Справа № 296/881/13-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
ПОСТАНОВА

іменем України

"24" лютого 2014 р.
Справа № 296/881/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бучик А.Ю.

суддів:
Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Самченко В.М. ,

за участю

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Житомирської міської ради, ОСОБА_4 на
постанову Корольовського районного
суду м. Житомира від "07" жовтня 2013 р. у
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "ШАНС-ОН"
до Житомирської міської ради, ОСОБА_4
скасування рішення та визнання
договору недійсним ,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Шанс-Он» звернулось до суду із
позовом до Житомирської міської ради,
ОСОБА_4 про скасування пункту 1 рішення
39 сесії міської ради від 23.06.2010 року №1261
«Про погодження, надання дозволу на
розміщення малих архітектурних форм та
укладення особистих строкових
сервітутів» в частині надання дозволу
на розміщення малої архітектурної
форми та укладення особистого
строкового сервітуту з ФОП ОСОБА_4,
визнання недійсним договору про
встановлення особистого строкового
сервітуту від 29.04.2011 року, укладеного із
ФОП ОСОБА_4

Рішенням Корольовського районного
суду м.Житомира від 07 жовтня 2013 року
поновлено ТОВ «ШАНС-ОН» строк
звернення до суду, як такий, що
пропущений з поважних причин.
Скасовано п.1 рішення 39 сесії 5-го
скликання Житомирської міської ради
від 23.06.10р. №1261 про погодження, надання
дозволу приватному підприємцю ОСОБА_4
на розміщення малих архітектурних форм
та укладання особистих строкових
сервітутів. Визнано недійсним договір
про встановлення особистого
строкового сервітуту від 29.04.11р.,
укладеного між Житомирською міською
радою (м.Житомир, майдан С.П. Корольова,
4/2, ) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 (АДРЕСА_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

В апеляційних скаргах відповідачі
посилаються на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та просять скасувати
оскаржуване рішення із ухваленням
нового про відмову в позові щодо
визнання незаконним рішення суб'єкта
владних повноважень та закриття
провадження в справі в частині
визнання недійсним договору про
укладення особистого строкового
сервітуту.

Апеляційні скарги підлягають
задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням
Житомирської міської ради № 406 від 11.06.09
р. надано дозвіл ФОП ОСОБА_4 на
реконструкцію існуючого кіоску по
АДРЕСА_1 під тимчасовий павільйон
продовольчих товарів (мала
архітектурна форма до 30 кв.м.), який не
підлягає реєстрації в комунальному
підприємстві «Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації» Житомирської обласної
ради та зупинки міського громадського
транспорту з виконанням комплексного
благоустрою прилеглої території
згідно з проектом (т.2 а.с.112).

Рішенням 37 сесії 5-го скликання
Житомирської міської ради від 02.03.2010 р.
№ 1189 попередньо погоджено місце
розташування тимчасових об'єктів
архітектури - пересувних малих
архітектурних форм та стаціонарних
малих архітектурних форм, які не
підлягають реєстрації в комунальному
підприємстві «Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації» Житомирської обласної
ради, з виконанням комплексного
благоустрою прилеглої території на
землях міської ради, в тому числі, ФОП
ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.102).

ОСОБА_4 замовлено та погоджено
управлінням містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища відповідний паспорт
прив'язки малої архітектурної форми, що
включає схему прив'язки МАФ - графічні
матеріали, виконані на
топографо-геодезичній основі з
прив'язкою до місцевості, інші графічні
та технічні матеріали (т.2 а.с.111-139).

В подальшому, рішенням 39 сесії 5-го
скликання Житомирської міської ради
від 23.06.10 р. №1261 "Про погодження, надання
дозволу на розміщення малих
архітектурних форм та укладення
особистих строкових сервітутів» ПП
ОСОБА_4 надано дозвіл на розміщення
тимчасового об'єкту
архітектури-павільйону продовольчих
товарів та зупинки громадського
транспорту площею 30 м.кв. та погоджено
укладання особистого строкового
сервітуту (т.1 а.с.14).

29.04.11 р. Житомирська міська рада
(розпорядник території) та суб'єкт
сервітутного права на територію -
фізична особа - підприємець ОСОБА_4
(сервітуарій) уклали договір про
встановлення особистого строкового
сервітуту терміном на 5 років, за
умовами якого сторони домовляються на
встановлення особистого строкового
сервітуту на територію загальною
площею 0,0030 га за адресою: АДРЕСА_1, а
саме - для розміщення та обслуговування
малої архітектурної форми - павільйону,
цільове призначення - комерційне (т.1
а.с.7-10). Договір зареєстровано в
Управлінні регулювання земельних
відносин Житомирської міської ради,
про що у книзі записів реєстрації
договорів особистих строкових
сервітутів вчинено запис № 100191 від
29.04.2011 р.

Водночас, на підставі клопотання від
15.04.2010 р. № 2521/14, акта вибору та
обстеження земельної ділянки від 20.05.10
№ 171 рішенням 39 сесії 5-го скликання
Житомирської міської ради від 23.06.10 р.
№1259 «Про погодження місця
розташування нових, реконструкції з
розширенням існуючих об'єктів
архітектури, затвердження актів вибору
та обстеження земельних ділянок і
надання дозволів на розроблення
проектів їх відведення для розміщення
об'єктів будівництва» погоджено ТОВ
«Шанс-Он» розміщення реконструкції з
розширенням власного магазину за
рахунок прибудов на землях міської
ради під магазин продовольчих товарів
і кафетерій з влаштуванням літнього
майданчика, приєднанням квартири
АДРЕСА_5 (т.2 а.с.91-92).

Рішенням 3-ї сесії шостого скликання
Житомирської міської ради від 03.03.3011 р.
№ 80 затверджено проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки із
земель житлової та громадської
забудови, що не надані у власність та
користування, для надання у комерційне
користування ТОВ «Шанс-Он» шляхом
надання в оренду строком на 5 років, за
адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0661 га (т.1
а.с.210-212).

26 травня 2011 року між Житомирською
міською радою (орендодавцем) та ТОВ
«Шанс-Он» (орендарем) укладено договір
оренди земельної ділянки, за умовами
якого останнє прийняло в строкове
платне користування строком на 5 років
земельну ділянку для комерційного
використання, площею 0,0661 га, за адресою:
АДРЕСА_1. Відповідно до акту визначення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості) від 26 травня 2011 року
здійснено відвод в натурі вказаної
земельної ділянки, суперечок при
відводі не заявлено (т.1 а.с.205-209).

Позивач - ТОВ «Шанс-Он» звернулось до
суду на захист порушеного права,
вважаючи, що оспорюваним рішенням
органу місцевого самоврядування та
встановленням особистого строкового
сервітуту шляхом укладення договору із
ФОП ОСОБА_4, порушено його права, як
землекористувача, з чим погодився суд
першої інстанції.

Колегія суддів не погоджується із
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить, зокрема,
розпорядження землями територіальних
громад; надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;
вирішення земельних спорів; вирішення
інших питань у галузі земельних
відносин відповідно до закону.

Відповідно до статті 395 Цивільного
кодексу України право користування
(сервітут), є одним з видів речового
права на чуже майно.

Право користування чужим майном
(сервітут), як визначене частиною 1
статті 401 Цивільного кодексу України,
може бути встановлене щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого
нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом.

Статтею 98 Земельного кодексу України
встановлено, що право земельного
сервітуту - це право власника або
землекористувача земельної ділянки на
обмежене платне або безоплатне
користування чужою земельною ділянкою
(ділянками). Земельні сервітути можуть
бути постійними і строковими.
Встановлення земельного сервітуту не
веде до позбавлення власника земельної
ділянки, щодо якої встановлений
земельний сервітут, прав володіння,
користування та розпорядження нею.
Земельний сервітут здійснюється
способом, найменш обтяжливим для
власника земельної ділянки щодо якої
він встановлений.

Перелік встановлення земельних
сервітутів, який можуть вимагати
власники або землекористувачі
земельних ділянок, визначений статтею
99 Земельного кодексу України.

Зі змісту пункту "з" статті 99 Земельного
кодексу України (інші земельні
сервітути) вбачається, що наведений
вище перелік видів земельних
сервітутів не є вичерпним. Зацікавлена
сторона вправі вимагати встановлення
на її користь іншого виду сервітуту
щодо чужої земельної ділянки, виходячи
із конкретних потреб та існування
недоліків земельної ділянки, для
використання якої необхідно
встановлення сервітуту. Зокрема,
можливі такі види земельних
сервітутів, які полягають у будь-якому
обмеженні власника обтяженої
земельної ділянки у праві користуванні
нею.

Статтею 100 Земельного кодексу України
визначений порядок встановлення
земельних сервітутів. Сервітут може
бути встановлений договором, законом,
заповітом або рішенням суду. Земельний
сервітут може бути встановлений
договором між особою, яка вимагає його
встановлення, та власником
(володільцем) земельної ділянки.

Аналогічні вимоги щодо встановлення
земельного сервітуту містяться в ст.
ст. 401 - 402 ЦК України.

Відповідно до положень статті 4
Європейської хартії місцевого
самоврядування, ратифікованої в
установленому порядку Верховною Радою
України, основні повноваження і
функції органів місцевого
самоврядування визначаються
Конституцією або законом; органи
місцевого самоврядування в межах
закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не віднесено до
компетенції іншого органу влади.
Надані органам місцевого
самоврядування повноваження мають
бути, як правило повними і виключними.
Вони не можуть оспорюватися та
обмежуватися іншим органом влади,
центральним або регіональним, якщо це
не передбачене законом.

Виходячи із принципів примусового
відчуження об'єктів права приватної
власності (ч. 5 ст. 41 Конституції
України, ст. 1 Протоколу 1 до
Європейської конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод 1950
року), підставою для рішення про
встановлення сервітуту повинні бути
суспільна необхідність його
встановлення, за умови попереднього
повного відшкодування зниження
вартості земельної ділянки. Як
видається, суспільна необхідність у
встановленні сервітуту матиме місце
тоді, коли без встановлення сервітуту
пануючу земельну ділянку буде
неможливо використовувати за
призначенням, а негативні наслідки від
встановлення сервітуту будуть явно
меншими від вигоди для пануючої
ділянки.

Стаття 5 Закону України "Про
благоустрій населених пунктів" від
06.09.2005 №2807-ІV покладає на Кабінет
Міністрів України здійснення функцій
по управлінню у сфері благоустрою
населених пунктів, зокрема,
забезпечення реалізації державної
політики у цій сфері.

З метою регулювання вказаних
суспільних відносин, Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.08.2009
року за №982 затверджено Порядок
розміщення малих архітектурних форм
для провадження підприємницької
діяльності, який розроблено для
врахування органами місцевого
самоврядування під час прийняття
рішень щодо розміщення малих
архітектурних форм
соціально-культурного, побутового,
торговельного та іншого призначення
для провадження підприємницької
діяльності.

Очевидно, що з прийняттям Порядку
відбулось спрощення процедури надання
земельних ділянок для розташування
малих архітектурних форм, оскільки
інші процедури передбачають чимало
обов'язкових та обтяжливих механізмів,
що, в такому випадку, є відсутніми.

Відповідно до вищевказаного Порядку,
розміщення малої архітектурної форми
здійснюється на підставі рішення
відповідної сільської, селищної,
міської ради, а для власників земельних
ділянок - на підставі рішення
виконавчого комітету відповідної
місцевої ради.

Строк розміщення малої архітектурної
форми не може перевищувати строк дії
договору оренди земельної ділянки або
договору особистого строкового
сервітуту. Для стаціонарної малої
архітектурної форми зазначений строк
становить більш як три роки.

Умови договору особистого строкового
сервітуту визначаються сільською,
селищною, міською радою. Розмір плати
за таким договором не може
перевищувати розмір орендної плати для
даної земельної ділянки.

Крім того, Порядком передбачено
розроблення паспорту прив'язки малої
архітектурної форми до місцевості.

Таким чином, на законодавчому рівні
закріплено, що у разі відсутності у
суб'єкта господарювання державного
акта на право власності на земельну
ділянку чи на право постійного
користування земельною ділянкою або
договору оренди такої земельної
ділянки сільська, селищна, міська рада
укладає з таким суб'єктом
господарювання договір особистого
строкового сервітуту в порядку,
визначеному законодавством (пункт 12
Положення).

Отже, з матеріалів справи вбачається
дотримання Житомирською міською радою
вимог чинного законодавства при
прийнятті оспорюваного рішення.

Крім того, рішення Житомирської
міської ради від 23.06.2010 р., яким
погоджено розміщення фізичній
особі-підприємцю малої архітектурної
форми, передує прийняттю рішення
Житомирської міської ради від 03.03.2011
року, яким затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для надання у комерційне
користування ТОВ «Шанс-Он».

Позивач ТОВ «Шанс-Он» реалізовує право
на користування землею, що є у
власності територіальної громади,
поруч із реалізацією аналогічного
права з боку відповідача ФОП ОСОБА_4 та
не може претендувати на своє переважне
право перед іншими особами через
рівність суб'єктів земельних
правовідносин.

Відсутність факту порушення законних
прав та інтересів ТОВ «Шанс-Он»
спростовується змістом судової
будівельно-технічної експертизи від
12.06.2013 року, що містить висновок, що
фактичне положення споруди МАФ, якою
володіє фізична особа-підприємець
ОСОБА_6, відповідає проектному
положенню МАФ, чим фактично дотримано з
боку відповідача положення
оспорюваного рішення органу місцевого
самоврядування.

Щодо висновку експерта про накладку
проекту благоустрою ТОВ «Шанс-Он» та
МАФу ФОП ОСОБА_4, площа якого складає
0,0021 га, то слід зазначити про
некоректне формулювання такого
визначення через неможливість
накладення проектів, а лише через
можливість ймовірного висновку про
накладення площ земельних ділянок, що
жодним чином не відображено у
вказаному висновку.

Також, питання про можливе порушення
прав позивача після проведення
майбутньої реконструкції приміщення
магазину, що належить йому на праві
власності, є ймовірнісним висновком та
суд не взмозі наперед захистити його
від подальших порушень охоронюваних
законом прав на майбутнє, оскільки
відповідно до ст.6 КАС України право на
судовий захист належить особі, якщо
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи та інтереси.

З приводу порушення з боку фізичної
особи-підприємця правил будівництва
тимчасових споруд в частині
спорудження нею капітального
фундаменту під основу МАФу, порушення
нею вимог правил протипожежної
безпеки, розташування МАФу на місці
елементу міського озеленення - клумби,
на що безпосередньо посилається
позивач, не впливає на сутність
розглядуваного спору та не свідчить
про порушення прав позивача, оскільки
контроль за дотриманням вказаних
приписів належить до відання
законодавчо визначених органів
державної влади.

Посилання суду першої інстанції на
порушення порядку державної
реєстрації договору про встановлення
особистого строкового сервітуту є
безпідставним, оскільки подальше
дотримання порядку реєстрації
укладеного договору про встановлення
земельного сервітуту не впливає на
законність оскаржуваного рішення
Житомирської міської ради про надання
дозволу на розміщення МАФу та
укладення особистих строкових
сервітутів.

Відтак, позовні вимоги ТОВ «Шанс-Он»
про скасування пункту 1 рішення 39 сесії
міської ради від 23.06.2010 року №1261 «Про
погодження, надання дозволу на
розміщення малих архітектурних форм та
укладення особистих строкових
сервітутів» в частині надання дозволу
на розміщення малої архітектурної
форми та укладення особистого
строкового сервітуту з ФОП ОСОБА_4 є
безпідставними та не підлягають
задоволенню, а тому рішення суду першої
інстанції в цій частині підлягає
скасуванню із ухваленням нового про
відмову в позові.

Позивач ТОВ «Шанс-Он» не наділений
правом порушувати питання про
розірвання договору про встановлення
особистого строкового сервітуту,
укладеного між ФОП ОСОБА_4 та
Житомирською міською радою, оскільки
не є стороною вказаного договору та
учасником правовідносин, що склались
між сторонами договору.

Відповідно до правил статті 12
Господарського процесуального кодексу
України господарським судам
підвідомчі справи у спорах, що
виникають при укладанні, зміні,
розірванні і виконанні господарських
договорів.

За правилами частини 3 статті 21 Кодексу
адміністративного судочинства України
не допускається об'єднання в одне
провадження кількох вимог, які
належить розглядати в порядку різного
судочинства, якщо інше не встановлено
законом.

Отже, в частині позовних вимог ТОВ
«Шанс-Он» щодо визнання недійсним
договору про встановлення особистого
строкового сервітуту від 29.04.2011 року,
укладеного між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 та
Житомирською міською радою,
провадження у справі підлягає закриттю
за правилами п.1 ч.1 статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки справу в цій частині
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Житомирсьоїа
міської ради, ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Корольовського районного
суду м. Житомира від "07" жовтня 2013 р.
скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні
адміністративного позову товариства з
обмеженою відповідальністю "ШАНС-ОН" до
Житомирської міської ради, ОСОБА_4 в
частині вимог про скасування п.1
рішення 39 сесії 5-го скликання
Житомирської міської ради від 23.06.2010 р.
№ 1261 про погодження, надання дозволу
приватному підприємцю ОСОБА_4 на
розміщення малих архітектурних форм та
укладання особистих строкових
сервітутів.

Провадження в справі в частині
визнання недійсним договору про
встановлення особистого строкового
сервітуту від 29.04.2011 р., укладеного між
Житомирською міською радою та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4, закрити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
А.Ю.Бучик

судді: (підпис)
Г.І. Майор

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ А.Ю.Бучик

Повний текст cудового рішення
виготовлено "28" лютого 2014 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю "ШАНС-ОН"
вул.Л.Українки 48,м.Житомир,10000

представник - ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська міська рада майдан ім.С.П.
Корольова, 4/2,м.Житомир,Житомирська
область,10014 ОСОБА_4 АДРЕСА_6