Справа № 818/7687/13-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 р.Справа № 818/7687/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Укртрансінспекції
у Сумській області Державної інспекції
України з безпеки на наземному
транспорті на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
03.12.2013р. по справі № 818/7687/13-а

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Укртрансінспекції у
Сумській області Державної інспекції
України з безпеки на наземному
транспорті

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, фізична-особа підприємець
ОСОБА_1, звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Управління Укртрансінспекції у
Сумській області Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті (далі -
відповідач) про скасування постанови
від 12.08.2013р. №002535 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1700
грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що при проведенні працівниками
інспекції на автомобільному
транспорті перевірки автомобіля
встановлено порушення абз. 3 ст. 48
Закону України «Про автомобільний
транспорт», про що складено
відповідний акт. Не погодившись з
вказаним в акті перевірки порушенням
позивач звернувся до суду з позовом.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 03.12.2013 року
адміністративний позов фізичної-особи
підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Відповідач, не погодившись із
судовим рішенням, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 03.12.2013 року
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи та на помилковість
висновку про те, що викладені в акті
перевірки висновки порушення вимог ст.
48 Закону України «Про автомобільний
транспорт» не відповідають фактичним
обставинам справи.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули,
повідомлені належним чином про дату,
час і місце судового засідання.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 27 червня 2013 року
державними інспекторами Управління
Укртрансінспекції у Сумській області
здійснено перевірку додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом, в ході якої встановлено,
що в порушення вимог статті 48 Закону
України "Про автомобільний транспорт",
під час надання послуг з перевезення
вантажу, автомобілем, що належить
позивачу, не надано протоколу повірки
та адаптації встановленого тахографу,
про що складено акт б/н від 27.06.2013р.

12 серпня 2013року начальником Управління
Укртрансінспекції у Сумській області
винесено постанову № 002535 про
застосування до ПП ОСОБА_1 фінансових
санкцій в розмірі 1700,00 грн.

Не погодившись з зазначеним актом та
постановою позивач звернувся до суду
із вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач, як власник транспортного
засобу, що був предметом перевірки,
здійснював перевезення вантажу за
наявності документів, передбачених
статтею 48 Закону України "Про
автомобільний транспорт".

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
автомобільний транспорт» цей Закон
регулює відносини між автомобільними
перевізниками, замовниками
транспортних послуг, органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування, пасажирами, власниками
транспортних засобів, а також їх
відносини з юридичними та фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності, які забезпечують
діяльність автомобільного транспорту
та безпеку перевезень.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
автомобільний транспорт» урядовий
орган державного управління з питань
контролю на автомобільному транспорті
здійснює державний контроль
автомобільних перевізників шляхом
проведення планових, позапланових і
рейдових перевірок.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 8 листопада 2006 р. N 1567 затверджений
Порядок здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті.

Відповідно до п. 15 зазначеного Порядку
під час проведення рейдової перевірки
перевіряється:

-наявність визначених статтями 39 і 48
Закону документів, на підставі яких
здійснюються перевезення
автомобільним транспортом.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт» за надання
послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та 48
цього Закону передбачений штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів.

Згідно статті 48 Закону України "Про
автомобільний транспорт" автомобільні
перевізники, водії повинні мати і
пред'являти особам, які уповноважені
здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення.

Положення «Про робочий час і час
відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів» затвердженого
Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 07.06.2010 року № 340
(далі - Положення) встановлює
особливості регулювання робочого часу
та часу відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів та порядок його
обліку. Вимоги цього Положення
поширюються на автомобільних
перевізників та водіїв, які здійснюють
внутрішні перевезення пасажирів чи/та
вантажів колісними транспортними
засобами.

Згідно п. 6.1. Положення автобуси, що
використовуються для нерегулярних і
регулярних спеціальних пасажирських
перевезень, для регулярних
пасажирських перевезень на міжміських
автобусних маршрутах протяжністю
понад 50 км, вантажні автомобілі з
повною масою понад 3,5 тонн повинні бути
обладнані діючими та повіреними
тахографами. Вищезазначений пункт
Положення набирає чинності з 01.06.2013
року.

Твердження апелянта про те, що при
проведенні перевірки водій не мав
обов'язкового документу - протоколу
повірки встановленого тахографу,
установленого в транспортному засобі
марки МАН, номерний знак НОМЕР_1, в
зв'язку із чим складено акт
перевірки, спростовується матеріалами
справи.

Як свідчать письмові докази,
транспортний засіб на момент
проведення перевірки був обладнаний
тахографом. Повірку тахографу зроблено
21.01.2013р., про що складено відповідний
протокол перевірки та адаптації
тахографа до транспортного засобу від
21.01.2013 року № 012 (а.с.29-34).

Як вбачається з протоколу № 012,
зазначений тахограф є діючим та
повіреним у встановленому порядку, а
відтак є придатним до експлуатації.
Окрім того, протокол повірки тахографу
відповідає всім умовам додатку №1,
протокол видано уповноваженим
підприємством, що має відповідну
ліцензію.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що дії відповідача по
застосуванню фінансових санкцій за
спірною постановою є неправомірними.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач,
надавши письмові докази, що були
предметом дослідження при розгляді
справи судом першої інстанції, виконав
вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи
проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71
КАС України, не надав жодних належних і
допустимих доказів на підтвердження
законності та обґрунтованості
винесення постанови від 12.08.2013р. №002535
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій, що є предметом оскарження
позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Колегія суддів вважає, що постанова
Сумського окружного адміністративного
суду від 03.12.2013 року по справі №818/7687/13-а
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Укртрансінспекції у Сумській області
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 03.12.2013р. по
справі № 818/7687/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц
А.О.Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П.
Калиновський В.А.