Справа № 367/666/14-а
Суддя: Оладько С. І.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/666/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року Ірпінський
міський суд Київської області в складі

головуючої судді
Оладько С.І

при секретарі
Тищенко К

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до управління
пенсійного фонду України в м.Буча про
визнання дій протиправними та
зобов»язання нарахувати і виплатити
пільгову пенсію

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із
адміністративним позовом,відповідно
до якого зазначив,що він має статус
пенсіонера, перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду в м. Буча,
де отримує пенсію по інвалідності.

12 років та 6 місяців він відпрацював в
Установі ЮА 45-85 майстром гарячого
пресування пластмас та має право на
виплату пільгової пенсії в період з 1983
по 1988 p.p. на підставі списку № 2
виробництв, робіт, посад і показників
із шкідливими та важкими умовами праці,
зайнятість на яких дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, затвердженого
Постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 р. № 1173 .

Відповідач тривалий час відмовляв йому
у призначенні цієї пільгової пенсії не
зважаючи на його неодноразові
звернення.

Постановою Ірпінського міського суду
Київської області від 31.12.2010 року у
справі № 2-а-1669/10 дії Відповідача щодо
відмови у призначенні йому пільгової
пенсії були визнані протиправними,
зобов'язано відповідача нарахувати та
виплатити пільгову пенсію за період з
1983 по 1988 p.p. на підставі Списку № 2.
Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.09.2011 року
дана постанова залишена без змін.

Після набрання постановою Ірпніського
міського суду Київської області
законної сили, він звернувся до
відповідача з вимогою про її виконання.
Листом УПФУ в м. Буча від 22.02.2012 р. № 1162/04
його було повідомлено, що розмір
пенсії, призначеної за період з 12.09.1983 р.
по 21.02.1988 р. становив на той час 120
карбованців. Також у даному листі
міститься посилання на Постанову КМУ
від 26.08.1996 р. № 1002 «Про переоцінку
товарі (робіт, послуг) та механізм
контролю за переглядом цін та
формування вартісних показників в
умовах грошової реформи», відповідно
до якої ціни (тарифи націнки, збори,
тощо) на товари (роботи, послуги), а
також усі вартісні показники
(нарахування податків, інших
обов'язкових платежів, заробітної
плати, пенсій, інших соціальних виплат,
допомоги, тощо) в гривні
перераховуються у співвідношенні 1
гривня дорівнює 100000 карбованців. З
огляду на дану норму, відповідач
прийшов до висновку, що розмір пенсії
розрахований в радянських карбованцях
після переведення в національну
грошову одиницю (гривню) становить: 120
крб./10000 = 0,00120 грн.

Позивач вважає дії відповідача щодо
такого розрахунку пенсії є
протиправними та такими, що суперечать
нормам чинного законодавства України,
її Конституції.

Звернув увагу,що відповідно до ст. 58
Конституції України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Офіційне
тлумачення даної норми надане у
рішенні Конституційного суду України
від 09.02.1999 року (справа про зворотню дію
в часі законів та інших
нормативно-правових актів). Так, у ч. 2
мотивувальної частини даного рішення
Конституційний суд зазначає, що в
регулюванні суспільних відносин
застосовуються різні способи дії в
часі нормативно-правових актів.
Перехід від однієї форми регулювання
суспільних відносин до іншої може
здійснюватися, зокрема, негайно
(безпосередня дія), шляхом перехідного
періоду (ультраактивна форма) і шляхом
зворотної дії (ретроактивна форма). За
загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Позивач зазначив,що сума пільгової
пенсії, що має бути виплачена йому
відповідно до постанови Ірпінського
міського суду Київської області від
31.12.2010 року становить 9 072 грн.

Станом на сьогоднішній день в Україні
відсутній закон, який би забезпечував
збереження та відновлення реальної
вартості пенсійних виплат, що не були
здійснені своєчасно та встановлював
гарантії їх компенсації.

Позивач зазначив,що існує закон, що
врегульовує подібні правовідносини, а
саме - відносини щодо інших грошових
зобов'язань держави, які не були
виконані своєчасно. Таким
нормативно-правовим актом є ЗУ «Про
державні гарантії відновлення
заощаджень громадян України».

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про державні
гарантії відновлення заощаджень
громадян України», Держава
зобов'язується забезпечити збереження
та відновлення реальної вартості
заощаджень громадян і гарантує їх
компенсацію у встановленому порядку.

Відповідно до ст. З ЗУ «Про державні
гарантії відновлення заощаджень
громадян України» що заощадження
громадян, зазначені у частині першій
статті 1 цього Закону, відновлюються у
співвідношенні 1 карбованець
заощаджень на 1,05 гривні за станом на 1
жовтня 1996 року.

У разі перерахунку пенсії, яка підлягає
виплаті на його користь у зазначеному
співвідношенні, її розмір дорівнює 120
карб. * 1.05 грн. * 72 місяці = 9072 грн. 72
місяці становить період з 1983 року по 1988
рік, зазначений у постанові
Ірпінського міського суду від 31.12.2010
року.

Він звертався до відповідача із
вимогою нарахувати та виплатити йому
пільгову пенсію у розмірі 9072 грн., проте
відповідач незаконно відмовив йому у
цьому.

Позивач просить визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови йому у нарахуванні пільгової
пенсії у розмірі 9072гр.Зобов»язати
відповідача нарахувати йому та
виплатити пільгову пенсію за період з
1983р по 1988р на підставі списку № 2
виробництв, робіт, посад і показників
із шкідливими та важкими умовами праці,
зайнятість на яких дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, затвердженого
Постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 р. № 1173 у розмірі 9072 гр.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не
визнала,просила у позові відмовити
посилаючись на ті обставини,що
постанова Ірпінського міського суду
від 31.12.2010 року у справі № 2-а-1669/10
пенсійним фондом м.Буча
виконана,пенсія позивача перерахована
і виплачена.Також,звернула увагу на ті
обставини,що вимоги ЗУ «Про державні
гарантії відновлення заощаджень
громадян України» не застосовуються
при нарахуванні чи перерахунку пенсії.

Суд,заслухавши пояснення
сторін,дослідивши письмові докази по
справі,вважає позов таким,що не
підлягає до задоволення.

У судовому засіданні було
встановлено,що позивач по справі має
статус пенсіонера, перебуває на обліку
в Управлінні Пенсійного фонду в м. Буча,
де отримує пенсію по інвалідності.

Постановою Ірпінського міського суду
Київської області від 31.12.2010 року у
справі № 2-а-1669/10 дії відповідача щодо
відмови у призначенні позивачу
пільгової пенсії були визнані
протиправними, зобов'язано відповідача
нарахувати та виплатити пільгову
пенсію за період з 1983 по 1988 p.p. на
підставі Списку № 2. Ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.09.2011 року дана постанова залишена
без змін.

Також,у судовому засіданні було
встановлено,що після набрання
постановою Ірпніського міського суду
Київської області законної сили,
позивач звернувся до відповідача з
вимогою про її виконання.

Крім того,у судовому засіданні було
встановлено,що Постанова Ірпінського
міського суду Київської області від
31.12.2010 року відповідачем була
виконана,листом УПФУ в м. Буча від 22.02.2012
р. № 1162/04 позивачу було роз»яснено, що
розмір пенсії, призначеної за період з
12.09.1983 р. по 21.02.1988 р. становив на той час
120 карбованців. Також у даному листі
відповідач посилався на Постанову КМУ
від 26.08.1996 р. № 1002 «Про переоцінку
товарі (робіт, послуг) та механізм
контролю за переглядом цін та
формування вартісних показників в
умовах грошової реформи», відповідно
до якої ціни (тарифи націнки, збори,
тощо) на товари (роботи, послуги), а
також усі вартісні показники
(нарахування податків, інших
обов'язкових платежів, заробітної
плати, пенсій, інших соціальних виплат,
допомоги, тощо) в гривні
перераховуються у співвідношенні 1
гривня дорівнює 100000 карбованців. З
огляду на дану норму, відповідач
прийшов до висновку, що розмір пенсії
розрахований в радянських карбованцях
після переведення в національну
грошову одиницю (гривню) становить: 120
крб./10000 = 0,00120 грн.

Ставлячи питання про визнання про
визнання протиправними дії
відповідача щодо відмови йому у
нарахуванні пільгової пенсії у розмірі
9072гр та про зобов»язання відповідача
нарахувати йому та виплатити пільгову
пенсію за період з 1983р по 1988р на
підставі списку № 2 виробництв, робіт,
посад і показників із шкідливими та
важкими умовами праці, зайнятість на
яких дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах,
затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173 у
розмірі 9072 гр. позивач посилається на
Закон України «Про державні гарантії
відновлення заощаджень громадян
України» .Дані посилання позивача є
безпідставними.

На підставі ст.. 1 Закону України
«Про державні гарантії відновлення
заощаджень громадян України» « На
підставі цього Закону
встановлюються зобов'язання держави
перед громадянами України, які
внаслідок знецінення втратили
грошові заощадження, поміщені в період
до 2 січня 1992 року в установи
Ощадного банку СРСР та державного
страхування СРСР, що діяли на
території України, а також у державні
цінні папери, придбані в установах
Ощадного банку СРСР, що діяли на
території України, у тому числі
облігації Державної цільової
безпроцентної позики 1990 року,
облігації Державної внутрішньої
виграшної позики 1982 року, державні
казначейські зобов'язання СРСР,
сертифікати Ощадного банку СРСР.
Компенсації підлягають також грошові
заощадження громадян України,
поміщені в установи Ощадного банку
України та колишнього Укрдержстраху
протягом 1992-1994 років і які
знаходилися на рахунках зазначених
установ не менше одного повного
календарного року в період 1992-1995 років.
Дія цього Закону поширюється на
іноземних громадян та осіб без
громадянства, які станом на 2 січня 1992
року мали заощадження в установах
Ощадного банку СРСР та державного
страхування СРСР, що діяли на території
України.» Тобто положення вказаного
Закону не застосовуються при
нарахуванні та при проведенні
перерахунку пенсій громадян.

Враховуючи викладене,суд вважає
позов безпідставним та таким,що не
підлягає до задоволення.

На підставі ст. 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» , ст..1,2,3,4 Закону
України «Про державні гарантії
відновлення заощаджень громадян
України»,керуючись ст.ст. 2, 4, 9, 11, 71, 86, 99,
100, 158-163 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у позові відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Ірпінський міський суд шляхом подачі
апеляційної скарги на протязі 10 днів..

З мотивованою постановою суду
сторони зможуть ознайомитись 01.03.2014р.

Суддя: С. І. Оладько