Справа № 801/1550/14
Суддя: Кудряшова А.М.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2014 року Справа №801/1550/14

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді -
Кудряшової А.М.,

секретар судового засідання -
Золоткова Г.Ю.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Феодосійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в АР
Крим

до Відділу Державної виконавчої служби
Феодосійського міського управління
юстиції АР Крим

про визнання протиправною та
скасування постанови, спонукання до
виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Феодосійська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів в АР Крим
звернулось до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом до Відділу
Державної виконавчої служби
Феодосійського міського управління
юстиції АР Крим про визнання
протиправною та скасування постанови
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Феодосійського міського управління
юстиції від 20.01.2014 року про відмову в
прийнятті до провадження та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
документа - постанови по справі про
адміністративні правопорушення
№119/9114/13-п, №3/119/2412/13 від 06.11.2013 року в
частині стягнення з ОСОБА_1 в дохід
держави судового збору у сумі 34,41
гривень, а також зобов'язання Відділу
Державної виконавчої служби
Феодосійського міського управління
юстиції АР Крим прийняти виконавчий
документ та відкрити виконавче
провадження за виконавчим документом
постанови по справі про
адміністративні правопорушення
№119/9114/13-п, №3/119/2412/13 від 06.11.2013 року в
частині стягнення з ОСОБА_1 в дохід
держави судового збору у сумі 34,41
гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при
зверненні позивача із заявою про
відкриття виконавчого провадження на
підставі судового рішення про
стягнення судового збору в дохід
держави, відповідач безпідставно
відмовив у відкритті виконавчого
провадження, прийнявши спірну
постанову. У даній постанові про
відмову у відкритті виконавчого
провадження відповідач послався на
приписи КУпАП, за якими про накладення
адміністративного стягнення
звертається до виконання органом
(посадовою особою), який виніс
постанову. Позивач вважає
безпідставними посилання відповідача
на мотиви того, що право звернення до
примусового виконання має суд, який
прийняв відповідне рішення, оскільки
приписами Закону України "Про
виконавче провадження" право звернення
до суду про стягнення в дохід держави
коштів від імені суду надано органам
доходів і зборів. На думку позивача,
відповідач безпідставно дійшов
висновку, що стягувач не є стороною
виконавчого провадження, і з цих
підстав відмовив у його відкритті.

Позивач та відповідач у судове
засідання не з'явились, про дату, час та
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином та завчасно, позивач
надав клопотання про відкладення
розгляду справи. Відповідач надіслав
заперечення проти адміністративного
позову, в яких зазначив, що дії
державного виконавця відповідають
нормам Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження в разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження. Прийнята за
адміністративним матеріалом постанова
пред'явлена до органу ДВС неналежною
стороною.

Суд, враховуючі, що наявні у матеріалах
справи документи свідчать, що позивач
фактично не втратив наміру вирішення
спору стосовно позовних вимог,
приймаючі до уваги, що в матеріалах
справи є достатньо доказів для
з'ясування обставин по справі, у тому
числі є заперечення відповідача, з
урахуванням того, що адміністративна
справа має бути розглянута і вирішена
протягом розумного строку, керуючись
ст. 122, ст.128 КАС України, вважає можливим
розглянути справу на підставі наявних
доказів за відсутності не з'явившихся
учасників процесу.

Дослідивши подані документи та
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, судом
встановлене наступне.

За визначенням, наведеним у статті 1
Закону України від 21 квітня 1999 року №
606-XIV "Про виконавче провадження",
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про виконавче провадження" примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України "Про
державну виконавчу службу" (далі -
державні виконавці).

Нормами частин першої та другої статті
25 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, до
Феодосійської ОДПІ ГУ Міндоходів в АР
Крим надійшла постанова
Феодосійського міського суду АР Крим
від 06.11.2013 року по справі №119/9114/13-п
(провадження №3/119/2412/13) про стягнення з
ОСОБА_1 в дохід держави судового збору
розміром 34,41 гривень для подальшого
звернення стягнення для примусового
виконання.

Заявою від 06.12.2013 року за вих. №4288/9/1704
Феодосійська ОДПІ ГУ Міндоходів в АР
Крим звернулась до ВДВС Феодосійського
МУЮ АР Крим із проханням відкрити
виконавче провадження на підставі
постанови від 06.11.2013 по справі №119/9114/13-п
(провадження №3/119/2412/13), прийнятої
Феодосійським міським судом АР Крим, до
якої додала оригінал постанови.

Постановою про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) від 20.01.2014 року, прийнятої у
виконавчому провадженні №41550066,
відмовлено в прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання постанови №119/9114/13-п, 3/119/2412/13,
виданої 18.11.2013 року Феодосійським
міським судом АР Крим про стягнення на
користь держави судового збору у сумі
34,41 гривень.

Зі змісту спірної постанови судом
встановлено, що підставами для її
прийняття є ч. 4 ст. 299 КУпАП, згідно яких
постанова про накладення
адміністративного стягнення
звертається до виконання органом
(посадовою особою), який виніс
постанову. Згідно з наведеними
положеннями законодавства у випадку
прийняття судом постанови про
накладення адміністративного
стягнення воно звертається до
примусового виконання судом.

В обґрунтування зазначеного висновку
державний виконавець, відмовляючи у
відкритті виконавчого провадження,
керувався п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України
"Про виконавче провадження".

Тобто, за переконанням відповідача,
виконавчий документ пред'явлено до
виконання неналежним стягувачем.

Суд зауважує, що фактично суть спірних
правовідносин зводиться до вирішення
питання правомірності прийняття
відповідачем рішення, в межах наданих
йому повноважень, при вирішенні
поданої позивачем заяви про відкриття
виконавчого провадження.

За змістом згаданого пункту 8 частини
першої статті 26 Закону України "Про
виконавче провадження" за наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження Державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження.

При вирішенні даного спору суд бере до
уваги те, що згідно з пункту 1 частини
першої статті 19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону, за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Положення статті 8 Закону України "Про
виконавче провадження" визначають, що
сторонами у виконавчому провадженні є
стягувач і боржник.

Відповідно до частини другої статті 8
названого Закону стягувачем є фізична
або юридична особа, на користь чи в
інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

На вимогу частини третьої названої
статті Закону за виконавчим документом
про стягнення в дохід держави коштів
або про вчинення інших дій на користь
чи в інтересах держави від її імені
виступає орган, за позовом якого судом
винесено відповідне рішення, або орган
державної влади (крім суду), який
відповідно до закону прийняв таке
рішення. За іншими виконавчими
документами про стягнення в дохід
держави коштів або про вчинення інших
дій на користь чи в інтересах держави
від її імені виступають органи доходів
і зборів.

З аналізу приписів названої статті
слідує, що стягнення в дохід держави
коштів, за виконавчим документом,
виданим судом, має застереження щодо
органу, який виступає від імені
держави, вповноваженим на стягнення в
дохід держави коштів. Норми названої
статті передбачають, що стягнення в
дохід держави коштів за судовим
рішенням на користь чи в інтересах
держави відбувається за зверненням
органу доходів і зборів.

Тобто, саме орган доходів і зборів, є
повноважним стягувачем за виконавчим
документом про стягнення в дохід
держави коштів за судовим рішенням,
прийнятим саме судом про стягнення
коштів на користь чи в інтересах
держави.

Таким чином, належним стягувачем за
постановою Феодосійського міського
суду АР Крим від 06.11.2013 по справі
№119/9114/13-п (провадження №3/119/2412/13) є саме
територіальний орган доходів і зборів,
тобто Феодосійська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів в Автономній
Республіки Крим.

Надаючи оцінку обґрунтованості та
правомірності спірної постанови
відповідача від 20.01.2014 року, прийнятої у
виконавчому провадженні № 41550066, суд
зазначає, що в оскаржуваній постанові
державним виконавцем не вказано які
саме обставини виключають здійснення
виконавчого провадження і яким саме
законом вони передбачені.

Слід також зазначити, що приписами
статті 11 Закону України "Про виконавче
провадження" не передбачено право
державного виконавця визначати сторін
виконавчого провадження, тоді як за
змістом статті 264 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено право державного
виконавця подавати до суду подання про
заміну сторони виконавчого
провадження її правонаступником.

Як наслідок, відмова у відкритті
виконавчого провадження та у прийнятті
до провадження виконавчого документа
унеможливлюють виконання судового
рішення, оскільки позбавляють
стягувача або іншу заінтересовану
особу можливості звернутися з заявою
про заміну сторони виконавчого
провадження.

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновків, що постанова ВДВС
Феодосійського МУЮ АР Крим від 20.01.2014
року про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) у виконавчому провадженні
№41550066 прийнята за відсутності підстав,
передбачених статтею 26 Закону України
"Про виконавче провадження", а саме: п. 8
ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче
провадження", у зв'язку із чим є
протиправною та підлягає скасуванню .

Таким чином, враховуючи, що у
відповідача не було підстав для
відмови в прийнятті до провадження та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
документу суд вважає, що для
забезпечення виконання постанови
Феодосійського міського суду АР Крим
від 06.11.2013 року по справі про
адміністративні правопорушення
№119/9114/13-п, №3/119/2412/13 від 06.11.2013 року в
частині стягнення з ОСОБА_1 в дохід
держави судового збору у сумі 34,41
гривень, необхідно визнати
протиправною та скасувати постанову
Відділу державної виконавчої служби
Феодосійського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим від
20.01.2014 року, прийняту у виконавчому
провадженні №41550066, про відмову у
відкритті виконавчого провадження, а
також зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Феодосійського
міського управління юстиції
Автономної Республіки Крим вчинити,
передбачені Законом України "Про
виконавче провадження", дії щодо
примусового виконання постанови
Феодосійського міського суду АР Крим
від 06.11.2013 року по справі про
адміністративні правопорушення
№119/9114/13-п, №3/119/2412/13 від 06.11.2013 року в
частині стягнення з ОСОБА_1 в дохід
держави судового збору у сумі 34,41
гривень.

За таких обставин, позовні вимоги
обґрунтовані та підлягаю задоволенню у
повному обсязі.

Під час судового засідання, яке
відбулось 27.02.2014 року, були оголошені
вступна та резолютивна частини
постанови. Відповідно до ст. 163 КАСУ
постанову складено 03.03.2014 року.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст. ст. 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати
постанову Відділу державної
виконавчої служби Феодосійського
міського управління юстиції
Автономної Республіки Крим від 20.01.2014
року, прийняту у виконавчому
провадженні №41550066, про відмову у
відкритті виконавчого провадження.

3. Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Феодосійського
міського управління юстиції
Автономної Республіки Крим вчинити,
передбачені Законом України "Про
виконавче провадження", дії щодо
примусового виконання постанови
Феодосійського міського суду АР Крим
від 06.11.2013 року по справі про
адміністративні правопорушення
№119/9114/13-п, №3/119/2412/13 від 06.11.2013 року в
частині стягнення з ОСОБА_1 в дохід
держави судового збору у сумі 34,41
гривень.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Кудряшова А.М.