Справа № К/9991/7548/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/7548/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівМороз Л.Л. Стрелець
Т.Г. провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
перерахунок пенсії за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03 лютого 2011 року

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року ОСОБА_4 у
Святошинському районному суді

м. Києва пред'явив позов до Головного
управління Пенсійного фонду України в

м. Києві про перерахунок пенсії.

З урахуванням змін та доповнень до
позовних вимог просив зобов'язати
відповідача визначати розмір його
пенсії відповідно до частини другої
статті 13 Закону України № 2262-XII "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" (в редакції від 22 травня 2008 року),
тобто 100 відсотків від суми грошового
забезпечення, обчисленого відповідно
до статті 43 цього Закону.

Постановою Святошинського районному
суді м. Києва від 11 березня 2009 року
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 лютого 2011
року апеляційну скаргу ОСОБА_4
задоволено.

Постанову Святошинського районному
суді м. Києва від 11 березня 2009 року
скасовано.

Ухвалено нову постанову про
задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
визначати розмір пенсії ОСОБА_4
відповідно до частини другої статті 13
Закону України № 2262-XII "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" (в редакції від 22 травня 2008 року),
тобто 100 відсотків від суми грошового
забезпечення, обчисленого відповідно
до статті 43 цього Закону.

Не погоджуючись із судовим рішенням
апеляційного суду, ОСОБА_4 подав
касаційну скаргу. Посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права,
просить його рішення скасувати та:

- визнати дії Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
щодо необґрунтованого заниження йому
пенсії на 10 відсотків від грошового
забезпечення як порушення частини
третьої статті 22 та статті 58
Конституції України, частини другої
статті 13 Закону України № 2262-ХІІ "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" в редакції від 22 травня 2008 року
протиправними;

- визначити його право, відповідно до
частини другої статті 13 Закону України
№ 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" в редакції від 22
травня 2008 року на отримання пенсії в
розмірі 100 процентів від грошового
забезпечення, визначеного статтею 43
цього Закону, з 01 січня 2008 року;

- зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
визначати розмір його пенсії
відповідно до частини другої статті 13
Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" в редакції від 22 травня 2008 року,
тобто 100 процентів від суми грошового
забезпечення, визначеного статтею 43
цього Закону, з 01 січня 2008 року;

- зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
відповідно до частини третьої статті 56
та статті 152 Конституції України,
частини другої Закону України № 2262-ХІІ
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" в редакції від 22
травня 2008 року, частини другої статті 625
Цивільного кодексу України та пунктів
14 і 15 Постанови Верховного суду України
від 15 квітня 2005 року № 4 виплатити йому
матеріальну шкоду в зв'язку з
неправомірними діями по заниженню йому
пенсії на 10 процентів з 01 січня 2008 року
по теперішній час відповідно до
індексу інфляції цін за цей період на
донараховану суму пенсії.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Частиною другою статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що позивач може протягом
всього часу судового розгляду
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог, подавши письмову заяву, яка
приєднується до справи. До початку
судового розгляду справи по суті
позивач може змінити підставу або
предмет адміністративного позову,
подавши письмову заяву, яка
приєднується до справи. Заява про зміну
позовних вимог повинна відповідати
вимогам, які встановлені цим Кодексом
для позовних заяв. У разі
невідповідності такої заяви вимогам
статті 106 цього Кодексу суд своєю
ухвалою повертає її позивачу.

Згідно з частиною четвертою статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції не
може розглядати позовні вимоги, що не
були заявлені в суді першої інстанції.

Крім того, частинами першою та третьою
статті 220 цього ж Кодексу визначено, що
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції не може розглядати позовні
вимоги осіб, які беруть участь у справі,
що не були заявлені у суді першої
інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи,
апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції, та ухвалюючи
нову постанову при вирішенні спору по
суті, вірно виходив із лише заявлених
позовних вимог ОСОБА_4 у суді першої
інстанції.

Рішення суду апеляційної інстанції у
частині задоволення позову ОСОБА_4
не є предметом перегляду судом
касаційної інстанції.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновок суду
апеляційної інстанції в цій частині та
встановлених обставин справи.

Відповідно частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 лютого 2011
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
перерахунок пенсії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Стрелець Т.Г.