Справа № 820/8746/13-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 р.Справа № 820/8746/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Донець Л.О. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Харківської митниці
Міндоходів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
23.12.2013р. по справі № 820/8746/13-а

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Новий Стиль"

до Харківської митниці Міндоходів

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне акціонерне
товариство "Новий стиль", звернувся до
суду з позовом про скасування рішення
Харківської обласної митниці
№870000003/2013/001196/2 від 19.06.2013 р. "Про
коригування митної вартості товарів", а
також рішення Харківської обласної
митниці у формі картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №807100000/2013/00782
від 20.06.2013 р.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 23.12.2013 р.
позовні вимоги задоволено

Харківська митниця Міндоходів, не
погоджуючись з вказаним рішенням суду,
в апеляційній скарзі вказує, що рішення
є необґрунтованим та незаконним,
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
23.12.2013 р. та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що ПрАТ "Новий стиль", під час
здійснення зовнішньоекономічної
імпортної операції в межах укладеного
з резидентом КНР компанією CFC SHANGHAI Co LTD
контракту №011109-CFC від 01.11.2009р. склав і
подав до Харківської обласної митниці
вантажну митну декларацію ІМ 40
№807100000/2013/028213 на товар "Металеві та
пластикові конструкційні частини
меблів для сидіння (кресел) загального
призначення", в якій визначив митну
вартість товару за основним методом у
розмірі 265.267,21 грн.

Внаслідок реалізації Харківською
обласною митницею владної
управлінської функції контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів згаданим
територіальним органом доходів і
зборів застосовано резервний метод
визначення митної вартості товарів, у
зв'язку з чим прийнято рішення
№870000003/2013/001196/2 від 19.06.2013 р. "Про
коригування митної вартості товарів",
яким скориговано митну вартість товару
до 57.364,80 грн., а також рішення у формі
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№807100000/2013/00782 від 20.06.2013р.

Юридичною підставою для прийняття
спірних рішень суб'єкт владних
повноважень обрав положення ст.ст. 55, 57,
64 Митного кодексу України, а фактичною
підставою слугувало судження суб'єкта
владних повноважень про
непідтвердження платником податків в
ході процедури консультацій підстав
для застосування основного методу
визначення митної вартості товару та
про наявність в розпорядженні митного
органу цінової інформації про інший
(вищий) рівень цін на імпортуємий товар.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги є обґрунтованими,
доведеними, та з того, що у спірних
правовідносинах на момент прийняття
суб'єктом владних повноважень спірних
рішень не існувало законодавчо
запроваджених перешкод для визначення
митної вартості імпортованого
платником податків товару відповідно
до ст.58 Митного кодексу України, а тому
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Згідно ст.57 Митного кодексу України
основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч.2 ст.57); кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу (ч.3 ст.57); застосуванню
другорядних методів передує процедура
консультацій між органом доходів і
зборів та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій орган
доходів і зборів та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності (ч.4 ст.57); у
разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу
(ч.5 ст.57); при цьому кожний наступний
метод застосовується, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу (ч.6 ст.57); методи на
основі віднімання та додавання
вартості (обчислена вартість) можуть
застосовуватися у будь-якій
послідовності на прохання декларанта
або уповноваженої ним особи (ч.7 ст.57); у
разі якщо неможливо застосувати жоден
із зазначених методів, митна вартість
визначається за резервним методом
відповідно до вимог, встановлених
статтею 64 цього Кодексу (ч.8 ст.57).

Подані до митного оформлення документи
повністю задовольняли вимогам ч.2 ст.58
Митного кодексу України і не
створювали достатніх підстав для
виникнення у митниці обґрунтованих
сумнівів відносно непідтвердженості
чи невизначеності кількісно і
достовірно та/або відсутності хоча б
однієї із складових митної вартості,
яка є обов'язковою при її обчисленні.

Частиною 2 ст.53 Митного кодексу України
передбачено, що документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: 1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу
України право органу доходів і зборів
на висунення письмової вимоги про
надання додаткових документів виникає
лише у разі, коли 1) перелічені
документи містять розбіжності, 2)
перелічені документи містять ознаки
підробки, 3) перелічені документи не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, 4)
перелічені документи не містять
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Судовим розглядом встановлено, що
іноземний контрагент позивача -
резидент КНР компанія CFC SHANGHAI Co LTD
згідно з поданими до митного
оформлення документами є виробником
імпортованого товару.

Суб'єкт владних повноважень цієї
обставини при здійсненні митних
процедур не спростував.

З наявних у справі документів
встановлено, що стосовно інших
складових митної вартості суб'єкт
владних повноважень також не мав
підстав для сумніву в достовірності та
правильності їх визначення платником
податків.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
процедура консультацій у спірних
правовідносинах проведена митницею
формально, митним органом не було
встановлено обставин, які, згідно ч. 3
ст. 53 Митного кодексу України, є
підставою для витребовування
додаткових документів.

Статтею 54 Митного кодексу України
передбачено, що контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього Кодексу
(ч.2 ст.54); за результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу (ч.3
ст.54).

Відповідно до п.1 ч.4 ст.53 Митного
кодексу України орган доходів і зборів
під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів зобов'язаний
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Проте, під час розгляду справи
суб'єктом владних повноважень не
надано до суду фактичних даних, які б
засвідчували, що подані до митного
оформлення документи містять
розбіжності чи ознаки підробки, не
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів або
не містять відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що реалізація суб'єктом
владних повноважень у спірних
правовідносинах управлінської функції
в порядку ч.1 ст. 55 Митного кодексу
України шляхом прийняття рішення про
коригування митної вартості товарів та
в порядку ч.6 ст.54 Митного кодексу
України шляхом прийняття рішення про
відмову в митному оформленні товару у
вигляді картки відмови у митному
оформленні товарів здійснена
безпідставно.

Митницею при винесенні спірних рішень
застосована однакова митна вартість
одиниці імпортованої продукції на
рівні 4,80 дол. США за кілограм до всього
товару, хоча згідно з
зовнішньоекономічним контрактом та
інвойсом номенклатура поставки має
суттєві відмінності по позиціям товару
в залежності від характеристик. При
цьому, кількість товару за
переліченими контрактами вимірюється
не в кілограмах, а в одиницях продукції.

Застосування органом доходів і зборів
лише з причини спрацювання модуля
АСАУР ціни на товар за відомостями
спеціалізованої бази даних Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Держмитслужби України суд вважає
необґрунтованим, позаяк самі по собі
відомості згаданої системи не містять
жодних параметрів, об'єктивно
необхідних для висновку про схожість,
подібність, аналогічність чи
ідентичність товарів. Потрібні для
такого судження характеристики товару
можуть бути з'ясовані лише у спосіб
порівняння змісту поданих до митного
оформлення документів з документами
про властивості раніше імпортованого
товару. Проте, у спірних
правовідносинах, як з'ясовано судом,
митницею такого порівняння зроблено не
було. До суду документів, котрі б
висвітлювали характеристики
імпортованого позивачем товару та
товару, митна вартість якого була взята
митницею за зразок для обчислення,
подано не було.

Як зазначено у наказі Міністерства
фінансів України від 24.05.2012р. №598 "Про
затвердження форми рішення про
коригування митної вартості товарів,
Правил заповнення рішення про
коригування митної вартості товарів та
Переліку додаткових складових до ціни
договору", посилання на використання
цінової бази Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Держмитслужби у
Рішенні допускається тільки при
визначенні митної вартості відповідно
до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з
обов'язковим зазначенням номера та
дати митної декларації, яка була взята
за основу для визначення митної
вартості оцінюваних товарів, з
поясненнями щодо зроблених коригувань
на обсяг партії ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, умов
поставки, комерційних умов тощо.

Судовим розглядом встановлено, що
зміст оскаржених рішень суб'єкта
владних повноважень не містить
відомостей, котрі б засвідчували факт,
що імпортуємий позивачем товар може
бути яким-небудь чином співвіднесений
з тим товаром, інформація відносно
митної вартості якого наявна в ціновій
базі Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Держмитслужби, а
тому висновок митниці про можливість
визначення митної вартості оцінюваних
товарів на рівні митної вартості
раніше імпортованого товару є
недоведеним через відсутність доказів
відповідності оцінюваних товарів
раніше імпортованим.

Колегія суддів зазначає, що приймаючи
рішення за спірною ВМД, орган доходів і
зборів в основу розрахунікв митної
вартості товарів поклав відомості ВМД,
поданих платником податків на
виконання вимог рішень Харківської
обласної митниці, котрі видані за ВМД
№807100000/2013/026514 та №807100000/2013/026515.

Правомірність згаданих рішень була
предметом судової перевірки по справах
Харківського окружного
адміністративного суду №820/7210/13-а та
№820/8754/13-а.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 19.09.2013 р. по
справі №820/7210/13-а позов ПрАТ "Новий
стиль" до Харківської митниці
Міндоходів про скасування рішень
задоволено, скасовано рішення
Харківської обласної митниці
№870000003/2013/000981/1 від 07.06.2013 р. "Про
коригування митної вартості товарів"
та рішення у формі картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №807100000/2013/00707
від 10.06.2013 р., яка Ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 28.11.2013 р. залишена без змін.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013 р. по
справі №820/8745/13-а позов ПрАТ "Новий
стиль" до Харківської митниці
Міндоходів про скасування рішень
задоволено, скасовано рішення
Харківської обласної митниці
№807000003/2013/000982/1 від 07.06.2013 р. "Про
коригування митної вартості товарів"
та рішення у формі картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №807100000/2013/00708
від 10.06.2013 р., яка Ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 26.11.2013 р. залишено без змін.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
рішення Харківської обласної митниці
№870000003/2013/001196/2 від 19.06.2013 р. "Про
коригування митної вартості товарів"
та рішення Харківської обласної
Митниці у формі картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №807100000/2013/00782
від 20.06.2013 р. підлягають скасуванню, а
позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства "Новий Стиль"
задоволенню.

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що при її прийнятті суд першої
інстанції у повному обсязі з'ясував
обставини справи і правильно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської митниці
Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 23.12.2013р. по
справі № 820/8746/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Донець Л.О. Присяжнюк О.В.