Справа № 2а/1522/6200/11
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/1522/6200/11

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Єршова Л.С.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О.
Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Приморського районного суду
м. Одеси від 21 березня 2012 року про
залишення без розгляду частини
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради про
визнання дій неправомірними, стягнення
одноразової компенсації за шкоду
завдану здоров'ю, як постраждалому при
ліквідації аварії на ЧАЕС, стягнення
щорічної допомоги на оздоровлення,
зобов'язання в подальшому виплачувати
щорічну допомогу на оздоровлення в
розмірах встановлених Законом України
«Про статус та соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на
ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 21 березня 2012 року, в якій
просить скасувати оскаржену ухвалу та
постановити нову ухвалу.

Ухвалою від 21 березня 2012 року
Приморський районний суд м. Одеси
відмовив у задоволенні клопотання
ОСОБА_1 про поновлення строку звернення
до адміністративного суду, залишив без
розгляду позовні вимоги про стягнення
30 мінімальних заробітних плат
одноразової компенсації за шкоду
здоров'ю, як постраждалому при
ліквідації аварії на ЧАЕС.

Вимоги апеляційної скарги
апелянт обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального і процесуального права,
оскільки при розгляді справи був
упередженим та умисно затягував
розгляд адміністративної справи.

Департамент праці та соціальної
політики Одеської міської ради
письмових заперечень на апеляційну
скаргу не надав.

Постановляючи ухвалу про
залишення без розгляду позовних вимог
про стягнення 30 мінімальних заробітних
плат одноразової компенсації за шкоду
здоров'ю, як постраждалому при
ліквідації аварії на ЧАЕС, суд першої
інстанції встановив, що в частині цих
позовних вимог було помилково відкрито
провадження по справі без вирішення
питання щодо дотримання строків
звернення до суду.

Суд першої інстанції встановив,
що вперше позивачу встановлена ІІІ
група інвалідності 24 травня 2005 року, а
соціальні виплати, які позивач просить
стягнути, виплачувались протягом 1
місяця з дня встановлення
інвалідності.

Оскільки позивач не надав
доказів поважності причин пропуску
строку звернення до суду з червня 2005
року по жовтень 2011 року, суд першої
інстанції встановив наявність
правових підстав для застосування
наслідків пропуску строку звернення
до суду, встановлених ст. 100 КАС України.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не може
бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив та оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив правову природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

13 жовтня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
Приморського районного суду м. Одеси, в
якому окрім іншого, просив суд стягнути
з відповідача, відповідно до ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» 30 мінімальних заробітних
плат одноразової компенсації за шкоду
заподіяну здоров'ю, як постраждалому
при ліквідації аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_1 з 1991 року має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до
1 категорії (а.с. 4, 22, 23). Також ОСОБА_1 з 24
травня 2005 року встановлена ІІІ група
інвалідності.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в редакції
чинній на травень 2005 року, одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
виплачується в таких розмірах, зокрема,
інвалідам III групи - 30 мінімальних
заробітних плат. Виплата здійснюється
з мінімальної заробітної плати, яка
склалася на момент встановлення
інвалідності. Виплати, зазначені в цій
статті, провадяться протягом одного
місяця з дня встановлення
інвалідності.

Таким чином, з 24 червня 2005 року, позивач
мав дізнатись про порушення своїх прав
та звернутись за їх захистом до суду,
проте із заявами про здійснення
відповідних виплат позивач звернувся
до відповідача лише у серпні та вересні
2011 року.

Заявляючи клопотання про поновлення
строку звернення до адміністративного
суду, як в суді першої інстанції так і в
апеляційній скарзі, апелянт не навів
причин пропуску цього строку,
пославшись тільки на тривалий розгляд
справи судом першої інстанції.

Також безпідставним є посилання
апелянта на Закон України «Про
використання ядерної енергії та
радіаційну безпеку», оскільки
правовідносини, яки виникли між
сторонами врегульовані спеціальних
законом - Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Оскільки норми КАС України
встановлюють початок перебігу строку
звернення до суду не тільки з моменту
коли особа дізналась про порушені
права, а й з часу коли особа повинна
була дізнатись про порушення прав, а
правова необізнаність не є поважною
причиною пропуску строку звернення до
суду, апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні клопотання про
поновлення строку звернення до суду та
застосування наслідків пропуску без
поважних причин строку звернення до
суду, визначених ст. 100 КАС України -
залишення цих позовних вимог без
розгляду.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України, апеляційна скарга має бути
залишена без задоволення, а оскаржена
ухвала - без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 195, п. 1 ч. 1 ст.
197, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст.
254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 21 березня 2012 року про
залишення без розгляду частини
адміністративного позову - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
С.Д Домусчі

суддя
О.О.Кравець

суддя
Л.П.Шеметенко