Справа № 815/282/14
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/282/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року о 11 год. 39 хв.
м.
Одеса У залі судових
засідань № 25

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -
Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання -
Мороз А.П.

за участю сторін:

представника позивача -
Капітонов П.П. (по довіреності)

представника відповідача
- Лупуленко О.П. (по довіреності)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Катадин-ЕкоТехн» до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
вчинити певні дії та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Катадин-ЕкоТехн» з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Малиновському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про визнання
неправомірними дій Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області щодо
коригування показників податкової
звітності ТОВ «Катадин-ЕкоТехн» з
податку на додану вартість за періоди
липень-серпень 2012 року та лютий-серпень
2013 року, зобов'язання Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області поновити
показники податкової звітності ТОВ
«Катадин-ЕкоТехн» з податку на додану
вартість за періоди липень-серпень 2012
року та лютий-серпень 2013 року,
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 15.01.2014
року.

Представник позивача адміністративний
позов підтримав, на заявлених вимогах
наполягав з підстав, викладених в
позовній заяві та заявах про
збільшення та зменшення позовних
вимог, письмових поясненнях до позову
(Том І, аркуші справи 54-55, 59-61, 113, 122-124),
оскільки відповідачем неправомірно
скориговано показники податкової
звітності позивача з податку на додану
вартість за періоди липень-серпень 2012
року та лютий-серпень 2013 року, а тому
попередні показники мають бути
поновлені, податкове
повідомлення-рішення, винесене без
врахування первинних документів, є
неправомірним та підлягає скасуванню.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав з підстав, викладених
у письмових запереченнях на позов (Том
І, аркуші справи 72-75), оскільки
позивачем не надано до податковому
органу всіх первинних документів, які б
підтверджували реальність
господарських операцій з ПП «Ріекс» та
ПП «Берік» та використання придбаних
товарів в господарській діяльності, а
тому податкове повідомлення-рішення,
яким позивачу визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість винесено правомірно.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
а також обставини, якими
обґрунтовуються вимоги та заперечення,
докази, якими вони підтверджуються, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Катадин-ЕкоТехн»
зареєстровано як юридичну особу
Виконавчим комітетом Одеської міської
ради, знаходиться на обліку як платник
податків в Державній податковій
інспекції у Малиновському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області та є платником
податку на додану вартість.

Державною податковою інспекцією у
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, на підставі
направлень №849, №850 від 13.12.2013 року,
наказу №996 від 13.12.2013 року та постанов
старшого слідчого відділення
розслідування злочинів у сфері
господарської діяльності СВ
Вінницького МВ УМВС України у
Вінницькій області (Том І, аркуші
справи 76-80) проведено позапланову
виїзну перевірку ТОВ «Катадин-ЕкоТехн»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства по податку на прибуток
за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, по
податку на додану вартість за період з
01.01.2012 року по 30.09.2013 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01.01.2012
року по 30.09.2013 року, за результатами
якої складений акт перевірки
№000156/15-32-22-04/32086838/1335/59 від 26.12.2013 року
(Том І, аркуші справи 12-45).

Зазначеною перевіркою встановлено
порушення ТОВ «Катадин-ЕкоТехн» ст. 192,
п. п. 198.1, 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
позивачем занижено податок на додану
вартість в липні-серпні 2012 року, лютому,
квітні-червні, серпні 2013 року у розмірі
145604 грн.

На підставі виявлених порушень
Державною податковою інспекцією у
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області винесено податкове
повідомлення-рішення № від 15.01.2014
року, яким збільшено позивачу суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість за основним платежем у
розмірі 145604 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями у сумі 36401 грн.
(Том І, аркуш справи 81).

Як вбачається з акту перевірки
позивача, підставою для висновку щодо
заниження позивачем податку на додану
вартість стали акти Вінницької ОДПІ
Вінницької області Державної
податкової служби №315/2206/13309466 від 27.08.2013
року «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП «Ріекс» щодо
підтвердження господарських відносин
із контрагентами-покупцями та
контрагентами-постачальниками за
період з 01.07.2010 року по 30.06.2013 року»,
№815/22-03/33484419 від 24.10.2013 року «Про
проведення документальної виїзної
перевірки дотримання вимог
податкового та валютного
законодавства ПП «Берікс» за період з
01.01.2012 року по 31.08.2013 року», якими
встановлені ознаки безтоварності
господарських операцій зазначених
підприємств з контрагентами, зокрема,
позивачем та відсутність у ТОВ
«Катадин-ЕкоТехн» під час перевірки
товарно-транспортних документів на
перевезення товарів, довіреностей на
отримання товарно-матеріальних
цінностей, тощо (Том І, аркуші справи
83-102).

Суд вважає висновки акту перевірки
позивача не обґрунтованими, та такими,
що спростовуються наданими доказами в
справі, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України
податковий кредит складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку протягом звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

При цьому, відповідно до п. п. 14.1.36 п. 14.1
ст.14 Податкового кодексу України
господарська діяльність це діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи.

Згідно із положеннями п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг, не
підтверджені, зокрема, податковими
накладними, не відносяться до
податкового кредиту.

Аналізуючи зазначені норми
Податкового кодексу України суд
приходить до висновку, що право на
віднесення сум податку на додану
вартість, сплачених при придбанні
товару/послуг, до податкового кредиту
виникає у суб'єкта господарювання в
разі фактичного придбання
товару/послуг, наявності первинних
документів та використання в
господарській діяльності цього
товару/послуг.

При цьому, відповідно до ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» №996-XIV від 16 липня 1999 року
господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій, складаються
під час здійснення господарської
операції, а якщо це неможливо -
безпосередньо після її закінчення та
повинні мати назву документа (форми);
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

З пояснень представника позивача,
представника відповідача та
відомостей акту перевірки
№000156/15-32-22-04/32086838/1335/59 від 26.12.2013 року,
вбачається, що в період з 01.01.2012 року по
30.09.2013 року ТОВ «Катадин-ЕкоТехн»
здійснювало операції з придбання
товарів у ПП «Ріекс» за договором
поставки №15 від 02.04.2013 року та ПП
«Берікс» за договором поставки №111/2
від 01.10.2012 року.

По цим операціям постачальниками
товару виписувались видаткові
накладні, перевізником товару був
покупець, зокрема, ТОВ
«Катадин-ЕкоТехн», яке здійснювало
перевезення товару власним
транспортом зі складу продавців
товару, зокрема, ПП «Ріекс» і ПП
«Берікс», розрахунки між сторонами
договорів здійснювались в
безготівковій формі та контрагентами
позивача виписані по цим операціям
податкові накладні, кошти по яким
включені до податкового кредиту.

Проте, на час здійснення відповідачем
позапланової виїзної перевірки
позивача, укладені з ПП «Ріекс» і ПП
«Берікс» договори поставки, податкові
накладні, рахунки, товарно-транспортні
накладні, видаткові накладні, які
оформлені за цими операціями, були
вилучені у позивача на підставі Ухвали
слідчого судді Вінницького міського
суду Вінницької області від 20.09.2013 року
за протоколами тимчасового доступу до
речей та документів (Том І, аркуші
справи 62-68, 125-130)

Разом з цим, податковий орган під час
перевірки не заперечував існування цих
документів, їх належне оформлення,
відповідність їх змісту тим
господарським операціям, які
досліджувались під час перевірки та
посилався на недоведеність факту
здійснення операцій враховуючи
відсутність довіреностей на отримання
товару та подорожніх листів.

Слід зазначити, що позивачем під час
розгляду справи надані до суду копії
частини вилучених документів, зокрема,
виписки з банку, товарно-транспортні
накладні, видаткові накладні, рахунки
фактури, податкові накладні, які
підтверджують здійснення
господарських операцій між позивачем
та ПП «Ріекс», ПП «Берікс» і до яких у
податкового органу не було зауважень
(Том І, аркуші справи 145-219) та до суду
надані документи, відсутність яких у
відповідача викликала сумніви щодо
реальності цих операцій, зокрема,
накази щодо закріплення права на
отримання товарів тільки за директором
ТОВ «Катадин-ЕкоТехн» Семикіним О. О.,
подорожні листи щодо перевезення
товарів та свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, оформленого на
позивача, яким здійснювалось
перевезення товару (Том І, аркуші
справи 131-144).

Крім того, позивач надав суду докази
щодо подальшої реалізації придбаного
товару, зокрема, видаткові накладні,
довіреності на отримання ТМЦ (Том І,
аркуші справи 220-250, Том ІІ, аркуші
справи 1-250), тобто його використання в
господарській діяльності позивача, яка
пов'язана, в тому числі, з реалізацією
сантехнічного обладнання.

Таким чином, суд вважає, що матеріалами
справи підтверджується здійснення
спірних господарських операцій з ПП
«Ріекс» та ПП «Берікс», фактичне
отримання товару, його оплата, подальша
реалізація, тобто використання його в
господарській діяльності для
отримання прибутку, тощо, що відповідно
до вимог ст. 198, 201 Податкового кодексу
України надає право ТОВ
«Катадин-ЕкоТехн» формувати
податковий кредит за цими операціями.

При цьому, висновки податкового органу
не ґрунтуються на досліджених
первинних документах, які не прийняті
податковим органом до уваги та
випливають з даних, викладених в актах
перевірок №315/2206/13309466 від 27.08.2013 року,
№815/22-03/33484419 від 24.10.2013 року відносно ПП
«Ріекс» та ПП «Берікс».

Слід зазначити, що посилання
відповідача на наявність в цих актах
даних про порушення кримінальних справ
за ч. 1 ст. 205 КК України (фіктивне
підприємництво), в яких фігурують ПП
«Ріекс» та ПП «Берікс», як на підставу
недоведеності здійснення
господарських операцій з позивачем, є
необґрунтованим, оскільки будь-яких
доказів, які б безперечно
підтверджували зазначені обставини,
зокрема, фіктивність контрагентів
позивача, до суду не надано, вирок суду,
який би підтверджував такі обставини
відсутній.

З огляду на наявні в справі докази, суд
вважає висновки податкового органу в
акті перевірки не обґрунтованими, не
законними, такими, що не відповідають
реальним обставинам справи та
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами, а тому податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області №
від 15.01.2014 року має бути скасовано.

Разом з цим, суд не погоджується з
обґрунтованістю позовних вимог
позивача щодо визнання неправомірними
дій Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області щодо коригування
показників податкової звітності ТОВ
«Катадин-ЕкоТехн» з податку на додану
вартість за періоди липень-серпень 2012
року та лютий-серпень 2013 року та
зобов'язання відповідача поновити
показники такої звітності, виходячи з
наступного.

Позивач в своєму позові посилається на
порушення відповідачем п. 2.21
«Методичних рекомендацій щодо
взаємодії органів державної
податкової служби при проведенні
перевірок податкових декларацій з
податку на додану вартість з
урахуванням інформації розшифровок
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість в
розрізі контрагентів», затверджених
наказом ДПА України №266 від 18 квітня 2008
року, який передбачає, що підсумки
перевірок за результатами
автоматизованого співставлення
податкової звітності з ПДВ на
центральному рівні відображаються в
додатку до акта перевірки або довідки у
розрізі періодів та операцій з одним
контрагентом та фіксуються в АС "Аудит".
По мірі підписання актів перевірки та
узгодження податкових зобов'язань,
визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок,
уточнюються результати
автоматизованого співставлення на
центральному рівні податкової
звітності з ПДВ за поданням підрозділу,
яким завершено процедуру такого
узгодження та яким прийнято таке
повідомлення-рішення.

Разом з цим, суд звертає увагу, що в
матеріалах справи містяться дані бази
автоматичного співставлення
податкового кредиту позивача та
податкових зобов'язань його
контрагента (Том ІІІ, аркуші справи 53-61),
з якої вбачається відповідність даних
податкового кредиту сформованого
позивачем даним цієї бази, а
розбіжності виникають з підстав не
визначення контрагентами позивача ПП
«Ріекс» та ПП «Берікс» своїх
податкових зобов'язань.

Тобто, відповідач не вчиняв будь-яких
дій щодо коригування податкової
звітності позивача, зокрема,
податкового кредиту в базі
автоматичного співставлення даних
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, а внесення даних щодо
податкових зобов'язань ПП «Ріекс» та ПП
«Берікс», які не знаходяться за місцем
обслуговування Державної податкової
інспекції у Малиновському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області не входять до
компетенції цього податкового органу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи
надані докази в сукупності, суд вважає,
що позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Катадин-ЕкоТехн» підлягають
задоволенню в частині скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 15.01.2014 року, а в іншій
частині позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Катадин-ЕкоТехн» до Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання неправомірними дій Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області щодо
коригування показників податкової
звітності ТОВ «Катадин-ЕкоТехн» з
податку на додану вартість за періоди
липень-серпень 2012 року та лютий-серпень
2013 року, зобов'язання Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області поновити
показники податкової звітності ТОВ
«Катадин-ЕкоТехн» з податку на додану
вартість за періоди липень-серпень 2012
року та лютий-серпень 2013 року,
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 15.01.2014
року - задовольнити частково.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області №
від 15.01.2014 року.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Катадин-ЕкоТехн»
(код ЄДРПОУ 3208638) документально
підтверджені судові витрати у розмірі
364,01 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Одеський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Апеляційна скарга на
постанову подається до Одеського
окружного адміністративного суду, та
одночасно її копія надсилається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та
підписано 25 лютого 2014 року.

Суддя
Л.І. Свида