Справа № 819/437/14-а
Суддя: Хрущ В. Л.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у
справі

Справа № 819/437/14-a

"03" березня 2014 р.
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського окружного
адміністративного суду Хрущ В.Л.,
перевіривши матеріали позовної заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стар Софт" до
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області, Приватного
підприємства "Нива - В. Ш." в особі: Філії
20 Приватного підприємства "Нива - В. Ш.",
про визнання нечинним договору №2014026
від 06.02.2014 року, -

В С Т А Н О В И В :

27.02.2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стар Софт"
звернулось до Тернопільського
окружного адміністративного суду із
вищезазначеним позовом до Управління
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області, Приватного підприємства "Нива
- В. Ш." в особі: Філії 20 Приватного
підприємства "Нива - В. Ш.", про визнання
нечинним договору №2014026 від 06.02.2014 року.

Одночасно Товариством з обмеженою
відповідальністю "Стар Софт" подано
також клопотання про забезпечення
вищезазначеного позову.

У зв'язку з неподанням позивачем копії
оскаржуваного договору ухвалою судді
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 28.02.2014 року
вищезазначену позовну заяву ТОВ "Стар
Софт" було залишено без руху до 04.03.2014
року.

03.03.2014 року позивачем подано до суду
копію договору, який ним оскаржується,
усунувши недоліки позовної заяви.

Однак, після виконання позивачем вимог
ухвали від 28.02.2014 року, з врахуванням
наданої позивачем копії оскаржуваного
договору №2014026, - встановлено наявність
обставин, які є підставою для відмови у
відкритті провадження у справі за
вказаним позовом.

Статтею 107 КАС України визначено, що
суддя після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи належить позовну заяву
розглядати в порядку
адміністративного судочинства і чи
підсудна позовна заява даному
адміністративному суду.

Відповідно до статті 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
3 КАС України, справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Згідно з положеннями пункту 4 частини 2
статті 17 КАС України встановлено, що
юрисдикція адміністративних судів
поширюється, зокрема, на спори, що
виникають з приводу укладання,
виконання, припинення, скасування чи
визнання нечинними адміністративних
договорів.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 3 КАС
України (із доповненнями) -
адміністративний договір - дво- або
багатостороння угода, зміст якої
складають права та обов'язки сторін, що
випливають із владних управлінських
функцій суб'єкта владних повноважень,
який є однією із сторін угоди.

Тобто, предметом оскарження в
адміністративному суді, відповідно до
вимог КАС України, можуть бути виключно
угоди, у яких однією зі сторін є суб'єкт
владних повноважень, при цьому, зміст
таких угод повинні складати права та
обов'язки сторін, що випливають із
владних управлінських функцій такого
суб'єкта владних повноважень.

Загальними критеріями визначення
справи адміністративної юрисдикції є:
суб'єктний склад сторін (однією із
сторін повинен бути суб'єкт владних
повноважень) та предмет спору (рішення,
дії чи бездіяльність,
адміністративно-правовий договір)
відповідно до природи спірних
правовідносин (наявність
публічно-правових відносин між
сторонами під час виконання суб'єктом
владних повноважень владних
управлінських функцій та повноважень
на основі законодавства).

Таким чином, при визначенні юрисдикції
справи, необхідно виходити з характеру
спірних правовідносин, прав та
інтересів, за захистом яких звернувся
позивач, суб'єктного складу сторін,
предмету спірних правовідносин.

Як видно з наявних матеріалів,
відповідно до наказу Господарського
суду Тернопільської області у справі
№ 1/42/5022-549/2012 від 12.12.2012 року - в рахунок
погашення заборгованості Товариства з
обмеженою відповідальністю "Стар Софт"
перед Публічним акціонерним
товариством Акціонерний банк
"Укргазбанк", в особі Відділення
"Тернопільське обласне управління" АБ
"Укргазбанк", - було, серед іншого,
звернуто стягнення на предмет іпотеки -
нерухоме майно: однокімнатну квартиру
загальною площею 42, 9 кв. м., що
знаходиться за адресою: місто
Тернопіль, вул. Валова, буд. 16, кв. 1,
передане в іпотеку АБ "Укргазбанку" на
підставі договору іпотеки від 16.10.2006
року за реєстровим № 3973, посвідченого
нотаріально.

27.12.2012 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області за вищезазначеним судовим
наказом - відкрито виконавче
провадження №35805530.

Після цього на вказане нерухоме майно
боржника (ТОВ «Стар Софт») накладено
арешт та оголошено заборону на його
відчуження.

Окрім того, з наявних матеріалів видно,
що вподальшому у ході здійснення
виконавчого провадження №35805530 -
вказане майно виставлене для
реалізації на прилюдні торги. І
предметом оскарження у даному випадку,
- є договір №2014026 від 06.02.2014 року,
укладений між відділом примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області та Приватним підприємством
"Нива - В. Ш." (в особі: Філії 20 Приватного
підприємства "Нива - В. Ш.") щодо надання
послуг на організацію і проведення
публічних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна -
однокімнатної квартири, що знаходиться
за адресою: місто Тернопіль, вул.
Валова, буд. 16, кв. 1.

Разом з тим, вищезазначений договір
№2014026 від 06.02.2014 року, - не можна вважати
адміністративним договором в
розумінні пункту 14 частини 1 статті 3
КАС України, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 41 Закону України
«Про виконавче провадження» -
реалізація предмета іпотеки, на який
звертається стягнення за рішенням
суду, або за виконавчим написом
нотаріуса, проводиться, якщо інше не
передбачено рішенням суду, шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченої Законом України «Про
виконавче провадження», з дотриманням
вимог цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 62 Закону
України «Про виконавче провадження» -
реалізація арештованого майна, крім
майна, вилученого з обігу згідно із
законом, та майна, зазначеного в
частині восьмій статті 57 цього Закону,
здійснюється шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах.

Відповідно до частини 2 вказаної статті
нерухоме майно, транспортні засоби,
повітряні, морські та річкові судна
реалізуються виключно на прилюдних
торгах (аукціонах).

При цьому частиною 3 статті 62 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що майно передається на
реалізацію за ціною та в порядку,
визначеними статтею 58 цього Закону.

Як видно з пункту 5.11 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 р. № 74/5,
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна організовують і проводять
спеціалізовані організації, що мають
право здійснювати операції з
нерухомістю і визначені на тендерній
(конкурсній) основі і з якими укладено
відповідний договір державною
виконавчою службою. Спеціалізована
організація проводить прилюдні торги
за заявкою державного виконавця.

Відповідно до вимог п. 5.12.5
вищезазначеної Інструкції - передача
арештованого майна на реалізацію
спеціалізованим організаціям
здійснюється на конкурсній основі
після його вилучення у боржника та
проведення його оцінки.

Відповідно до Положення, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 11 листопада 2003 року №136/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 11 листопада 2003 року за
№1036/8357, зі змінами внесеними наказом
Міністерства юстиції України №535/5 від
25.03.2013 року «Про внесення змін до
Положення про умови і порядок
проведення тендерів (конкурсів) з
визначення спеціалізованих
організацій для реалізації
арештованого державними виконавцями
майна», - визначаються умови і порядок
проведення тендерів (конкурсів) з
визначення спеціалізованих
організацій для реалізації
арештованого державними виконавцями
майна.

Окрім того, Тимчасове положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України №68/5 від
27.10.1999 року (надалі - Тимчасове
положення №68/5), - визначає умови і
порядок проведення прилюдних торгів з
продажу квартир, будинків, підприємств
як цілісного майнового комплексу,
інших приміщень, земельних ділянок, що
є нерухомим майном, на які звернено
стягнення відповідно до чинного
законодавства, а також розрахунків за
придбане майно.

Відповідно до пункту 1.2
вищезазначеного Тимчасового положення
№68/5 (із змінами, внесеними згідно з
наказом Міністерства юстиції
України від 13.04.2005 року №36/5 - прилюдні
торги з реалізації арештованого
нерухомого майна за заявкою державного
виконавця організовує і проводить
спеціалізована організація, з якою
органом державної виконавчої служби
укладено відповідний договір.

Пунктом 3.1 Тимчасового положення №68/5
встановлено, що орган державної
виконавчої служби укладає із
спеціалізованою організацією договір,
яким доручає реалізацію майна
спеціалізованій організації за
визначену винагороду за надані послуги
з реалізації арештованого майна, яка
встановлюється у відсотковому
відношенні до продажної ціни лота.

При цьому, абзацом 2 пункту 3.1
Тимчасового положення №68/5 (у редакції
наказу Міністерства юстиції України
від 29.11.2012 р. N 1758/5) встановлено вимоги до
визначення граничного розміру
винагороди за надані послуги з
реалізації арештованого майна (з
урахуванням витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
реалізації майна, та податку на додану
вартість), із визначенням при цьому у
граничного розміру витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
реалізації майна.

Пунктом 3.2. Тимчасового положення №68/5
передбачено, що спеціалізована
організація проводить прилюдні торги
за заявкою державного виконавця, в якій
зазначається початкова вартість майна,
що виставляється на торги, за
експертною оцінкою та інші відомості,
передбачені Інструкцією про
проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.1999 року №74/5.

Варто звернути увагу на те, що стаття 2
Закону України "Про виконавче
провадження" - визначає перелік
органів і посадових осіб, які
здійснюють примусове виконання рішень
та провадять окремі виконавчі дії.

Частиною 4 вказаної статті встановлено,
що інші органи, установи, організації і
посадові особи провадять окремі
виконавчі дії у випадках, передбачених
законом, у тому числі відповідно до
статті 5 цього Закону, на вимогу чи за
дорученням державного виконавця.

Усі вищезазначені положення чинного
законодавства, свідчать про те, що
державні виконавці хоч і звертають
стягнення на майно (нерухоме майно)
боржника, в тому числі - на підставі
судового рішення, проте,
повноваженнями щодо самостійного
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна - не наділені.

Натомість, такими повноваженнями
(шляхом продажу відповідного майна на
прилюдних торгах), в силу
вищезазначених норм чинного
законодавства, - наділені
безпосередньо спеціалізовані
організації, які визначаються на
конкурсній основі.

Таким чином, організація та проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна, на яке звернено
стягнення державними виконавцями при
примусовому виконанні судових рішень, -
є етапом процедури примусового
виконання рішень, на якому
спеціалізовані організації за
дорученням (а не на вимогу) державного
виконавця вчиняють саме ті виконавчі
дії, обов'язок здійснення яких на них
покладається безпосередньо законом,
тобто, здійснюють окремі виконавчі дії

Разом з тим, вищенаведеними
положеннями законодавства
безпосередньо передбачається
необхідність укладення органом
державної виконавчої служби із
визначеною на конкурсній основі
спеціалізованою організацією такого
договору, за яким реалізація майна
доручається спеціалізованій
організації - саме за визначену
винагороду за надані послуги з
реалізації арештованого майна, яка
встановлюється у відсотковому
відношенні до продажної ціни лота.

Таким чином, вищевказані норми
передбачають укладення відповідного
договору, який хоч і укладається за
участю суб'єкта владних повноважень
(відповідного органу державної
виконавчої служби) із особою, яка не
будучи суб'єктом владних повноважень, є
суб'єктом господарювання, проте, по
своїй суті такий договір - є
цивільно-правовим (господарським)
договором про надання послуг, розмір
винагороди за які - є однією з його умов,
і відносини між сторонами даного
договору ґрунтуються на юридичній
рівності - рівності суб'єктів (як
органу державної виконавчої служби так
і іншого органу, установи, організації),
які на відповідному етапі процедури
примусового виконання рішень
здійснюють закріплені за ними законом
виконавчі дії.

Відтак, усе вищезазначене унеможливлює
визнання оскаржуваного позивачем
договору №2014026 щодо надання послуг на
організацію і проведення публічних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, укладеного між
відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області та Приватним
підприємством "Нива - В.Ш.", в особі:
Філії 20 Приватного підприємства "Нива -
В. Ш.", - таким договором, який породжує,
змінює чи припиняє будь-які права та
обов'язки відповідних суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин, оскільки:

- на відповідні спеціалізовані
організації - безпосередньо
законодавчо покладено обов'язок по
організації та проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
майна, на яке вже звернено стягнення
державними виконавцями за судовим
рішенням;

- винесення з цього питання окремих
постанов державним виконавцем та
передачі таким організаціям в
розумінні Закону України «Про
виконавче провадження» та наведених
вище підзаконних нормативно-правових
актів - будь-яких владних функцій
органу державної виконавчої служби
щодо здійснення виконавчих проваджень
- законодавством не передбачено;

- необхідності укладення будь-якого
іншого договору, окрім видачі
доручення державним виконавцем шляхом
укладення господарського договору
щодо надання послуг на організацію і
проведення публічних торгів, -
законодавство не вимагає.

Таким чином, оскаржуваний позивачем
договір - не містить характерної для
адміністративних (публічно-правових)
спорів наявності відносин влади і
підпорядкування, оскільки за своїм
змістом цей договір не відповідає
визначенню адміністративного
договору, закріпленому пунктом 14
частини 1 статті 3 КАС України та не
закріплює за спеціалізованою
організацією будь-яких прав чи
обов'язків, що випливають із владних
управлінських функцій органу
державної виконавчої служби, як це
передбачено вказаною правовою нормою.

Тому, не будучи по своїй суті
адміністративним договором, договір
щодо надання послуг на організацію і
проведення публічних торгів - не
породжує правовідносин, що можуть бути
предметом спору, який відноситься до
юрисдикції адміністративного суду в
розумінні статті 3 КАС України.

Згідно пунктом 1 частини 1 статті 12
Господарського процесуального кодексу
України, господарським судам
підвідомчі справи у спорах, що
виникають при укладанні, зміні,
розірванні і виконанні господарських
договорів, у тому числі щодо
приватизації майна, та з інших підстав,
крім: спорів про приватизацію
державного житлового фонду; спорів, що
виникають при погодженні стандартів та
технічних умов; спорів про
встановлення цін на продукцію (товари),
а також тарифів на послуги (виконання
робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно
до законодавства не можуть бути
встановлені за угодою сторін; спорів,
що виникають із публічно-правових
відносин та віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів,
вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів
України віднесено до відання інших
органів.

Необхідно звернути окрему увагу на те,
що окрім заявлення вимоги про визнання
нечинним договору №2014026, будь-яких
інших вимог (в тому числі і таких, які б
підлягали розгляду в порядку
адміністративного судочинства) ТОВ
"Стар Софт" у даному позові - не заявляє.

Відтак, усе вищезазначене свідчить про
те, що лише господарський суд, в
залежності від характеру спору, -
вправі у відповідності до приписів
чинного законодавства розглянути в
установленому порядку усі питання,
які стосуються предмета спору,
визначеного позивачем у даному позові.

Окрім того, при вирішенні питання про
відкриття провадження у справі, поза
увагою суду не може залишитись і те, що
договір, який оскаржується позивачем у
даному позові, - був укладений у межах
процедури виконавчого провадження, яке
здійснюється на виконання наказу
Господарського суду Тернопільської
області, виданого на виконання рішення
цього ж суду у справі №1/42/5022-549/2012, від
12.12.2012 року, згідно з яким, серед іншого,
звернуто стягнення на предмет іпотеки
- вищезазначене нерухоме майно, яке
належить ТОВ «Стар Софт» як боржнику.

Тобто, в даному випадку, - спір, який
просить вирішити ТОВ «Стар Софт»,
звернувшись до адміністративного суду
із даним позовом, - виник та стосується
виконання судового рішення, ухваленого
за правилами господарського
судочинства, що, знову ж-таки, свідчить
про неможливість його розгляду
адміністративним судом.

Згідно з приписами пункту 1 частини 1
статті 109 КАС України - суддя відмовляє
у відкритті провадження в
адміністративній справі, зокрема, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Частиною 6 статті 109 КАС України
встановлено, що у разі відмови у
відкритті провадження в
адміністративній справі з підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
цієї статті, суд повинен роз'яснити
позивачеві, до юрисдикції якого суду
віднесено розгляд такої справи.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стар Софт" - не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства, з
огляду на що у відкритті провадження в
даній адміністративній справі в
порядку адміністративного судочинства
- слід відмовити. Враховуючи наведене,
не підлягає розгляду адміністративним
судом і порушене позивачем питання про
забезпечення позову.

Одночасно суд роз'яснює позивачеві, що
даний спір підлягає розгляду в порядку
господарського судочинства.

Керуючись статтями 2, 3, 4, 6, 17, 105, 109, 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті провадження в
порядку адміністративного судочинства
у справі №819/437/14-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стар Софт" до
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області, Приватного
підприємства "Нива - В. Ш." в особі: Філії
20 Приватного підприємства "Нива - В. Ш.",
про визнання нечинним договору №2014026
від 06.02.2014 року.

2. Роз'яснити позивачеві, що даний спір
підлягає розгляду в порядку
господарського судочинства.

3. Копію ухвали - направити позивачеві.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку у строки,
передбачені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Хрущ В. Л.

Копія вірна:

Суддя
Хрущ В. Л.