Справа № 826/11977/13-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
Справа: № 826/11977/13-а

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Епель О.В.,

суддів:
Федотова І.В.,
Ісаєнко Ю.А.,

за участю секретаря
Бабенка
Д.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 14 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Алюпроф система
Україна» до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у м. Києві про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 04
липня 2013 року № 22, № 22, №
22, № 2, № 22, №
22, № 22, № 22, № 22,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Алюпроф система
Україна» (далі - позивач) звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві (далі - відповідач) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 04
липня 2013 року № 22, №
22, № 22, № 2,
№ 22, № 22, № 22, №
22, № 22.

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 14 жовтня 2013
року адміністративний позов
задовольнив.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 жовтня 2013
року та ухвалити нову, якою відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі,
так як, на його думку, зазначену
постанову суду прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Розглянувши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи та дослідивши докази,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, товариство з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ) «Алюпроф
система Україна» зареєстровано як
юридична особа та є платником податків,
який перебуває на податковому обліку
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві.

Відповідачем було проведено
камеральні перевірки уточнюючих
розрахунків податкових зобов'язань з
ПДВ ТОВ «Алюпроф система Україна» у
зв'язку із виправленням самостійно
виявлених помилок за звітні періоди
квітень, травень, серпень, листопад 2011
року, травень, липень вересень,
листопад 2012 року і січень 2013 року, за
результатами яких складено наступні
акти: від 13 червня 2013 року № 309/15.5-61,
№ 310/15.5-61, № 311/15.5-61, № 312/15.5-61, №
314/15.5-61, № 315/15.5-61, № 316/15.5-61 № 317/15.5-61,
згідно з якими позивачем при складанні
податкової звітності було невірно
заповнено Додатки № 2 «Довідка про
залишок суми від'ємного значення
попередніх податкових періодів, що
залишається непогашеним після
бюджетного відшкодування, отриманого у
звітному податковому періоді та
підлягає включенню до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (Д2)» та Додатки № 3
«Розрахунки суми бюджетного
відшкодування (Д3)» до уточнюючих
розрахунків за відповідні періоди, в
результаті чого, на думку відповідача,
ТОВ «Алюпроф система Україна» було
завищено суми бюджетного
відшкодування в частині збільшення
декларування бюджетного відшкодування
та зменшено податкові зобов'язання з
податку на додану вартість за квітень,
травень, серпень, листопад 2011 року,
травень, липень вересень, листопад 2012
року та січень 2013 року.

На підставі та на виконання
зазначених актів перевірки
відповідачем було прийнято податкові
повідомлення-рішення від 04 липня 2013
року № 22, яким зменшено суму
бюджетного відшкодування, заявлену до
відшкодування шляхом зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
звітних (податкових) періодів, на 201783
грн., а також застосовано штрафні
санкції у розмірі 101891,50 грн.; № 22,
яким зменшено суму бюджетного
відшкодування, заявлену до
відшкодування шляхом зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
звітних (податкових) періодів, на 562177
грн., а також застосовано штрафні
санкції у розмірі 281088,50 грн.; № 22,
яким зменшено суму бюджетного
відшкодування, заявлену до
відшкодування шляхом зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
звітних (податкових) періодів, на 197082
грн., а також застосовано штрафні
санкції у розмірі 98541 грн.; № 2,
яким зменшено суму бюджетного
відшкодування, заявлену до
відшкодування шляхом зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
звітних (податкових) періодів, на 322030
грн., а також застосовано штрафні
санкції у розмірі 161015 грн.; № 22,
яким зменшено суму бюджетного
відшкодування, заявлену до
відшкодування шляхом зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
звітних (податкових) періодів, на 202358
грн., а також застосовано штрафні
санкції у розмірі 101179 грн.; № 22,
яким зменшено суму бюджетного
відшкодування, заявлену до
відшкодування шляхом зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
звітних (податкових) періодів, на 246198
грн., а також застосовано штрафні
санкції у розмірі 123099 грн.; № 22,
яким зменшено суму бюджетного
відшкодування, заявлену до
відшкодування шляхом зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
звітних (податкових) періодів, на 555311
грн., а також нараховано штрафні
санкції у розмірі 277655,50 грн.; № 22,
яким зменшено суму бюджетного
відшкодування, заявлену до
відшкодування шляхом зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
звітних (податкових) періодів, на 149729
грн., а також застосовано штрафні
санкції у розмірі 74864,50 грн.; № 22,
яким зменшено суму бюджетного
відшкодування, заявлену до
відшкодування шляхом зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
звітних (податкових) періодів, на 88168
грн., а також застосовано штрафні
санкції у розмірі 22042 грн.

Спірні правовідносини
регулюються нормами Податкового
кодексу України (далі - ПК України) та
Порядком заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженим Наказом
Міністерства фінансів України від 25
листопада 2011 року № 1492, який був чинним
на момент виникнення спірних
правовідносин (далі - Порядок).

Так, відповідно до пунктів 200.1-200.4
статті 200 ПК України, сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому
періоді сума, розрахова-на згідно з п.
200.1 цієї статті, має від'ємне значення,
то: а) бюджетному відшкодуванню
підлягає частина такого від'ємного
значення, яка дорівнює сумі податку,
фактично сплаченій отримувачем
товарів/послуг у попередніх податкових
періодах постачальникам таких
това-рів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем това-рів/послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджет-ного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Пунктом 50.1 статті 50 ПК України
передбачено, що у разі, якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених ст. 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у т.ч. за результатами
електронної перевірки) виявляє
помилки, що містяться у раніше поданій
ним податковій декларації (крім
обмежень, визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Аналогічна правовий припис
регламентовано пунктом 1 Порядку.

Окрім того, у пункті 3 Порядку прямо
передбачено, що у разі виправлення
помилок у рядках поданої раніше
декларації, до яких повинні додаватися
додатки, до уточнюючого розрахунку чи
декларації, до якої включені уточнені
показники, повинні бути подані
відповідні додатки, що містять
інформацію щодо уточнених показників.

Відповідно до підпункту 4.6.4 Розділу III
Порядку, якщо в наступному звітному
податковому періоді різниця між сумою
податкових зобов'язань і сумою
податкового кредиту з урахуванням
залишку такого від'ємного значення
минулого звітного (податкового)
періоду, що включається до складу
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду, має
від'ємне значення (рядок 22 декларації),
до декларації подається (Д2) (додаток 2).

Підпунктом 4.6.5 Розділу III Порядку
встановлено, що платники, які заповнили
рядок 22 декларації та відповідно до
статті 200 ПК мають право на бюджетне
відшкодування ПДВ, здійснюють
розрахунок бюджетного відшкодування
та подають до декларації (Д3) (додаток 3).

Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3)
переноситься до рядка 23 декларації за
поточний звітний (податковий) період.
Залежно від обраного платником напряму
повернення суми бюджетного
відшкодування (на рахунок цього
платника у банку або у зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
податкових періодів) така сума
вказується або в рядку 23.1, або у рядку
23.2, або частково розподіляється у
рядках 23.1 та 23.2 податкової декларації.
При цьому платники податку, які мають
право на отримання бюджетного
відшкодування та прийняли рішення про
повернення суми бюджетного
відшкодування на рахунок у банку
(заповнено рядок 23.1 декларації 0110),
подають до декларації 0110 (Д4) (додаток 4).
У податкових деклараціях 0121 - 0123/0130/0140
рядки 23, 23.1, 23.2 не заповнюються.

Цими та іншими положеннями Розділу VI
Порядку регламентований порядок
заповнення уточнюючого розрахунку,
яким, зокрема, встановлено, що у графі 4
уточнюючого розрахунку відображаються
відповідні показники декларації
звітного періоду, який виправляється. У
разі якщо до декларації за цей звітний
період раніше вносилися зміни, у графі 4
відображаються відповідні показники
графи 5 останнього уточнюючого
розрахунку, який подавався до
декларації звітного (податкового)
періоду, що виправляється. У графі 5
уточнюючого розрахунку відображаються
відповідні показники з урахуванням
виправлення. У графі 6 відображається
сума помилки (абсолютне значення).

При цьому пунктом 8 Розділу VI
Порядку визначено, що у разі
виправлення помилок у рядках поданої
раніше декларації, до яких повинні
додаватися додатки, до уточнюючого
розрахунку повинні бути подані
відповідні додатки, що містять
інформацію щодо уточнених показників.

Тож, з викладених правових
положень вбачається, що виправлення
помилок платниками податків у
податковій звітності проводиться
шляхом подання уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість, до якого у разі
заповнення даних у відповідних рядках
додаються відповідні додатки з
відміткою "уточнюючий". Зазначені
додатки містять вартісні показники,
які відображаються на суму уточнення
(збільшення або зменшення) з
відповідним знаком та відповідають
даним з колонки 6 уточнюючого
розрахунку. У разі, якщо колонка 6
уточнюючого розрахунку у відповідних
рядках, до яких повинні додаватися
додатки, містить прочерки (при поданні
звітності на паперових носіях) чи не
заповнена (при поданні звітності в
електронному вигляді), то відповідно
додатки до таких рядків уточнюючого
розрахунку платником податку не
додаються.

Враховуючи викладене, колегія суддів
звертає увагу на те, що, як було
правильно встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, у зв'язку із виправленням
самостійно виявлених помилок
позивачем було подано до податкових
органів уточнюючі розрахунки
податкових зобов'язань з ПДВ разом із
додатками Д2 «Довідка про залишок суми
від'ємного значення попередніх
податкових періодів, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду», Д3 «Розрахунки суми
бюджетного відшкодування» та Д5
«Розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів».

Окрім того, у відповідності до приписів
Розділу VI Порядку, у графу 4 Додатків 2
позивачем було внесено вартісний
показник на суму уточнення (збільшення
або зменшення) з відповідним знаком, що
відповідає даним колонки 6 уточненого
розрахунку. Доводи апелянта
щодо необхідності застосування
положень Методики розрахунку
показників Додатка № 2 до податкової
декларації з ПДВ «Довідка щодо залишку
суми від'ємного значення попередніх
податкових періодів, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді, та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду», що затверджена листом
Державної податкової адміністрації
України від 06 серпня 2008 року № 15844/7/16-1117
(далі - Методика), якою встановлено
відмінний від наведеного порядок
заповнення уточнюючих розрахунків у
Додатку № 2 до податкової декларації з
ПДВ, не можуть бути прийняті до уваги, з
огляду на наступне.

По-перше, колегія суддів звертає увагу
на те, що Методика була прийнята у 2008
році, тобто до набрання законної сили
ПК України, а тому при визначенні
правового акту, яким необхідно
керуватися при врегулюванні спірних
правовідносин, пріоритетне значення у
порівнянні з Методикою матиме Порядок
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затверджений Наказом Міністерства
фінансів України від 25 листопада 2011
року № 1492, який був розроблений у
відповідності до положень ПК України
та чинний на момент виникнення спірних
правовідносин.

По-друге, як було правильно встановлено
судом першої інстанції, дана Методика
не пройшла державної реєстрації,
відповідно до Указу Президента України
від 03 жовтня 1992 року № 493/92 «Про
державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших органів виконавчої влади», а
отже зазначений документ не має
нормативно-правового характеру та,
відповідно, загальнообов'язкового
значення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що апелянт, який є суб'єктом
владних повноважень, у порушення вимог
частини 2 статті 71 КАС України, не довів
правомірності оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно наявності підстав
для визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві від 04 липня 2013 року №
22, № 22, № 22, № 2, №
22, № 22, № 22, № 22, №
22 і приходить до висновку про те,
що судом першої інстанції було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
правильно визначено норми
матеріального та процесуального права,
які підлягають застосуванню, із
дотриманням вимог ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на це, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 жовтня 2013 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення виготовлено
03 березня 2014 року.

Головуючий суддя
Епель О.В.

Судді:
Федотов І.В.

Ісаєнко Ю.А.