Справа № 826/19578/13-а
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Смолія І.В., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу:
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «СВ Альтера»до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндохоів у м.
Києвіпровизнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень На підставі ч.4 ст. 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, Суд розглядає справу у
письмовому провадженні.
Обставини справи:
Позивач звернувся до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі - відповідач
або податковий орган) про визнання
протиправним та скасування податкових
В обґрунтування позивних вимог
позивачем вказується на
протиправність та необґрунтованість
спірних рішень, у зв'язку з чим
представник позивача просить позов
задовольнити та скасувати податкове
повідомлення-рішення. У судових
засіданнях позивач позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, змін та
доповнень до позову не подав.
Представник відповідача в судовому
засіданні позов заперечив в повному
обсязі, в обґрунтування заперечень на
позов зіслався на обставини викладені
в письмових запереченнях на позов.
У судовому засіданні 13.02.14р. суд у
відповідності до вимог ч. 4 ст. 122 КАС
України перейшов до розгляду справи в
порядку письмового провадження.
Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва, -
Працівниками Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндохоів у м.
Києві проведено позапланову
документальну виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «СВ Альтера» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських відносин з ТОВ
«БК «Плаццо », МПП «Фірма «Андромеда»,
ТОВ «Саміро Холдінг» за період з
01.01.2011р. по 31.03.13р. та з ТОВ ВКФ «Мілана»
за період з 01.04.12р. по 30.04.12р.
За результатами перевірки складено акт
від 07.11.13р. за № 616/26-55-22-08/25401254 (надалі -
Проведеною перевіркою встановлено
допущення позивачем порушень
- ст. 134, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9
п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України,
в результаті чого було завищено
від'ємне значення об'єкта
оподаткування від усіх видів
- ст.134, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9
п.139.1 ст.139 Податкового Кодексу України,
в результаті чого встановлено
заниження податку на прибуток в сумі 2
- п. 185.1. ст.185, п. 1.98.1, п.198.3, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України, в
результаті чого встановлено заниження
податку, на додану вартість який
підлягає нарахуванню та сплаті в,
бюджет на суму 2 642 798,00грн.
У зв'язку із встановленням допущення
позивачем вказаних порушень
податкового законодавства Державною
податковою інспекцією у Печерському
районі Головного управління Міндохоів
у м. Києві винесено податкові
повідомлення-рішення
визначено суму зобов'язання з податку
на прибуток підприємств в сумі 3 603
695,00грн. в тому числі за основним
платежем в сумі 2 897 097,00грн. та штрафні
санкції в розмірі 706 598,00грн.
визначено зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 3 319 026,00грн. в
тому числі за основним платежем в
розмірі 2 642 798,00грн. та штрафні санкції в
розмірі 676 228,00грн.
Позивач вважає винесені податкові
повідомлення-рішення протиправними та
надуманими, а тому звернувся до суду з
приводу скасування таких.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, та враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд прийшов до переконання про
безпідставність позовних вимог
виходячи з наступних міркувань.
Відповідно до висновків податкового
органу, викладених в акті перевірки,
підставою для донарахування позивачу
зобов'язань з податку на додану
вартість та податку на прибуток
слугували висновки щодо
безпідставного віднесення позивачем
до складу валових витрат та
податкового кредиту коштів сплачених
при взаємовідносинах з ТОВ «БК «Плаццо
», МПП «Фірма «Андромеда», ТОВ «Саміро
Холдінг» та з ТОВ ВКФ «Мілана»,
оскільки правочини, укладені позивачем
з такими контрагентами, укладено без
мети настання реальних наслідків, та на
переконання податкового органу, є
В обґрунтування позову, представником
позивача зазначено, що податковим
органом зроблено хибний висновок про
порушення позивачем норм податкового
законодавства при здійсненні
господарської діяльності з ТОВ «БК
«Плаццо », МПП «Фірма «Андромеда», ТОВ
«Саміро Холдінг» та з ТОВ ВКФ «Мілана»,
при цьому реальність настання
наслідків за правочином укладеним з
таким контрагентом на переконання
позивача у повній мірі підтверджуються
наданою як суду так і до перевірки
первинною документацією.
Відповідно до наданої позивачем
підтверджуючої документації, судом
встановлено, що позивачем у
перевіряємий період було укладено ряд
договорів поставки з ТОВ «БК «Плаццо»,
а саме договір № 13/11 від 13.11.12р. та № 15/01
Позивачем до матеріалів справи додано
лише копію договору № 15/01 від 15.01.2013р.
Відповідно до змісту вказаного
договору ТОВ «БК «Плаццо »
зобов'язувалось поставити позивачу
товар в найменуванні , кількості, і ціні
згідно рахунків фактури які є
невід'ємною частиною договору(п. 1.1.
Також рахунками-фактури, згідно умов
вказаного договору, визначались строки
та умови поставки товару (п. 3.1)
Крім того п. 4 Договору встановлено, що
поставлений товар повинен відповідати
технічним характеристикам, а також
продавцем надається гарантійне
обслуговування на поставлений
протягом 12 місяців з моменту отримання.
Разом з тим дослідивши надану позивач
документацію в підтвердження
товарності правочинів укладених з ТОВ
«БК «Плаццо » не являється можливим
встановити, куди та яким чином
Надано документація не містить
відомостей на кого було покладено
обов'язок із поставки товару, та де
такий товар зберігався.
Крім того у позивача відсутні
документи що підтверджують якість
поставленого товару, а також що
підтверджують обов'язок ТОВ «БК
«Плаццо » гарантійного обслуговування
такого товару, як це передбачено
Також з наданих позивачем до
матеріалів справи доказів, судом
встановлено, що позивачем було
укладено договір № 04/10 від 04.10.11р. з МПП
Відповідно до змісту вказаного
договору МПП «Фірма «Андромеда»
зобов'язувалось поставити позивачу
товар в найменуванні , кількості, і ціні
згідно рахунків фактури які є
невід'ємною частиною договору(п. 1.1.
Також рахунками-фактури, згідно умов
вказаного договору, визначались строки
та умови поставки товару (п. 3.1)
Крім того п. 4 Договору встановлено, що
поставлений товар повинен відповідати
технічним характеристикам, а також
продавцем надається гарантійне
обслуговування на поставлений
протягом 12 місяців з моменту отримання.
Надана позивачем документація, а саме
податкові накладні та накладні, не
містять відомостей щодо способу та
місця поставки такого товару.
Позивачем не надано суду
рахунків-фактури які відповідно до
змісту договору є його невід'ємною
частиною, а також не надано копії
заявок, якими відповідно до п. 3.1.
Договору визначались строки поставки
Крім того у позивача відсутні
документи що підтверджують якість
поставленого товару, а також що
підтверджують обов'язок МПП «Фірма
«Андромеда» гарантійного
обслуговування такого товару, як це
передбачено умовами договору.
Також між позивачем та ТОВ «Саміро
Холдінг» було укладено договір № 06/04
від 06.04.11р. відповідно до змісту якого
ТОВ «Саміро Холдінг» зобов'язувалось
поставити позивачу товар вказаний у
рахунках-фактури які невід'ємною
частиною договору (п. 1.2 Договору).
Пунктом 2 вказаного договору
встановлено, що якість товару повинна
відповідати сертифікату виробника та
підтверджується гарантійним талоном
Як і в попередніх випадках, вказаним
договором не встановлено спосіб, час та
місце поставки товару.
Позивачем до матеріалів справи не
додано а ні визначених договором
рахунків-фактури, а ні доказів
здійснення поставки товарів, також
відсутня документація, яка відповідно
до умов договору свідчить про якість
Крім того з матеріалів справи судом
встановлено,Ю що позивачем було
укладеного договір поставки з ТОВ ВКФ
«Мілана» за № 05/04 від 05.04.11р.
Копію вказаного договору позивачем до
матеріалів справи не додано, однак
надано копії податкових накладних та
Слід зауважити, що надана позивачем
документація містить виключно
відомості щодо найменування товару та
його вартості, однак не містить жодних
доказів в підтвердження поставки
Позивачем до матеріалів справи додано
численні податкові накладні та інша
підтверджуюча документація продажу
товарів своїм контрагентам-покупцям,
однак із змісту висновків викладених у
акті перевірки та наданих заперечень,
вбачається, що податковий орган
приймаючи спірні рішення не заперечує
факт продажу позивачем того чи іншого
товару, однак заперечується факт
отримання такого саме від ТОВ «БК
«Плаццо », МПП «Фірма «Андромеда», ТОВ
«Саміро Холдінг» та з ТОВ ВКФ «Мілана».
Судом досліджено надані позивачем
матеріали, разом тим такі не містять
відомостей щодо отримання позивачем
проданих товарів саме від цих
контрагентів на підставі досліджених
судом вище договорів.
Крім того слід зауважити, що за
результатами проведених заходів
податковим органом встановлено
контрагентів-постачальників позивача
а саме ТОВ «БК «Плаццо », МПП «Фірма
«Андромеда», ТОВ «Саміро Холдінг» та з
ТОВ ВКФ «Мілана» виконувати свої
зобов'язання з поставки товарів.
Так зокрема Ірпінською ОДПІ Київської
області ДПС складено акт №156/22-4/31748459
від 14.05.2013р. про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «БК «Палаццо» щодо
підтвердження господарських відносин
із конграгентами-постачальниками та
контрагентами-покупцями за період з
01.01.2011р. по 30.04.2013р.» вказаним актом не
підтверджено реальність здійснених
операцій як з придбання товарів
(послуг) так і з продажу.
Крім того Ірпінською ОДПІ Київської
області ДПС складено акт №146/22-4/14020271
від 29.04.2013 про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання МППФ «Андромеда» щодо
підтвердження господарських відносин
із контрагентами-постачальниками та
контрагентами-покупцями за період з
01.01.2011р. по 31.03.2013р.».
З аналізу акту №156/22-4/31748459 від 14.05.2013р.
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «БК «Палаццо» та
акту №146/22-4/14020271 від 29.04.2013 про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання МППФ
«Андромеда» вбачається, що СВ ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва ДПС
надано лист від 19.04.2013р. №1091/07-09/086, в
якому зазначено, що в провадженні
слідчого відділу ДПІ у Солом'янському
районі м. Києва ДПС перебувають
матеріали досудового розслідування,
внесені до Єдиного реєстру досудових
Досудовим слідством по кримінальному
провадженню встановлено, що група осіб
у складі гр. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 тривалий час надавали послуги
по конвертації грошових коштів з
безготівкової форми в готівкову,
використовуючи реквізити СГД з
ознаками фіктивності, а саме: МППФ
«Андромеда», ТОВ «БК «Палаццо» та ряд
В ході проведення оперативно слідчих
заходів по кримінальному провадженню
були встановлені та вилучені печатки
підприємств, які згідно показів
свідків використовувались вказаними
особами для конвертації грошових
коштів та мінімізації податкових
зобов'язань, а саме: МППФ «Андромеда»,
ТОВ «БК «Палаццо» та ряд інших
Крім того Ірпінською ОДПІ Київської
області ДПС складено акт №327/22-4/37563814
від 21.03.2013р. про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Саміро Холдінг» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства щодо нарахування та
сплати податку на прибуток за період з
01.10.2011р. по 30.06.2012р. та податку на додану
вартість за період з 01.11.2011р. по 30.06.2012р.»
Вказаним актом перевірки встановлено
відсутність об'єктів оподаткування з
податку на прибуток та з податку на
додану вартість за період з 01.11.2011р. по
30.06.2012р. при придбанні та продажу
товарів (робіт, послуг), а також
встановлено, що відповідно до
протоколу допиту свідка - гр. ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, який відповідно до
установчих документів являється
засновником ТОВ «Саміро Холдінг»,
вказана особа не має та не мала жодного
відношення до діяльності вказаного
товариства та не підписував жодної
документації, нікого на посаду
директора не призначав.
Також працівниками Бориспільської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області
складено акт №30/22-2/30523272 від 24.07.2013р. про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «ВКФ «Мілана» щодо
підтвердження господарських відносин
з ТОВ «Фруком», ТОВ «Імортель груп», ТОВ
«Еко-Сервіс», ТОВ «Скомп», ТОВ «Прімум
Компані», ТОВ «Саміро Холдинг», ТОВ
«Рекламна агенція Принцепс», ТОВ
«Нашира», ТОВ «Детемо», ТОВ
«Автобудсервіс-7», ТОВ «Новий градь» а
період з 01.01.2011р. по 30.06.2013р.» вказаною
перевіркою не підтверджено реальність
здійснення господарських відносин із
підприємствами-постачальниками за
період з 01.01.2011р. по 30.06.2013р., а також
встановлено відсутність у вказаного
товариства реально виконувати свої
зобов'язання з постачання товарів
Зазначені обставини не спростовано
представником позивача у судових
засіданням, а тому за відсутності інших
достатніх та належних доказів, які б
підтверджували реальне здійснення
господарських операцій, на підставі
яких сформований податковий кредит та
валові витрати за спірними
господарськими операціями, самі по
собі податкові накладні не
підтверджують право позивача на його
Як зазначено Вищим адміністративним
судом України в інформаційному листі
від 20 липня 2010 року №1112/11/13-10 "Проблемні
питання застосування законодавства у
справах за участю органів державної
податкової служби", процесуальна
діяльність суду із встановлення
обґрунтованості права платника
податку на податковий кредит та/або
бюджетне відшкодування з податку на
додану вартість повинна включати такі
етапи: 1. Встановлення факту
здійснення господарської операції. 2.
Встановлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції. 3. Встановлення
зв'язку між фактом придбання товарів
(послуг) спорудженням основних фондів,
імпортом товарів (послуг) і
господарською діяльністю платника
податку. 4. Встановлення дотримання
платником податку спеціальних вимог
щодо документального підтвердження
сум податкового кредиту та/або
бюджетного відшкодування з податку на
Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.
Водночас статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Тобто необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
Згідно зі статтею 198.1 вищезазначеного
кодексу, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.
Статтею 198.2 ПК України встановлено, що
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.
У відповідності до п. 198.6 ст. 198 ПК
України, Не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу. У разі коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу. У разі
якщо платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної. Платники
податку, що застосовували касовий
метод до набрання чинності цим
Кодексом або застосовують касовий
метод, мають право на включення до
податкового кредиту сум податку на
підставі податкових накладних,
отриманих протягом 60 календарних днів
з дати списання коштів з банківського
рахунка платника податку. Для
банківських установ при одержанні ними
права власності на заставне майно з
метою подальшого продажу таке право
зберігається до моменту продажу такого
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК
України, платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
З аналізу зазначених норм вбачається,
що визначальним фактором для
формування податкового кредиту
платником податку на додану вартість є
відповідність податкової накладної
порядку її заповнення та подальше
використання придбаних товарів
(основних фондів) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.
Як вбачається з обставин справи,
позивач в податкових деклараціях з
податку на додану вартість в складі
податкового кредиту відобразив суми
податку на додану вартість на підставі
податкових накладних, виписаних
контрагентами, у зв'язку з отриманням
Суд звертає увагу, що навіть наявність
у покупця належно оформлених
документів, необхідних для віднесення
певних сум до податкового кредиту,
зокрема виданих продавцями податкових
накладних, не є безумовною підставою
формування податкового кредиту, у разі
не доведення реальності здійснених
господарських операцій та факту
використання придбаних товарів/послуг
в оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Під господарською діяльністю у
Господарському кодексі України (стаття
3) розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
Разом з тим, надані позивачем
документи, не дають суду можливості
встановити реальність здійснених
операцій та факт використання в
господарській діяльності позивача, а
лише фіксують господарські операцій з
вищезазначеними контрагентом.
Враховуючи викладене, судом не
встановлено, а позивачем не доведено,
що здійснені ним господарські операції
з контрагентами носять реальний
характер, а отримані послуги (товар)
використані в межах господарської
Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначає
витрати як суму будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
Відповідно до пункту 138.1 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1
статті 138 Податкового кодексу України
витрати операційної діяльності
включають: собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140,
статей 142 і 143 та інших статей цього
Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України визначено,
що витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
встановлено, що не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.
Враховуючи викладене, судом не
встановлено, а позивачем не доведено,
що здійснені ним господарські операції
з контрагентом носили реальний
характер, а отримані послуги (товар)
використані в межах господарської
Наведені правові норми свідчать, що
визначальною умовою правомірності
формування витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування, є їх
здійснення для провадження
господарської діяльності платника
податку, та підтвердження первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачено правилами
ведення бухгалтерського обліку.
Крім того, аналогічна позиція
викладене в Постанові Верховного суду
України від 05.03.2012 р., Вищий
адміністративний суд України в
Постанові від 20.02.2013 р. по справі
Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд приходить до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які не підтверджуються достатніми
доказами, що свідчить про не
обґрунтованість позовних вимог, а отже,
податкові повідомлення-рішення
прийняті з урахуванням всіх обставин.
Статтею 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
Відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові особи і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно із ч.1 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
Відповідно до ч. 1, 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 69, 70 71, 158-163,167 КАС
України, Окружний адміністративний суд
В задоволенні позовних вимог
Постанова може бути оскаржена в
Київський апеляційний
адміністративний суд через Окружний
адміністративний суд м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
І.В.
Смолій