Справа № 225/5550/13-а
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Андреєв В.В.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року справа №225/5550/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Казначеєва
Е.Г., суддів Яманко В.Г., Васильєвої І.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Дзержинську Донецької області на
ухвалу Дзержинського міського суду
Донецької області від 29 січня 2014 р. у
справі № 225/5550/13-а (головуючий І
інстанції Андреєв В.В.) за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Дзержинську Донецької
області, третя особа Відділ державної
виконавчої служби Дзержинського
міського управління юстиції в
Донецькій області про стягнення
недоплаченої щомісячної соціальної
допомоги дітям війни, -

В С Т А Н
О В И В:

Постановою Дзержинського міського
суду Донецької області від 15 вересня 2011
року у справі №2а-8532/11, позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено частково. Суд першої
інстанції визнав противоправною
бездіяльність управління Пенсійного
фонду України в м, Дзержинську
Донецької області щодо не нарахування
на користь ОСОБА_2 щомісячної доплати
до пенсії в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком з 01 березня 2011 року по 18
червня 2011 року, виходячи з
встановленого відповідними законами
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
зобов'язав управління Пенсійного фонду
України в м. Дзержинську здійснити на
користь ОСОБА_2 нарахування та
виплату-щомісячної доплати до пенсії
як « Дитині війни» за період з 01 березня
2011 року по 18 червня 2011 року відповідно
до вимог статті б Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
виходячи з встановленого відповідними
законами розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, з урахуванням фактично
виплачених сум підвищення. В
задоволені решти позовних вимог
відмовив.(а.с.8-9).

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 08 червня 2012
року постанова Дзержинського міського
суду Донецької області від 15 вересня 2011
року залишена без змін (а.с.21).

11 вересня 2013 року відділ Державної
виконавчої служби Дзержинського
міського управління юстиції звернувся
до Дзержинського міського суду
Донецької області із заявою про зміну
способу і порядку виконання
виконавчого листа №2-а-8532/11 від 08.11.2012
року про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України у
м.Дзержинську здійснити на користь
ОСОБА_2 нарахування та виплату
щомісячної доплати до пенсії як
«Дитині війни» за період з 01.03.2011 року
по 18.06.2011 року.

Ухвалою Дзержинського міського суду
Донецької області від 29 січня 2014 року
задоволено повністю заяву відділу
Державної виконавчої служби
Дзержинського міського управління
юстиції, суд першої інстанції змінив
спосіб і порядок виконання постанови
Дзержинського міського суду Донецької
області від 15.09.2011 року за № 2а-8532-11
шляхом стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в
м.Дзержинську Донецької області за
рахунок коштів Державного бюджету
України на користь ОСОБА_2 щомісячної
доплати до пенсії як «Дитині війни» за
період з 01.03.2011 року по 18.06.2011 року у сумі
641(шістсот сорок одна) грн. 64 коп.

Не погодившись з ухвалою Дзержинського
міського суду Донецької області від 29
січня 2014 року відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
ухвалу суду першої інстанції
скасувати, оскільки судом першої
інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою відмовити у
задоволені заяви.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів заслухала доповідь
судді-доповідача, перевірила матеріали
справи, вивчила доводи апеляційної
скарги і дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Постановою Дзержинського міського
суду Донецької області від 15 вересня 2011
року у справі №2а-8532/11, позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено частково(а.с.8-9).
Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 08 червня 2012
року постанова Дзержинського міського
суду Донецької області від 15 вересня 2011
року залишена без змін (а.с.21).

08 листопада 2012 року Дзержинським
міським судом Донецької області видано
виконавчий лист №2-а-8532/11, про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у м.Дзержинську
Донецької області здійснити на користь
ОСОБА_2 нарахування та виплату
щомісячної доплати до пенсії як
«Дитині війни» за період з 01.03.2011 року
по 18.06.2011 року включно, відповідно до
вимог ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії віком,
виходячи з встановленого відповідними
законами розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, з урахуванням фактично
виплачених сум підвищення.(а.с.28)

Управління Пенсійного фонду України у
м.Дзержинську Донецької області листом
від 28.08.2013 року повідомило, що згідно
виконавчого листа виданого 08 листопада
2012 року Дзержинським міським судом
Донецької області у справі №2а-8532/11,
позивачу розпорядженням №134828 від
06.11.2012 року здійснено перерахунок
пенсії за період з 01.03.2011 року по 18.06.2011
року, у розмірі 30% мінімальної пенсії
віком, сума доплати нарахована
позивачу та буде виплачена за умови
наявного фінансування з Державного
бюджету України.

Відповідно до листа Управління
Пенсійного фонду України у
м.Дзержинську Донецької області від
31.12.2013 року № 9396/04, відповідачем в
грудні 2012 року проведено нарахування
ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії як
«Дитині війни» за період з 01.03.2011 року
по 18.06.2011 року в сумі 641,64 грн., виплата
доплати не здійснена.

З огляду на викладене, державний
виконавець, керуючись ст. 7 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» звернувся з
заявою про зміну способу та порядку
виконання рішення, оскільки рішення
суду не виконується.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Тобто, підставою для застосування
правил наведеної статті є обставини, що
перешкоджають належним чином виконати
судове рішення в адміністративній
справі - ускладнюють його виконання або
роблять неможливим.

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» від 5 червня
2012 року який встановлює гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України "Про виконавче
провадження" (далі - рішення суду), та
особливості їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст.3 цього Закону
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Колегія суддів зазначає, що за нормами
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» держава
гарантує виконання рішення суду
виключно про стягнення коштів,
боржником за яким є державний орган.

З огляду на те, що виконання постанови
суду першої інстанції носить
зобов'язальний характер, у виконавчому
документі не зазначена сума коштів, яка
підлягає безспірному списанню з
рахунків боржника виконання постанови
суду є неможливим.

Колегія суддів вважає, що оскільки у
виконавчому документі не зазначена
сума коштів, яка підлягає безспірному
списанню з рахунків боржника, то з
огляду на положення Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання постанови
суду є неможливим.

Виходячи з положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» № 4901 та приписів
Порядку затвердженого на виконання
цього Закону постановою Кабінету
Міністрі України від 3 серпня 2011 року №
845, органи Казначейства на теперішній
час не мають повноважень для
зобов'язання іншого органу вчинити
певні дії та можливості прийняти до
виконання виконавчий документ без
зазначення суми коштів.

Статтею 263 КАС України, передбачені
випадки, коли визначений певний спосіб,
порядок виконання судового рішення,
може бути змінений, при наявності
певних обставин, що ускладнюють його
виконання, при чому не порушуючи самої
сутті самого рішення.

В даному випадку йде мова про
процесуальні питання, пов'язанні з
виконанням судового рішення, що
набрало законної сили, а саме зміни з
одного способу виконання, при
неможливості такого виконання, на
встановлення конкретної суми грошових
коштів, яка підлягає стягненню з
відповідача.

На підставі викладеного та з
врахуванням гарантій держави щодо
виконання судових рішень, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про зміну способу та
порядку виконання рішення шляхом
стягнення певної грошової суми.

З огляду на викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги апелянта не
спростовують правильність висновків,
зазначених судом першої інстанції,
ухвала постановлена судом першої
інстанції з дотриманням норм
процесуального права, підстави для
скасування ухвали суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
195, п.2 ч.1 ст.197, п.1 ч.1 ст. 199, ст. 200, п.1 ч.1 ст.
205, ст. 206, ст.212, ч.5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Дзержинську Донецької області на
ухвалу Дзержинського міського суду
Донецької області від 29 січня 2014 р. у
справі № 225/5550/13-а залишити без
задоволення.

Ухвалу Дзержинського міського суду
Донецької області від 29 січня 2014 р. у
справі № 225/5550/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
Е.Г.Казначеєв

Судді:
В.Г.Яманко

І.А.Васильєва