Справа № А27/415-07
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 лютого 2014 року
м. Київ
К/800/954/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Пилипчук Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.01.2013

у справі № А27/415-07

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про
скасування податкових
повідомлень-рішень Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська від 11.04.2006 № /0 та
№ /0.

Постановою Господарськьго суду
Дніпропетровської області від 06.12.2007
позов задоволено повністю.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.01.2013 скасовано судове рішення
суду першої інстанції, в задоволенні
позову відмовлено.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав
касаційну скаргу на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 16.01.2013, в
якій просить скасувати вказане судове
рішення та залишити в силі постанову
Господарськьго суду Дніпропетровської
області від 06.12.2007, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права.

Ухвалою від 10.01.2014 касаційну скаргу
залишено без руху на підставі ч. 4 ст. 214
Кодексу адміністративного судочинства
України у зв'язку з тим, що наведені
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у
заяві про поновлення строку
касаційного оскарження підстави
визнані неповажними (запропоновано
вказати інші підстави для поновлення
строку касаційного оскарження), а також
у зв'язку з невиконанням вимог ч. 5 ст. 213
Кодексу адміністративного судочинства
України (до касаційної скарги не додано
документу про сплату судового збору у
встановленому розмірі) та надано строк
для усунення недоліків: протягом
тридцяти днів з моменту отримання
ухвали про залишення касаційної скарги
без руху.

В межах встановленого ухвалою від
10.01.2014 строку позивачем надіслано
квитанцію від 12.02.2014 № 47278.141.1 про
сплату судового збору у сумі 649 грн. та
клопотання про поновлення строку
касаційного оскарження від 12.02.2014, зі
змісту якого вбачається, що на момент
судового розгляду справи в
Дніпропетровському апеляційному
адміністративному суді Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 захворів на
грип, що супроводжувалося наявністю
дуже високої температури та
ускладненням діяльності
опорно-рухового апарату. З огляду на
вказані обставини дружиною позивача до
суду апеляційної інстанції подано
клопотання про відкладення розгляду
справи, про відмову в задоволенні якого
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
дізнався лише після отримання копії
оскаржуваного судового рішення суду
апеляційної інстанції 18.12.2013.

В обґрунтування невжиття заходів для
отримання інформації про результати
розгляду вказаного клопотання та стан
розгляду справи позивач посилається на
припущення щодо відсутності
негативного для нього рішення у зв'язку
з тим, що податковим органом не
здійснювалось жодних заходів щодо
стягнення заборгованості за
оспорюваним податковим
повідомленням-рішенням або
повідомлення платника щодо наявності
судового рішення, яке набрало законної
сили, про відмову в задоволенні позову.

У підтвердження зазначених в
клопотанні від 12.02.2014 підстав для
поновлення строку касаційного
оскарження позивачем не надано жодних
доказів (наприклад: документа, що
засвідчує тимчасову непрацездатність
тощо).

Статтею 13 Кодексу адміністративного
судочинства України особам, які беруть
участь у справі, а також особам, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, забезпечується
право на апеляційне та касаційне
оскарження рішень адміністративного
суду у випадках та порядку,
встановлених цим Кодексом.

Частина 1 статті 211 Кодексу
адміністративного судочинства України
надає право сторонам та іншим,
зазначеним у ній суб'єктам, оскаржити в
касаційному порядку судові рішення
суду апеляційної інстанції повністю
або частково.

Статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено
строки касаційного оскарження. Право
на оскардження судових рішень в
касаційному порядку є безумовним
правом осіб, яке виникає з часу
проголошення судового рішення суду
апеляційної інстанції або складання
такого рішення у повному обсязі.

Враховуючи наведене, особи, які беруть
участь у справі, у разі, якщо не
погоджуються із ухваленими судовими
рішеннями суду апеляційної інстанції,
можуть скористатися правом їх
оскарження у касаційному порядку, яке
повинно бути реалізовано у
встановлений вказаним кодексом строк
або, у разі об'єктивних перешкод для
цього, з моменту усунення таких
перешкод.

Припущення стороною про ухвалення
судом позитивного судового рішення не
є поважною причиною пропуску строку та
не є об'єктивною перешкодою для подання
касаційної скарги на це ж судове
рішення у встановлений законом строк
або, як у даному випадку, з часу, коли
така можливість у позивача виникла (з
часу отримання копії судового рішення
18.12.2013).

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Кодексу
адміністративного судочинства України
закріплено гласність і відкритість
адміністративного процесу як один із
принципів адміністративного
судочинства, що відповідно до ч. 1 ст. 12
Кодексу означає, що особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, не можуть бути
обмежені у праві на отримання в
адміністративному суді як усної, так і
письмової інформації щодо результатів
розгляду справи.

Отже, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
не позбавлена права на отримання в
адміністративному суді як усної, так і
письмової інформації щодо результатів
розгляду справи. При цьому позивачем не
надано доказів, які свідчили б про
обмеження чи об'єктивні перешкоди для
своєчасної реалізації прав,
встановлених ст.ст. 7, 12 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Враховуючи викладені обставини, а
також те, що позивачу було відомо про
дату та час апеляційного розгляду
справи, посилання на припущення щодо
відсутності негативного для нього
рішення (відмови у задоволенні
клопотання про відкладення розгляду
справи у суді апеляційної інстанції,
відмови у задоволенні позову), не є
поважною причиною пропуску строку
касаційного оскарження, а посилання на
хворобу не підтверджено доказами, у
зв'язку з чим необхідно відмовити у
відкритті касаційного провадження.

Таким чином, наведені Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 доводи та
докази об'єктивності причин пропуску
строку касаційного оскарження не
можуть бути визнані поважними.

Згідно з частиною 1 пункту 3 статті 7
Закону України «Про судовий збір»
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
відмови у відкритті провадження у
справі.

До касаційної скарги Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 додано
квитанцію від 25.12.2013 № 9055.791.2 про сплату
судового збору у сумі 630 грн., а на
виконання вимог ухвали від 10.01.2014 на
адресу Вищого адміністративного суду
України надіслано квитанцію від 12.02.2014
№ 47278.141.1 про сплату судового збору у
сумі 649 грн., тому судовий збір за
вказаними квитанціями підлягає
поверненню.

Керуючись пунктом 5 частини п'ятої
статті 214 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 у відкритті касаційного
провадження на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 16.01.2013.

Повернути Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 судовий збір, сплачений згідно з
квитанціями від 25.12.2013 № 9055.791.2 у сумі 630
(шістсот тридцять) грн. та від 12.02.2014 №
47278.141.1 у сумі 649 (шістсот сорок дев'ять)
грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Н.Г.
Пилипчук