Справа № 2-а-679/196/13
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-679/196/13
Головуючий у 1-й інстанції: Гаврищук Л.П.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Залімський І. Г.

судді: Смілянець Е. С. Сушко О.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Нетішин Хмельницької області на
постанову Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 21 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Нетішин
Хмельницької області про перерахунок
пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив зобов'язати відповідача
врахувати як пільговий стаж за Списком
№ 2 період роботи з 26.03.1981 року по 10.03.1986
року та 01.08.1988 року по 01.03.1990 року;
нарахувати позивачу пенсію на підставі
відомостей про заробітну плату за
період роботи з 1981 року по 1989 рік;
призначити позивачу пенсію з 03.07.2013
року.

Постановою Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 21.10.2013
року позов задоволено частково.

Не погодившись з таким рішенням суду
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати вказану
постанову з підстав порушення судом
першої інстанції матеріального та
процесуального права, а також як таку,
що винесена без врахування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач з 26.03.1981
року по 10.03.1986 року працював повний
робочий день на посаді
газоелектрозварника 6 розряду та з
01.08.1988 року по 01.03.1990 року на посаді
майстра монтажних та будівельних
робіт на ВАТ "Будівельне управління №3"
повний робочий день.

Маючи достатній вік та стаж роботи за
Списком № 2, 03.07.2013 року звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
м. Нетішин Хмельницької області з
заявою про призначення пільгової
пенсія за Списком № 2.

Проте листом від 11.07.2013 року № 5474/02 в
призначенні такої відмовлено, не
зараховано періоди роботи: з 26.03.1981 року
по 10.03.1986 року та з 01.08.1988 року по 01.03.1990
року з посиланням на те, що ВАТ «БУ-3»
ліквідовано, документи до архіву
передані не були, а тому не можливо
провести перевірку обґрунтованості
видачі уточнюючих довідок.

Оскільки вищезазначені періоди він
працював на посаді
газоелектрозварника 6 розряду та
майстра монтажних та будівельних
робіт, що підтверджується відповідними
довідками та даними трудової книжки, не
зарахування відповідачем спірних
періодів роботи порушує його право на
призначення пенсії на пільгових умовах
за Списком № 2, просить зобов'язати
відповідача врахувати як пільговий
стаж за Списком № 2 період роботи з
26.03.1981 року по 10.03.1986 року та 01.08.1988 року
по 01.03.1990 року; нарахувати позивачу
пенсію на підставі відомостей про
заробітну плату за період роботи з 1981
року по 1989 рік; призначити позивачу
пенсію з 03.07.2013 року.

Постановою Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 21.10.2013
року позов задоволено частково:
визнано протиправним рішення
управління Пенсійного фонду України в
м. Нетішин Хмельницької області від
11.07.2013 року № 5474/02 про відмову ОСОБА_2 в
зарахуванні періодів його робити з
26.03.1981 року по 10.03.1986 року та з 01.08.1988 року
по 01.03.1990 року до пільгового стажу за
Списком № 2; зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м. Нетішині
Хмельницької області зарахувати
позивачу до пільгового стажу за
Списком № 2 періоди роботи у ВАТ
«Будівельне управління № 3» в особливо
шкідливих умовах праці з 26.03.1981 року по
10.03.1986 року та з 01.08.1988 року по 01.03.1990 року
до пільгового стажу за Списком № 2;
зобов'язано відповідача призначити
пенсію з моменту звернення позивача до
управління Пенсійного фонду України в
м. Нетішин Хмельницької області - з
03.07.2013 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до частини 1 статті 48
Кодексу Законів про працю України
трудова книжка є основним документом
про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу за відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 № 637
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ст. 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" особам які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
призначаються на таких умовах: особам,
які мають на день введення в дію цього
Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

За відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Відповідно до п. 20 означеного Порядку, у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Судом першої інстанції, із пояснень
позивача встановлено, що він з 26.03.1981
року по 10.03.1986 року працював повний
робочий день на посаді
газоелектрозварника 6 розряду та з
01.08.1988 року по 01.03.1990 року на посаді
майстра монтажних та будівельних
робіт на ВАТ "Будівельне управління №3"
повний робочий день. Дані періоди
відносяться до роботи з шкідливими
умовами праці.

Вказані обставини об'єктивно
підтверджуються наступними доказами:

- ксерокопією трудової книжки ОСОБА_2,
згідно записів якої в період з 26.03.1981
року по 10.03.1986 року останній працював на
посаді "газоелектрозварника 4 розряду"
в ВАТ "Будівельно монтажному
управлінні №2", яке 01.03.1982 року
реорганізовано в БУ-3 ВО
«Союзенергожитлобуд»; з 26.03.1982 року
переведений газоелектрозварником 4
розряду на "Будівельне управління №3";
25.05.1983 року йому встановлено 6 розряд;
з 01.08.1988 року переведений на посаду
майстра на якій працював по 01.03.1990
року;

довідкою про підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсії
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній № 8 від 27.05.2010
року, згідно якої ОСОБА_2 дійсно
працював в ВАТ "Будівельне управління
№ 3" з 26.03.1981 року по 10.03.1986 року повний
робочий день за професією
газоелектрозварника 6 розряду, дана
професія передбачена Списком №2
розділу XXXІІ затвердженим Постановою
Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року;

довідкою про підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсії
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній № 7 від 27.05.2010
року, згідно якої ОСОБА_2 дійсно
працював в ВАТ "Будівельне управління
№ 3" з 01.08.1988 року по 01.03.1990 року повний
робочий день за професією майстра
будівельних та монтажних робіт, дана
професія передбачена Списком №2
розділу XXIX затвердженим Постановою
Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року.

Суд бере до уваги, що зазначені довідки,
які уточнюють особливий характер
роботи, необхідний для призначення
пільгової пенсії, за формою
відповідають вимогам п. 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністра України від 12 серпня 1993 року №
637.

Як вбачається із матеріалів справи, в
судовому засіданні судом першої
інстанції був допитаний свідок ОСОБА_4,
яка показала, що працювала у відділі
кадрів ВАТ «БУ-3» і їй відомо, що
ОСОБА_2 у спірні періоди роботи
працював повний робочий день,
користувався додатковою відпусткою
та отримував талони профілактичного
лікування.

Отже, колегія суддів вважає доведеними
висновки суду першої інстанції, що
рішення управління Пенсійного фонду
України в м.Нетішині від 11.07.2013 року №
5474/02 про відмову позивачу в зарахуванні
періодів його робити з 26.03.1981 року по
10.03.1986 року та з 01.08.1988 року по 01.03.1990 року
до пільгового стажу за Списком № 2, яке
є індивідуальним актом, слід визнати
протиправним.

Крім того, як вбачається зі змісту
позовної заяви, предметом спору є
рішення управління Пенсійного фонду
України в м. Нетішин Хмельницької
області, яке в свою чергу є
індивідуальним актом, відтак даний
акт може бути визнаний судом
протиправним.

Оскільки суд не може перебирати на себе
функцію органу, на який законодавчо
покладено обов'язок нарахування пенсії
за наявності законних на те підстав,
вимога позивача щодо зобов'язання
відповідача нарахувати пенсію на
підставі відомостей про заробітну
плату за період з 1981 року по 1989 року не
підлягає задоволенню.

Отже колегія суддів вважає доведеними
висновки суду першої інстанції, що
вимоги позивача є обгрунтованими,
відповідають дійсним обставинам
справи, а тому підлягають задоволенню
шляхом зобов'язання відповідача
призначити позивачу пенсію за Списком
№2 з 03.07.2013 року.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Нетішин
Хмельницької області, -залишити без
задоволення, а постанову Нетішинського
міського суду Хмельницької області від
21 жовтня 2013 року, -без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно ст. 212 КАС
України.

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Смілянець Е. С.

Сушко О.О.