Справа № 2а-2743/11
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року Справа № 7074/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М.
та Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1, діючого за
дорученням від імені та в інтересах
ОСОБА_2, на постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської обл.
від 01.08.2011р. в адміністративній справі
за позовом представника ОСОБА_1,
діючого за дорученням від імені та в
інтересах ОСОБА_2, до Управління праці
та соціального захисту населення
Чопської міської ради про визнання дій
протиправними, зобов'язання провести
нарахування і виплату щорічної разової
грошової допомоги учасника бойових
дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

25.05.2011р. представник ОСОБА_1, діючий за
дорученням від імені та в інтересах
ОСОБА_2, звернувся до суду із
адміністративним позовом, у якому
просив визнати невиплату відповідачем
Управлінням праці та соціального
захисту населення Чопської міської
ради щорічної разової грошової
допомоги у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, у травні 2011
року, неправомірною; стягнути з органу
праці та соціального захисту населення
недоотриману суму щорічної разової
грошової допомоги у розмірі 3360 грн. на
користь позивача; зобов'язати
відповідача в подальшому виплачувати
ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу
у розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком, встановлених прожитковим
мінімумом для осіб, які втратили
працездатність згідно із діючою нормою
ст.12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» до змін у
законодавстві (а.с.3-5).

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської обл.
від 01.08.2011р. у задоволенні заявленого
позову відмовлено (а.с.12-13).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржив
представник ОСОБА_1, діючий за
дорученням від імені та в інтересах
ОСОБА_2, який у поданій апеляційній
скарзі просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову суду та
прийняти нову постанову, якою
заявлений позов задоволити,
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи (а.с.17-19).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що апелянтом фактично оспорюється
не факт неотримання спірної допомоги, а
саме занижений розмір вже виплаченої
допомоги; рішенням Конституційного
Суду України визнані
неконституційними положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» у частині
надання КМ України права на
встановлення розміру щорічної разової
грошової допомоги для ветеранів війни.
Також суд першої інстанції помилково
покликається на відсутність
врегулювання спору в позасудовому
порядку, оскільки в рішенні суду не
наведено норму закону, яка передбачає
обов'язковість дотримання такого
досудового порядку.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення, з наступних
підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач
ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що
стверджується копією відповідного
посвідчення (а.с.6, 7).

З урахуванням наведеного, позивачу на
підставі постанови КМ України № 341 від
04.04.2011р. «Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується в 2011 році
відповідно до Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» органом
праці та соціального захисту населення
виплачена щорічна разова грошова
допомога до 5 травня у 2011 році в розмірі
460 грн.

Відмовляючи у задоволенні
заявленого позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач із
заявою про отримання спірної допомоги
до відповідача у строк до 30 вересня
відповідного року не звертався, через
що доказів неправомірності дій
відповідача по відмові у виплаті суми
допомоги, яку позивач обчислив у
розмірі 3360 грн., немає. Також
встановлений строк для спірної виплати
на час звернення позивача до суду та
розгляду справи не сплив, що додатково
стверджує про відсутність порушень
прав позивача.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, не відповідають
нормам матеріального права, виходячи з
наступного.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
викладені в новій редакції положення
ч.5 ст.12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», відповідно до
яких щорічно до 5 травня учасникам
бойових дій виплачується разова
грошова допомога у розмірі, який
визначається КМ України в межах
бюджетних призначень, встановлених
законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008р. наведені
положення визнані неконституційними.

Отже, починаючи з 22.05.2008р., відновлено
дію ч.5 ст.12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», відповідно до
якої розмір грошової допомоги
учасників бойових дій має становити
п'ять мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, відповідачем неправомірно
здійснена позивачу виплата допомоги у
розмірі, який визначений постановою КМ
України № 341 від 04.04.2011р. «Про розміри
разової грошової допомоги, що
виплачується в 2011 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань».

Окрім цього, на думку колегії суддів,
спірні правовідносини не регулюються
положеннями Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
нормами якого не передбачено
конкретного розміру спірної допомоги.

Приписами п.4 розділу VII «Прикінцеві
положення» установлено, що у 2011 році
норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених КМ України
виходячи з наявного фінансового
ресурсу бюджету Пенсійного фонду
України на 2011 рік.

З урахуванням наведеного, вказана
правова норма не поширює свою дію на
правовідносини щодо виплати щорічної
разової грошової допомоги, яка
передбачена приписами Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальна
пенсія за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, виплата щорічної допомоги
учаснику бойових дій до 5 травня за 2011
рік повинна становити п'ять
мінімальних пенсій за віком, з
урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

За таких обставин колегія суддів
приходить до переконливого висновку
про те, що позивач має право на
отримання спірної допомоги у розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком, з
урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішенням, дією або
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд повинен визнати
такі дії незаконними і зобов'язати
відповідача провести нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону.

Не можуть бути задоволені позовні
вимоги про стягнення спірних сум з
відповідача, оскільки саме орган праці
та соціального захисту населення
зобов'язаний здійснювати обрахування
та виплату спірної суми щорічної
допомоги, вказані дії до компетенції
адміністративного суду не належать.

Окрім цього, не підлягають задоволенню
позовні вимоги в частині зобов'язання
відповідача нараховувати та
виплачувати спірну допомогу надалі (на
майбутнє), оскільки згідно ч.1 ст.6 КАС
України необхідною умовою для
звернення особи до суду є обов'язкова
наявність порушення прав, свобод чи
інтересів особи у сфері
публічно-правових відносин. Також
судовому захисту підлягає вже порушене
право, а не те, яке може бути порушене в
майбутньому.

Наведене не позбавляє права позивача
на звернення до суду у випадку
порушення його прав з боку відповідача,
допущених в майбутньому.

В силу ст.17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», яка містить
положення про те, що щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5 травня
здійснюють органи праці та соціального
захисту населення, обов'язок по виплаті
спірної допомоги слід покласти саме на
Управління праці та соціального
захисту населення Чопської міської
ради.

Покликання відповідача на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» розмірів щорічної грошової
допомоги як на причину невиконання
зобов'язань до уваги не приймаються,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Таким чином, колегія суддів приходить
до переконання про підставність
позовних вимог щодо визнання відмови
органу праці та соціального захисту
населення у проведенні перерахунку
щорічної разової грошової допомоги
протиправною, зобов'язання відповідача
нарахувати і виплатити на користь
позивача недоплачену частину спірної
допомоги за 2011 рік.

Враховуючи наведене, заявлений позов
підлягає до часткового задоволення,
при цьому належить визнати дії
Управління праці та соціального
захисту населення Чопської міської
ради щодо нарахування та виплати на
користь ОСОБА_2 щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня як
учаснику бойових дій у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком,
встановленому відповідно до ч.5 ст.12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», за 2011 рік не в повному
розмірі, протиправними; зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити на
користь позивача щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня як
учаснику бойових дій за 2011 рік у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком, встановленому відповідно до ч.5
ст.12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням проведених
виплат; в задоволенні решти позовних
вимог слід відмовити.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню
з прийняттям нового рішення про
часткове задоволення заявленого
позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1,
діючого за дорученням від імені та в
інтересах ОСОБА_2, задоволити частково.

Постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської обл.
від 01.08.2011р. скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов представника
ОСОБА_1, діючого за дорученням від імені
та в інтересах ОСОБА_2, задоволити
частково.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Чопської міської ради щодо нарахування
та виплати на користь ОСОБА_2 щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
як учаснику бойових дій у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком,
встановленому відповідно до ч.5 ст.12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», за 2011 рік не в повному
розмірі, - протиправними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Чопської міської ради нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_2 щорічну
разову грошову допомогу до 5 травня як
учаснику бойових дій за 2011 рік у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком, встановленому відповідно до ч.5
ст.12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням проведених
виплат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
А.М.Ліщинський

Н.В.Савицька