873/02 Відповідач
повідомив ОСОБА_2 про відмову у
задоволені заяви та поновленні пенсії
за віком на пільгових умовах за списком
№2. Дане рішення було вмотивоване тим,
що згідно актів перевірки пільгового
стажу роботи та умов праці Позивача
факт роботи ОСОБА_2 на посаді, робота на
якій дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, не підтверджено. Крім
того, УПФ України у Звенигородському
районі зазначило, що до ВАТ
«Киселівський РМЗ» надіслана
претензія по поверненню переплати по
пенсії, оскільки даною організацією
видано недостовірну довідку про
пільговий стаж роботи Позивача.

На підставі встановлених вище
обставин, виходячи з системного
аналізу приписів ст. ст. 13, 62, 100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
постанови Кабінету Міністрів України
від 16.01.2003 року № 36, п. п. 3, 20 Порядку
застосування Списків N 1 і N 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики від 18.11.2005
року № 383 (далі - Порядок), суд першої
інстанції дійшов висновку про
протиправність відмови Відповідача у
поновленні виплати ОСОБА_2 пільгової
пенсії, оскільки УПФ України у
Звенигородському районі дійшов
помилкового висновку про відсутність
документів, якими підтверджується факт
роботи Позивача на посаді, робота на
якій дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах.

З таким висновком суду першої
інстанції не можна не погодитися з
огляду на наступне.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
(далі - Закон) на пільгових умовах мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи працівники,
зайняті повний робочий день на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 № 637,
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Як вбачається із запису в трудовій
книжці Позивача, в період з 01.07.1981 року
по 26.08.1983 року він працював
майстром-будівельником на
Киселівському ремонтно-механічному
заводі, правонаступником якого є ВАТ
«Киселівський РМЗ». Дані обставини
підтверджуються також копією виписки з
наказів Українського виробничого
об'єднання по виготовленню, ремонту і
налагодження обладнання цукровим
заводом «Укрсахреммаш» № 1 та № 34 та
копією довідки про заробітну плату для
обчислення пенсії (а.с. 13, 10).

У ході розгляду справи судом першої
інстанції було встановлено, що Позивач
працював на займаній посаді повний
робочий день. Крім того, в матеріалах
справи відсутні докази, якими
підтверджується факт роботи ОСОБА_2 на
займаній посаді неповний робочий день.

Згідно ст. 100 Закону особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13-14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Відповідно до п. 3 Порядку при
визначенні права на пенсію за віком на
пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи.
До пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.92 та за результатами проведення
атестації робочих місць за умовами
праці після 21.08.92.

У Розділі XXIX «Будівництво будівель і
споруд: промислових, енергетичних,
гідротехнічних, дорожньо-мостових,
транспорту і зв'язку, житлових і
культурно-побутових, а також надземних
будівель і споруд шахт, рудників і
комунікацій» Списку № 2 виробництв,
цехів, професій і посад, робота на яких
дає право на державну пенсію на
пільгових умовах і у пільгових
розмірах, затвердженого постановою
Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №
1173, міститься посада - майстри
(десятники) і прораби.

Отже, у період з 01.07.1981 року по 26.08.1983
року Позивач займав посаду, робота на
якій дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах, що
підтверджується документами,
переліченими у п. 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній.

За таких обставин, колегія суддів
вважає необґрунтованим висновок
Відповідача про недостовірність
документів, поданих ВАТ «Киселівський
РМЗ» на підтвердження пільгового стажу
роботи ОСОБА_2 на даному підприємстві у
період з 01.07.1981 року по 26.08.1983 року.

Крім того, як вірно зазначено судом
першої інстанції, оскільки Позивач
працював у період з 1981-1983 роки, то
подання документів, які підтверджують
результати проведення атестації його
робочого місця, не передбачено чинним
законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що Відповідач
не довів правомірності рішення, яким
визнано недостовірність документів,
наданих ВАТ «Киселівський РМЗ» на
підтвердження роботи ОСОБА_2 на посаді,
робота на якій дає право на пенсії за
віком на пільгових умовах.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Звенигородському районі Черкаської
області - залишити без задоволення, а
постанову Звенигородського районного
суду Черкаської області від 21.12.2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2, третя особа - голова правління
ВАТ «Киселівський ремонтно-механічний
завод», до Управління Пенсійного фонду
України у Звенигородському районі
Черкаської області про визнання
відмови неправомірною та зобов'язання
вчинити певні дії, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається у порядку та
строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанкюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.