Справа № 812/954/14
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 березня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/954/14

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду Смішлива Т.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції в Слов'яносербському районі
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до Державне
підприємство «Підприємство
Слов'яносербської виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Луганській області (№
60)» про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2014 року Державна податкова
інспекція в Слов'яносербському районі
Головного управління Міндоходів у
Луганській області звернулась до суду
з позовом до Підприємства
Слов'яносербської виправної колонії
Управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань у
Луганській області (№ 60) про накладення
арешту на кошти, що знаходяться на
розрахункових рахунках у банках, в
якому зазначла, що відповідачем не
сплачено до бюджету узгоджену суму
податкового боргу з податку на додану
вартість у розмірі 52032,00 грн. за період з
01.10.2013 по 31.12.2013.

В обґрунтування зазначено, що
Підприємство Слов'яносербської
виправної колонії Управління
Державного департаменту України з
питань виконання покарань у Луганській
області (№ 60) перебуває на обліку у ДПІ
в Слов'яносербському районі ГУ
Міндоходів у Луганській області як
платник податків по сплаті податків до
бюджету з 20.04.1996 за № 9, що підтверджено
довідкою №200 від 07.09.2010, є платником
податку на додану вартість, що
підтверджується свідоцтвом № 16941641 від
28.03.2000 індивідуальний податковий номер
80.

Заборгованість відповідача з податку
на додану вартість у сумі 52032,00 грн.
виникла на підставі самостійно поданих
відповідачем до податкового органу
податкових декларацій з ПДВ №
від 19.11.2013 на суму 13505,00 грн., № від
16.01.2014 на суму 21691,00 грн., № від
20.01.2014 на суму 16836,00 грн.

ДПІ в Слов'яносербському районі ГУ
Міндоходів у Луганській області 17.12.2001
уповноваженій особі відповідача
вручено першу податкову вимогу від
14.12.2001 № 1/109; у зв'язку з невиконанням
першої податкової вимоги, посадовій
особі платника податків 25.01.2002 вручено
другу податкову вимогу від 25.01.2002 № 2/166.

Відповідач не забезпечив виконання
зобов'язань перед бюджетом по сплаті
податків та погашенню податкового
боргу за рахунок коштів на його
розрахункових рахунках.

Оскільки добровільно відповідачем
борг не сплачено, позивач просив
накласти арешт на кошти відповідача, що
знаходяться на розрахункових рахунках
у банках.

Ухвалою суду від 05.03.2014 проведено
заміну відповідача в адміністративній
справі № 812/954/14 Підприємство
Слов'яносербської виправної колонії
Управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань у
Луганській області (№ 60) () на Державне підприємство
«Підприємство Слов'яносербської
виправної колонії Управління
Державної пенітенціарної служби
України в Луганській області (№ 60)» ().

У судове засідання представник
позивача не прибув, надіслав заяву про
розгляд справи за його відсутністю, а
також заяву про зміну позовних вимог, у
якій просив суд стягнути з рахунків
відповідача податковий борг з податку
на додану вартість у розмірі 52032,00 грн.

Представники відповідача подали заяву
про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Враховуючи положення пункту 6 статті 128
КАС України суд вважає за можливе
розглянути дану справу в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд
приходить до такого.

Судом встановлено, що Державне
підприємство «Підприємство
Слов'яносербської виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Луганській області (№
60)», код ЕДРПОУ 08680402, є юридичною особою,
зареєстровано Слов'яносербською
районною державною адміністрацією
Луганської області від 17.03.2000,
перебуває на обліку у ДПІ в
Слов'яносербському районі ГУ
Міндоходів у Луганській області як
платник податків по сплаті податків до
бюджету з 20.04.1996 за № 9, що підтверджено
довідкою №200 від 07.09.2010, є платником
податку на додану вартість, що
підтверджується свідоцтвом № 16941641 від
28.03.2000 індивідуальний податковий номер
80 (а.с.7-11,14-17, 56-71).

Як вбачається із матеріалів справи, за
відповідачем обліковується
заборгованість перед бюджетом з
податку на додану вартість за період з
01.10.2013 по 31.12.2013 у розмірі 52032,00 грн. (а.с.
25).

Податковий борг з податку на додану
вартість у розмірі 52032,00 грн. виник у
відповідача у зв'язку з несплатою сум,
визначених ним самостійно, у поданих
податкових декларацій з податку на
додану вартість № від 19.11.2013 на
суму 13505,00 грн., № від 16.01.2014 на
суму 21691,00 грн., № від 20.01.2014 на
суму 16836,00 грн. (а.с. 18-23).

Наявність заявленої позивачем у позові
заборгованості підтверджена також
даними зворотнього боку облікової
картки Підприємства Слов'яносербської
виправної колонії Управління
Державного департаменту України з
питань виконання покарань у Луганській
області (№ 60) з податку на додану
вартість. (а.с.26).

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

01 січня 2011 року набув чинності
Податковий Кодекс України, який
встановлює перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
Податкового кодексу України з 01.01.2011
року Закон України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" втратив чинність.

Проте, у зв'язку з тим, що
правовідносини, щодо вручення
відповідачу податкових вимог виникли
до набрання чинності Податковим
Кодексом України, суд приходить до
висновку, що в даному випадку разом із
нормами Податкового кодексу України
слід застосовувати також норми раніше
діючого законодавства.

Органи Доходів і зборів відповідно до
п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87
Податкового кодексу України визначено,
що джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, провадиться
не раніше ніж через 60 календарних днів
з дня надіслання такому платнику
податкової вимоги та здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(підпункти 95.2 та 95.3 статті 95
Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 6.2.1. п. 6.2 ст. 6 Закону №
2181 (який був чинним на дату виникнення
спірних правовідносин), у разі коли
платник податків не сплачує узгоджену
суму податкового зобов'язання в
установлені строки, податковий орган
надсилає такому платнику податків
податкові вимоги.

Податковим органом 17.12.2001
уповноваженій особі відповідача
вручено першу податкову вимогу від
14.12.2001 № 1/109; у зв'язку з невиконанням
першої податкової вимоги, посадовій
особі платника податків 25.01.2002 вручено
другу податкову вимогу від 25.01.2002 № 2/166
(а.с.12,13).

Вищезазначені вимоги у встановленому
законом порядку не оскаржувалися, не
відкликались та не скасовувались, а
тому є чинними на час розгляду справи.

Зазначені заходи не призвели до
позитивних результатів, сума боргу в
добровільному порядку відповідачем не
сплачена.

Факт наявності у відповідача
несплаченого податкового боргу
підтверджено матеріалами справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи прокурора є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки прокурор
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 6, 7, 17, 18, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Уточнені позовні вимоги Державної
податкової інспекції в
Слов'яносербському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області задовольнити повністю.

Стягнути з розрахункових рахунків
Державного підприємства «Підприємство
Слов'яносербської виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Луганській області (№
60)» (адреса: 93745, Луганська область,
Слов'яносербський районн, смт.
Лозівський, вул. Цупова, 3, ) відкритих у банках, обслуговуючих
Державне підприємство «Підприємство
Слов'яносербської виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Луганській області (№
60)» () податковий борг з
податку на додану вартість по
деклараціям за жовтень - грудень 2013
року у розмірі 52032,00 грн. (п'ятдесят дві
тисячі тридцять дві грн. 00 коп.)

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів після її проголошення а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
- з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Т.В. Смішлива