Справа № К/9991/33631/11-С
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/33631/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Бухтіярової І.О., Приходько І.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в Київському
районі міста Харкова

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2010
року

та постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2011 року

у справі № 2а-13250/10/2070

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції в
Київському районі міста Харкова

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції в
Київському районі міста Харкова (далі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення № /0 від 05
жовтня 2010 року в частині визначення
податного зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 20786,04 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2010
року позов задоволено. Скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ в
Київському районі м. Харкова № /0
від 05 жовтня 2010 року. Стягнуто з
державного бюджету на користь суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3,40
грн.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2011 року скасовано постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2010
року в частині скасування податкового
повідомлення-рішення № /0 від 05
жовтня 2010 року в частині визначення
податного зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 11741,46 грн. В
іншій частині постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 20
грудня 2010 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ в Київському
районі м. Харкова, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 20
грудня 2010 року та постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2011 року в частині задоволених позовних
вимог і ухвалити нове судове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ДПІ в Київському районі м. Харкова
провела планову документальну
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01
квітня 2008 року по 30 червня 2010 року, за
результатами якої був складений акт №
5596/17-218/НОМЕР_1 від 23 вересня 2010 року.

За висновками акту перевірки було
встановлено порушення позивачем,
зокрема, вимог підпунктів 7.2.1, 7.2.3, 7.2.6
пункту 7.2 статті 7, підпункту 7.3.1 пункту
7.3 статті 7, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», в результаті чого
занижено податок на додану вартість на
загальну суму 21685,00 грн., в тому числі по
періодах: за липень 2008 року - 1269,00 грн.,
за вересень 2008 року - 1546,00 грн., за
жовтень 2008 року - 1683,00 грн., за грудень 2008
року 1320,00 грн., за січень 2009 року - 54,00
грн., за березень 2009 року - 46,00 грн., за
квітень 2009 року - 564,00 грн., за травень 2009
року - 174,00грн., за листопад 2009 року - 166,00
грн., за січень 2010 року - 2807,00грн., за
лютий 2010 року - 8111,00 грн., за березень 2010
року - 2940,00 грн., за червень 2010 року - 1005,00
грн.

Зокрема, в акті перевірки було вказано,
що позивач, неправомірно включив до
складу податкового кредиту
відповідного податкового періоду
податок на додану вартість за
податковими накладними № 1301 від 13
січня 2010 року на загальну суму 16841,04 грн.
у тому числі податок на додану вартість
- 2806,84 грн.; № 1210 від 01 лютого 23010 року на
загальну суму 24393,86 грн. у тому числі
податок на додану вартість - 4065,64 грн.; №
2402 від 24 лютого 2010 року на загальну суму
24267,77 грн. у тому числі податок на додану
вартість - 4044,63 грн.; № 872 від 04 березня
2010 року на загальну суму 17641,51 грн. у
тому числі податок на додану вартість -
2940,25 грн., виписаними ТОВ
«Опт-торгспецзапчастина» на підставі
договору купівлі-продажу від 13 січня 2010
року, які складені з порушенням вимог
підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», оскільки в них невірно
вказано місцезнаходження продавця, а
саме: м. Харків, вул. Полтавський Шлях,
буд. 31, тоді як ТОВ
«Опт-торгспецзапчастина»
зареєстроване за адресою: Харківська
обл., Дергачівський р-н, м. Дергачі, вул.
Петровського, 163, к. 38, з урахуванням
того, що згідно актів виходу за
юридичною адресою ТОВ
«Опт-торгспецзапчастина» № 61/29-12 від 02
лютого 2010 року та № 189/26 від 16 березня 2010
року, складених начальником підрозділу
ПМ ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова
було встановлено, що дане підприємство
за юридичною адресою не знаходиться.

05 жовтня 2010 року ДПІ в Київському
районі м. Харкова на підставі вказаного
акта перевірки прийняла податкове
повідомлення-рішення № /0, яким на
підставі підпункту «б» підпункту 4.2.2.
статті 4, підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті
17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» визначила суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичній
особі ОСОБА_1 суму податкового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій) за платежем:
податок на додану вартість у розмірі
32527,50 грн., в тому числі: 21685,00 грн. - за
основним платежем, 10842,50 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
визначення позивачу податкових
зобов'язань (з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій) з податку на
додану вартість спірним податковим
повідомленням-рішенням є
безпідставним, оскільки відповідачем
не надано належних доказів щодо
невідповідності виданих ТОВ
«Опт-торгспецзапчастина» податкових
накладних вимогам чинного
законодавства, з урахуванням того, що 07
грудня 2009 року до Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України було внесено запис про зміну
місцезнаходження ТОВ
«Опт-торгспецзапчастина» на адресу: м.
Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 31, та
зняття з обліку.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог
щодо скасування податкового
повідомлення-рішення про визначення
податкових зобов'язань (з урахуванням
штрафних (фінансових( санкцій) у
розмірі 11741,46 грн. виходив з того, що
позивачем не заявлялись позовні вимоги
щодо скасування податкового
повідомлення-рішення у зазначеній
частині, з урахуванням того, що суд
першої інстанції, виходячи за межі
позовних вимог, не зазначив, які права,
свободи та інтереси будуть таким чином
захищені. В решті суд апеляційної
інстанції погодився з висновками суду
першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 1 підпункту 7.2.3
пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) податкова
накладна складається у момент
виникнення податкових зобов'язань
продавця у двох примірниках. Оригінал
податкової накладної надаються
покупцю, копія залишається у продавця
товарів (робіт, послуг).

Абзацом 1 підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті
7 Закону України «Про податок на додану
вартість» (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
порядку, передбаченому статтею 9 цього
Закону.

Положеннями абзацу 1 підпункту 7.2.6
пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Згідно підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8 1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

При цьому, абзацом 1 підпункту 7.4.5
пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно з абзацом 2 підпункту 7.4.5 пункту
7.4 статті 7 Закону України «Про податок
на додану вартість» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) підставою для
відповідальності платника податку є не
підтвердження сум податку, включеного
до податкового кредиту, на момент
перевірки платника податку.

При цьому, відповідальність за
правильність виписування податкової
накладної покладена не на покупця, а на
продавця товарів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, з яким
погоджується суд касаційної інстанції,
що недоліки в заповненні реквізитів
податкових накладних, не роблять
накладні недійсними та не свідчать про
їх неналежність та недопустимість як
доказів.

Разом з цим, як встановлено судами
попередніх інстанцій та
підтверджується матеріалами справи, 07
грудня 2009 року до Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України було внесено запис про зміну
місцезнаходження ТОВ
«Опт-торгспецзапчастина» на адресу: м.
Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 31, та
зняття з обліку (арк. справи 93-97).

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов правомірного
висновку, з яким погоджується суд
касаційної інстанції, що позивач
правомірно включив до складу
податкового кредиту відповідного
податкового періоду податок на додану
вартість за податковими накладними,
виписаними ТОВ
«Опт-торгспецзапчастина», які були
складені із дотриманням вимог
підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість».

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ДПІ в Київському районі м.
Харкова підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2011 року підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в Київському
районі міста Харкова залишити без
задоволення, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ І.О. Бухтіярова

_____________________ І.В. Приходько