Справа № 1715/10662/12
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/16903/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Ліпського
Д.В.,розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
про визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
на постанову Рівненського міського
суду Рівненської області від 28 вересня
2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 27 лютого 2013 року,

встановив:

У травні 2012 року ОСОБА_4 пред'явив позов
(з урахуванням уточнених позовних
вимог) про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
(далі - УПФ) провести перерахунок та
виплату пенсії з урахуванням довідки
ДП «Чорнобильсервіс» від 19 лютого 2009
року № 17/739 з нарахуванням компенсації
втрати частини доходів за період з 12
березня 2012 року.

Позов обґрунтував тим, що є інвалідом
ІІ групи і отримує пенсію відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Звернувся до УПФ із заявою
про перерахунок пенсії на підставі
статті 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням довідки про
заробіток за час його роботи в зоні
відчуження у місті Чорнобиль у період з
22 вересня по 2 жовтня 1986 року, виданої ДП
«Чорнобильсервіс» 19 лютого 2009 року №
17/739. Однак відповідач листом від 12
березня 2012 року відмовив йому у
перерахунку.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 28 вересня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2013
року, позов задоволено: визнано дії УПФ
протиправними та зобов'язано провести
перерахунок та виплатити пенсію
ОСОБА_4 відповідно до довідки ДП
«Чорнобильсервіс» від 19 лютого 2009 року
№ 17/739 з нарахуванням компенсації
втрати частини доходів і різниці
неодержаних сум за період з 12 березня
2012 року.

У касаційній скарзі УПФ просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову. Зазначає, що розрахунок
заробітної плати за період роботи в
зоні відчуження у довідці ДП
«Чорнобильсервіс» від 19 лютого 2009 року
№ 17/739 проведений не на підставі
первинних документів та всупереч
нормам чинного пенсійного
законодавства.

В запереченні на касаційну скаргу
ОСОБА_4 просить залишити судові рішення
без змін, посилаючись на їх законність
і обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_4 у період
із 22 вересня по 2 жовтня 1986 року
працював кухарем у їдальні «Казка» у
місті Чорнобиль на роботах,
передбачених постановою ЦК КПРС, Ради
Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987
року № 1497-378, постановою Ради Міністрів
України від 29 лютого 1996 року № 250 та від
7 лютого 2000 року № 1, що дає право на
державну пенсію на пільгових умовах,
відповідно до списку № 1, затвердженого
постановою Ради Міністрів СРСР від 22
серпня 1956 року № 1173, та списку № 1,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 11 березня 1994 року
№ 162. Він перебуває на обліку в УПФ та
отримує пенсію по інвалідності в
розмірі відшкодування фактичних
збитків за нормами Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив
лише з того, що розрахунок заробітної
плати, наданий ДП «Чорнобильсервіс» у
довідці № 17/739 на загальну суму 621,39 крб,
здійснено на підставі первинних
документів, а тому позивач має право на
перерахунок пенсії.

Однак, зазначений висновок зроблено
без всебічного з'ясування обставин у
справі.

Відповідно до частини першої статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії по інвалідності, що
настала наслідок каліцтва чи
захворювання внаслідок Чорнобильської
катастрофи, можуть призначатися за
бажанням громадянам із заробітку,
одержаного за роботу в зоні відчуження
у 1986-1990 роках у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно із законодавством.

Порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
визначається Кабінетом Міністрів
України. Обчислення середньомісячного
заробітку провадиться відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (частина перша, четверта
статті 57 вказаного Закону).

Таким чином, призначення пенсії та її
розмір ставляться в залежність від
заробітку, фактично отриманого
працівником у період його роботи в зоні
відчуження.

Відповідно до статті 15 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» довідки
про заробітну плату за період роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
надають підприємства, установи та
організації за основним місцем роботи
на підставі довідок, виданих
командирами і начальником фінансових
служб військових частин або
Міністерства оборони, які мають
підтверджувати час, місце, тривалість
робочого дня.

Пунктом 17 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
від 25 листопада 2005 року № 22-1,
встановлено, що довідка про заробітну
плату (дохід) особи видається на
підставі особових рахунків, платіжних
відомостей та інших документів про
нараховану та сплачену заробітну плату
підприємством, установою чи
організацією, де працював померлий
годувальник або особа, яка звертається
за пенсією. Якщо такі підприємства,
установи, організації ліквідовані або
припинили своє існування з інших
причин, то довідки про заробітну плату
видаються правонаступником цих
підприємств, установ чи організацій
або державними архівними установами.

Згідно з пунктом 38 даного Порядку
орган, що призначає пенсію, має право
вимагати від підприємств, установ та
організацій, фізичних осіб
дооформлення в трьохмісячний термін з
дня подання заяви прийнятих і подання
додаткових документів, а також
перевіряти в необхідних випадках
обґрунтованість їх видачі.

Судами не враховано та не надано
правової оцінки доводам відповідача
про те, що на запит до Управління
Пенсійного фонду України в
Іванівському районі Київської області
(вих. № 4502/08 від 11 березня 2009 року) щодо
акту зустрічної звірки правильності
видачі довідки про заробіток № 17/739 від
19 лютого 2009 року, на адресу УПФ було
надіслано копії розрахункового листа
по оплаті праці за період з 22 вересня по
2 жовтня 1986 року і табель обліку
робочого часу за вересень 1986 року, що
підтверджують нарахування заробітної
плати позивачу за вказаний період в
сумі 330,33 крб. Однак в акті звірки нічого
не зазначено щодо правильності
проведеного розрахунку заробітної
плати в сумі 621,39 крб, яка відображена у
довідці № 17/739 від 19 лютого 2009 року.

Виходячи з принципу офіційного
з'ясування всіх обставин у справі,
закріплених в частинах четвертій та
п'ятій статті 11, частині п'ятій статті 71,
частині третій статті 79 КАС України,
суди мали дослідити акт зустрічної
звірки правильності видачі довідки про
заробіток № 17/739 від 19 лютого 2009 року, на
який посилається відповідач.

Крім того, в матеріалах справи є дві
довідки ДП «Чорнобильсервіс» від 2
червня 2009 року за № 17/945 та 17/944 про те, що
за період з 22 по 30 вересня 1986 року
позивачем отримана заробітна плата 581,65
крб, а за період з 1 по 2 жовтня 1986 року -
137,13 крб. При цьому, зазначені довідки
містять дані про різну тарифну ставку
оплати праці: 0,525 крб та 0,463 крб,
відповідно.

У зв'язку з цим суди повинні були надати
правову оцінку довідці від 19 лютого 2009
року на предмет її відповідності
довідкам від 2 червня 2009 року щодо
нарахованої і виплаченої ОСОБА_4
заробітної плати, а також даним
первинних документів (розрахункового
листа і табеля обліку робочого часу) в
цій частині, а за необхідності -
встановити правильність наведених в
ній розрахунків за допомогою фахівця в
фінансово-бухгалтерській галузі.

Частиною першою статті 220 КАС України
передбачено, що суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно зі статтею 227 КАС України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.
Справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення допущені тільки цим судом. В
усіх інших випадках справа
направляється до суду першої
інстанції.

Оскільки неповноту встановлення
обставин у справі допущено обома
судовими інстанціями, то справа
направляється до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від 28 вересня 2012
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 27 лютого 2013 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Ліпський
Д.В.