Справа № 122/21603/13-а
Суддя: Курапова Зоя Іллівна
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

Справа № 122/21603/13-а

18.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Курапової З.І.,

суддів Воробйової С.О. ,

Кобаля М.І.

секретар судового засідання
Прищепа Н.С.

за участю сторін:

позивач, ОСОБА_2, посвідчення НОМЕР_1,
видане 14.11.2012 року- ,

представник відповідача, Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя АР
Крим- Соболева Надія Сергіївна,
довіреність № 1 від 10.01.14

розглянувши апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя АР
Крим на постанову Залізничного
районного суду м. Сімферополь (суддя
Гоцкалюк В.Д.) від 18.11.13 у справі
№122/21603/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України
в Залізничному районі м. Сімферополя АР
Крим (вул.Гагаріна, 14а, м.Сімферополь,
Автономна Республіка Крим, 95026)

про визнання дій протиправними та
зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Залізничного районного
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Госкалюк В.Д.) від 18.11.13 у справі №
122/21603/13-а (провадження № 2а/122/419/13)
позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити пені дії
задоволено.

Визнано протиправним і скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.
Сімферополя, викладене у виписці із
протоколу № 1377 від 22.05.2013 року про
відмову у призначенні пенсії ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за вислугою років
відповідно до ст.. 50-1 Закону України від
05.11.1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру»
(зі змінами, внесеними законом України
від 08.07.2011 року № 3668-УІ «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»).

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі в
м. Сімферополя призначити пенсію
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.04.2013 року та
зарахувати до вислуги років, що дає
ОСОБА_2 право на пенсію відповідно до
частини шостої статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від
05.11.1991 року, стаж роботи:

- на відповідальних посадах у
Красноперекопському міському комітеті
ЛКСМ України з 14.09.1983 року по 02.01.1991 рік -
7 років 3 місяця 19 днів:

- директором Армянського будинку
піонерів та учнів Красноперекопського
міського відділу народної освіти
Красноперекопського міського
виконавчого комітету з 03.01.1991 року по
01.01.1994 рік - 2 роки 11 місяців 28 днів;

- директором Армянського будинку
дитячої творчості Відділу освіти
Армянського міського виконавчого
комітету з 04.01.1994 року по 20.02.1998 р. - 4 роки
1 місяць 16 днів;

- половина строку навчання у
період з 01.09.1998 року по 29.06.1999 рік на 2-му
кірсі юридичного факультету
Сімферопольського державного
університету ім.. В.І. Вернадського - 4
місяця 29 днів;

- стаж роботи в органах
прокуратури на прокурорсько-слідчих
посадах станом на 01.04.2013 р. - 11 років 01
місяць 06 днів.

Не погодившись з постановою суду
Управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя АР
Крим звернулося з апеляційною скаргою,
в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції, ухвалити нову
постанову , якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції
норм матеріального права, а саме: ст.. 50,
ст.. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789 із
змінами, внесеними Законом України
«Про заходи по законодавчому
забезпеченню пенсійної системи» від
08.07.2011 р. № 3668.

У судовому засіданні 18.02.2013 р.
представник апелянта доводи
апеляційної скарги підтримав.

Позивач апеляційну скаргу не визнав,
просив залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

На підставі та за правилами статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Позивач - ОСОБА_2 22.10.2013 р. звернулася до
Залізничного районного суду м.
Сімферополя з позовної заявою до
відповідача - Управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі м.
Сімферополя , в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати
рішення управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.
Сімферополя, викладене у виписці із
протоколу № 1377 від 22.05.2013 р. про відмову
у призначенні пенсії ОСОБА_2, 26.04.1960 р. н.,
за вислугою років відповідно до ст.. 50-1
Закону України від 05.11. 1991 р. № 1789-ХІІ
«Про прокуратуру» (зі змінами,
внесеними законом України від 08.07.2011 р.
№ 3668-УІ «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи»);

- зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі м.
Сімферополя призначити пенсію ОСОБА_2
та зарахувати до вислуги років, що дає
ОСОБА_2, право на пенсію відповідно до
частини шостої статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від
05.11.1991 р., стаж роботи:

- на відповідальних посадах у
Красноперекопському міському комітеті
ЛКСМ України з 14.09.1983 року по 02.01.1991 рік -
7 років 3 місяця 19 днів:

- директором Армянського будинку
піонерів та учнів Красноперекопського
міського відділу народної освіти
Красноперекопського міського
виконавчого комітету з 03.01.1991 року по
01.01.1994 рік - 2 роки 11 місяців 28 днів;

- директором Армянського будинку
дитячої творчості Відділу освіти
Армянського міського виконавчого
комітету з 04.01.1994 року по 20.02.1998 р. - 4 роки
1 місяць 16 днів; -
половина строку навчання у період з
01.09.1998 року по 29.06.1999 рік на 5-му курсі
юридичного факультету
Сімферопольського державного
університету ім.. В.І. Вернадського - 4
місяця 29 днів;

- стаж роботи в органах
прокуратури на прокурорсько-слідчих
посадах станом на 01.04.2013 р. - 11 років 01
місяць 06 днів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
стаж роботи позивача на відповідальних
посадах у Красноперекопському
міському комітеті ЛКСМ України з 14.09.1983
року по 02.01.1991 рік - 7 років 3 місяця 19
днів; директором Армянського будинку
піонерів та учнів Красноперекопського
міського відділу народної освіти
Красноперекопського міського
виконавчого комітету з 03.01.1991 року по
01.01.1994 рік - 2 роки 11 місяців 28 днів;
директором Армянського будинку
дитячої творчості Відділу освіти
Армянського міського виконавчого
комітету з 04.01.1994 року по 20.02.1998 р. - 4 роки
12 місяць 16 днів і половина строку
навчання у період з 01.09.1998 року по 29.06.1999
рік на 2-му курсі юридичного факультету
Сімферопольського державного
університету ім.. В.І. Вернадського - 4
місяця 29 днів необхідно зарахувати до
стажу роботи за вислугу років
оскільки норми ст.. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» не містять
обов'язкової умови, щодо наявності
вищої юридичної освіти для осіб, які
займали посади держаних службовців в
державних органах влади у період з 1983
по 1998 рік.

Судова колегія не погоджується з
зазначеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.
Сімферополя № 1377 від 22.05.2013 р. ОСОБА_2
відмовлено в призначені пенсії за
вислугою років згідно ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» , оскільки
на час звернення 01.04.2013 р. стаж роботи
позивача в органах прокуратури
складає 11 років 01 місяць 06 днів, що не
дає право на призначення пенсії за
вислугою років по вказаної нормі
Закону (а. с. 7).

Частиною першою статті 50-1 Закону
України від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ «Про
прокуратуру» (далі Закон № 1789), яка діла
на момент виникнення спірних
правовідносин, визначено, що прокурори
і слідчі мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років не менше 21
року, у тому числі стажу роботи на
посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 11 років.

Згідно частини 6 ст. 50-1 Закону № 1789 до
вислуги років, що дає право на пенсію
згідно з цією статтею, зараховується
час роботи на прокурорських посадах,
перелічених у статті 56 цього Закону, в
тому числі у військовій прокуратурі,
стажистами в органах прокуратури,
слідчими, суддями, на посадах
начальницького складу органів
внутрішніх справ, офіцерських посадах
Служби безпеки України, посадах
державних службовців, які займають
особи з вищою юридичною освітою, в
науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України
працівникам, яким присвоєно класні
чини, на виборних посадах у державних
органах, на посадах в інших
організаціях, якщо працівники, що мають
класні чини, були направлені туди, а
потім повернулися в прокуратуру,
строкова військова служба, половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах, частково
оплачувана відпустка жінкам по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років.

Отже, для вирішення питання щодо
зарахування до вислуги років стажу
роботи позивача на відповідальних
посадах у Красноперекопському
міському комітеті ЛКСМ України;
директором Армянського будинку
піонерів та учнів Красноперекопського
міського відділу народної освіти
Красноперекопського міського
виконавчого комітету; директором
Армянського будинку дитячої творчості
Відділу освіти Армянського міського
виконавчого комітету необхідне
з'ясування двох питань: чи відносяться
зазначені посади до посад державної
служби та факт займання цих посад
особою з вищою юридичною освітою.

Обчислення стажу державної служби
здійснюється відповідно до Закону
України від 16.12.1993 р, № 3723-ХІІ «Про
державну службу», Порядку обчислення
стажу державної служби, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.05.94 р. № 283 та додатка до нього
(далі Порядок № 283).

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України
«Про державну службу» посадовими
особами відповідно до цього Закону
вважаються керівники та заступники
керівників державних органів та їх
апарату, інші державні службовці, на
яких законами або іншими нормативними
актами покладено здійснення
організаційно-розпорядчих та
консультативно-дорадчих функцій.

Згідно зі статтею 22 Закону України
від 07.06.2001 р. № 2493-ІІІ «Про службу в
органах місцевого самоврядування» до
стажу служби в органах місцевого
самоврядування зараховується період
роботи на посадах, на які поширюється
дія цього Закону, а також на посадах і в
органах, час роботи в яких
зараховується до стажу державної
служби.

Відповідно до Порядку № 283 до
стажу державної служби зараховуються
період роботи на посадах керівничих
працівників і спеціалістів державних
органів колишніх УРСР та інших
республік, а також колишнього СРСР
згідно з додатком, зокрема, виконавчих
комітетів місцевих рад, їх управлінь,
самостійних відділів, інших
структурних підрозділів, на посадах
державних службовців у державних
органах, передбачених у статті 25 Закону
України «Про державну службу», а також
на посадах, віднесених Кабінетом
Міністрів України до відповідної
категорії посад державних службовців,
та на посадах в органах місцевого
самоврядування, передбачених у статті
14 Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування».

В стаж державної служби
зараховуються тільки періоди роботи на
посадах керівних працівників і
спеціалістів у відділах, управліннях,
які були структурними підрозділами
місцевих рад, що підтверджується
архівними документами (структурою,
штатним розписом за відповідний
період, посадовими інструкціями тощо).

Повноваження виконавчого комітету
сільської, селищної, міської ради щодо
управління закладами освіти
передбачені п.1 ч. а) ст. 32 Закону України
від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР «Про місцеве
самоврядування в Україні» (під час
роботи позивача в цих закладах - на
підставі ст.. 39 Закону України від
07.12.1990 р. № 553-ХІІ «Про місцеві Ради
народних депутатів та місцеве і
регіональне самоврядування»), ст.. 14
Закону України від 23.05.1991 р. № 1060-ХІІ
«Про освіту».

За змістом зазначених законів,
Армянський будинок піонерів та учнів
Красноперекопського міського відділу
народної освіти Красноперекопського
міського виконавчого комітету та
Армянський будинок дитячої творчості
відділу освіти Армянського міського
виконавчого комітету, є позашкільними
закладами освіти та не є відділами або
управліннями органу місцевого
самоврядування.

Згідно загальному класифікатору
галузей народного господарства (ЗКГНГ),
затвердженого наказом Міністерства
статистики України від 24.01.1994 р. № 21
(діючого під час роботи позивача в
будинках піонерів та творчості,
втратив чинність згідно з наказом
Державного комітету статистики
України від 20 серпня 2009 р. № 322),
установи освіти відносяться до галузей
невиробничої сфери діяльності.

Відповідно до класифікації посад в
органах місцевого самоврядування,
передбачених статтею 14 Закону України
«Про службу в органах місцевого
самоврядування», класифікації посад
державних службовців, передбачених
статтею 25 Закону України «Про державну
службу», Порядку № 283 обчислення стажу
державної служби , посади директора
будинку піонерів та директора будинку
творчості до посад державних
службовців не віднесені.

Отже, робота позивача на посадах
директора будинку піонерів і будинку
творчості не може бути зарахована до
стажу для нарахування пенсії за
вислугу років.

До стажу державної служби згідно із
роз'ясненням Міністерства юстиції
України, узгодженим з Кабінетом
Міністрів України (лист № 4-5-1156 від
03.06.94), зараховується час роботи в
організаціях (крім роботи у
кооперативних та інших громадських
організаціях), передбачених статтею 118
Кодексу законів про працю України,
зокрема, у партійних, профспілкових та
комсомольських організаціях на
виборних та відповідальних посадах до
припинення дії статті 6 та внесення
змін до статті 7 Конституції УРСР, тобто
до 24 жовтня 1990 року. Відповідальною
вважається посада, прийняття на яку
здійснювалось колегіальним органом
(рішенням бюро, комітету, постановою
конференції, зборів) партійних,
профспілкових, комсомольських
організаціях.

Отже, період роботи позивача на
відповідальних посадах у
Красноперекопському міському комітеті
ЛКСМ України з 14.09.1983 року по 24.10.1990.,
відноситься до держслужби.

Разом з тим, зарахування цього
стажу, що дає право на пенсію за вислугу
років прокурорів і слідчих, не
відповідає вимогам чинного
законодавства, а саме ч. 6 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», оскільки
позивач під час роботи у міському
комітету комсомолу не мав вищої
юридичної освіти.

Аналогічний висновок міститься у
постанові Вищого адміністративного
суду України від 26.07.2012 р. у справі №
К/9991/32670/12, залишеної без змін
постановою Верховного Суду України від
05 листопада 2013 року.

Згідно архівної довідці Таврійського
національного університету ім. В.І.
Вернадського ОСОБА_2 з 01.09.1998 р. по
29.06.1999 р. навчалася на юридичному
факультеті по спеціальності
«правознавство», форма навчання -
екстернат.

Відповідно до частини третьої
статті 42 Закону України від 23 травня 1991
року № 1060-ХІІ «Про освіту» підготовка
фахівців у вищих навчальних закладах
може проводитися з відривом (очна), без
відриву від виробництва (вечірня,
заочна), шляхом поєднання цих форм, а з
окремих спеціальностей - екстерном.

Підпунктом 6.4 Положення про
організацію навчального процесу у
вищих навчальних закладах ,
затвердженого наказом Міністерства
освіти України від 2 червня 1993 року № 161
(зареєстровано у Міністерстві юстиції
України 23 листопада 1993 року за № 173),
передбачено, що екстернат є особливою
формою навчання осіб, які мають
відповідний освітній (кваліфікаційний)
рівень, для здобуття ними певного рівня
освіти або кваліфікації шляхом
самостійного вивчення навчальних
дисциплін і складання у вищому
навчальному закладі заліків, екзаменів
та інших форм підсумкового контролю,
передбачених навчальним планом.

Відповідно до ст.. 62 Закону України
від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ «Про пенсійне
забезпечення» основним документом, що
підтверджує стаж роботи, в тому числі і
спеціальний, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 р. № 637 «Про
затвердження Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній» також передбачено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 2.18 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Міністерства праці України,
Міністерства соціального захисту
населення України від 29 липня 1993 р. № 58
(зареєстровано у Міністерстві юстиції
України 17 серпня за № 110; далі -
Інструкція), до трудових книжок за
місцем роботи вносяться окремим рядком
з посиланням на дату, номер та
найменування відповідних документів,
зокрема, записи про час навчання у
професійних навчально-виховних
закладах та інших закладах, у
навчально-курсових комбінатах (центрі,
пункті тощо), у вищих навчальних
закладах та про час перебування в
аспірантурі і клінічній ординатурі.

Для студентів, слухачів, учнів,
аспірантів та клінічних ординаторів,
які мають трудові книжки, навчальний
заклад (наукова, установа) вносить
записи про час навчання на денних
відділеннях (у тому числі підготовчих)
вищих навчальних закладів. Підставою
для таких записів є накази навчального
закладу (наукової установи) про
зарахування на навчання та про
відрахування з числа студентів, учнів,
аспірантів, клінічних ординаторів
(пункт 2.16 Інструкції).

Вищезазначене свідчить, що питання
ведення, контролю за веденням запису в
трудовій книжці відомостей щодо
трудового (в тому числі спеціального)
стажу віднесено до компетенції
роботодавця, або, у виняткових
випадках, юридичної особи, в якій
власник трудової книжки провадить не
трудову, але іншу основну свою
діяльність. У випадку, коли така
діяльність не є трудовою, а іншою, але
не основною, зокрема навчання в
учбовому закладі екстерном, відомості
про неї не можуть стосуватись
трудового стажу, а відповідно до пункту
2.18 Інструкції можуть вноситись до
трудової книжки інформаційно. Такі
дані не можуть заміщувати (поглинати)
собою даних, що становлять
безпосередньо трудовий стаж.

Аналогічний висновок також міститься
у вищеназваних постановах Вищого
адміністративного суду та Верховного
суду України.

З записів в трудової книжці позивача
вбачається, що під час навчання з 01.09.98.
по 29.06.99. екстерном, позивач до 18.10.1998 р.
працювала в ТОВ «Біла Русь», з 12.11.1998 р.
по 06.11.1999 р. знаходилась на обліку в
Євпаторійському центрі зайнятості та
отримувала допомогу по безробіттю.

При таких обставинах, підстави
зарахувати половину строку навчання
екстерном до спеціального стажу також
відсутні.

Що стосується вимог позивача
зарахувати у стаж роботи в органах
прокуратури на прокурорсько-слідчих
посадах станом на 01.04..2013 р. - 11 років 01
місяць 06 днів, то зазначений стаж
підтверджується довідкою Прокуратури
Автономної Республіка Крим від 03.04.2013 р.
№ 11-738 вих.13 (а. с. 12), та не заперечувався
Управлінням Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя в
оскаржуваному позивачем рішенні № 1377
від 22.05.2013 р., тому підстави для захисту
прав позивача у цій частині відсутні.

Таким чином, Управлінням Пенсійного
фонду України в Залізничному районі АР
Крим, розглянувши заяву позивача було
прийнято правильне рішення № 1337 від
22.05.2013 р. щодо відмови в призначенні
пенсії за вислугу років відповідно до
Закону України «Про прокуратуру», у
зв'язку з відсутністю необхідного
спеціального стажу за вислугою років у
розмірі 21 року.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, апеляційна
скарга Управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.
Сімферополя АР Крим на постанову
Залізничного районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 18.11.2013 р. у
справі № 122/21603/13-а (2-а/122/419/13) підлягає
задоволенню, постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нової постанови про відмову
у позові.

Керуючись ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198; п.1,4 ч.2
ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст. 212, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя АР
Крим на постанову Залізничного
районного суду м. Сімферополя АР Крим
від 18.11.2013 р. у справі № 122/21603/13-а
(2-а/122/419/13) задовольнити.

Постанову Залізничного районного
суду м. Сімферополя АР Крим від 18.11.2013 р.
у справі № 122/21603/13-а (2-а/122/419/13)
скасувати.

Ухвалити нову постанову.

У позові ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законну силу з
моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови в повному обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 24 лютого 2014 р.

Головуючий суддя підпис
З.І.Курапова

Судді підпис С.О.
Воробйова

підпис М.І. Кобаль

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
З.І.Курапова