Справа № 801/11153/13-а
Суддя: Яковлєв С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 лютого 2014 року 15:20 Справа №801/11153/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі

головуючого судді Яковлєва С.В.

при секретарі Баценко А.О., розглянувши
у судовому засіданні адміністративну
справу

за позовом ОСОБА_1

до Сімферопольського міського
управління Головного управління МВС
України в АРК

Управління Державної
автомобільної інспекції Головного
управління МВС України в АРК

про визнання незаконними дій

за участю
представників:

від позивача - ОСОБА_1 - паспорт НОМЕР_1.

від відповідачів - 1) не з'явився.

2) Ващенко О.В..-
представник, довіреність № 11/85 від
29.01.2014 р.

за участю свідків ОСОБА_4 - паспорт
НОМЕР_2

ОСОБА_5 - паспорт
НОМЕР_3.

Суть спору: ОСОБА_1 (далі позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим з позовом до
Сімферопольського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в АРК (далі
відповідач) про визнання незаконними
дій працівників ДАІ щодо примусової
евакуації та зберігання автомобіля на
спецмайданчику, визнання незаконним
та скасування п.12 Порядку тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів, затвердженого Постановою КМУ
України № 1102 від 17.12.2008 р. Вимоги
мотивовані тим, що у працівників ДАІ
були відсутні підстави для примусової
евакуації та зберігання автомобіля на
спец майданчику.

У судовому засіданні 19.12.2013р.
позивач наполягав на задоволенні
позову.

Суд, керуючись ст. 22,52, 116 КАС України,
ухвалою від 19.12.2013 р. залучив до

участі у справі в якості другого
відповідача Кабінет Міністрів
України, роз'єднав справу №801/11153/13-а за
позовом ОСОБА_1 до Сімферопольського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в АРК (далі відповідач)
про визнання незаконними дій
працівників ДАІ щодо примусової
евакуації та зберігання автомобіля на
спецмайданчику, визнання незаконним
та скасування п.12 Порядку тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів, затвердженого Постановою КМУ
України № 1102 від 17.12.2008 р. на
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Сімферопольського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в АРК про
визнання незаконними дій працівників
ДАІ що примусової евакуації та
зберігання автомобіля на спец
майданчику, залишивши справі номер №
801/11153/13-а, та адміністративний позов
ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України
про визнання незаконним та скасування
п.12 Порядку тимчасового затримання та
зберігання транспортних засобів,
затвердженого Постановою КМУ України
№ 1102 від 17.12.2008 р., привласнивши справі
номер № 801/11539/13-а, передав до Окружного
адміністративного суду, територіальна
юрисдикція якого поширюється на місто
Київ, адміністративну справу №
801/11539/13-а.

Ухвалою суду від 15.01.2014 р. зупинено
провадження у справі до отримання
відповіді на запит.

На адресу суду 07.02.2014 р. у надійшли
витребувані документи, провадження
по справі було поновлено. Відповідно
до ст. 52 КАС України залучено до участі
у справі в якості другого відповідача
Управління Державтоінспекції ГУ МВС
України в АР Крим( далі ДАІ).

За клопотанням позивача розгляд
справи неодноразово відкладався для
виклику свідків, надання доказів.

У судове засідання 24.02.2014р.
відповідач явку свого представника
не забезпечив, надав додаткові
заперечення, просив продовжити
розгляд справи у відсутності його
представника , позивач наполягав на
задоволенні позову, представник ДАІ
заперечував проти доводів позову
щодо протиправності примусової
евакуації та зберігання автомобіля на
спецмайданчику , не заперечував проти
розгляду справи на підставі залучених
до неї документів. Позивач вважав
можливим продовжити розгляд справи на
підставі залучених до неї документів.

Суд, приймаючи до уваги
клопотання відповідача, вислухавши
думку позивача та представника ДАІ,
керуючись ст. 128 КАС України, ухвалив
продовжити розгляд справи на
підставі залучених до неї документів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши
представників сторін , свідків, суд

ВСТАНОВИВ

У м. Сімферополі 06.06.2013р. на пр.
Перемоги 15 сталась дорожно
транспортна пригода ( далі ДТП) з
участю автомобіля ВАЗ -21063 дер. номер
НОМЕР_4, що належить позивачу.

Нарядом ДПС взводу ДПС ВДАІ
відповідача (далі працівники
відповідача) було встановлено ,що
позивачем вчинено правопорушення ,
передбачено ст. 126 КУАП, а саме
керування автомобілем без поліса
обов'язкового страхування , в
наслідок чого складено протокол про
адміністративне правопорушення,
постанова серія АА2 № 490018 в справі
про адміністративне правопорушення,
відповідно до якої ОСОБА_1 був
притягнутий до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу у
сумі 680 грн.

Працівниками відповідача 06.06.2013р.
складено протокол огляду та
тимчасового затримання
транспортного засобу , відповідно до
якого автомобіля ВАЗ -21063 дер. номер
НОМЕР_4, що належить позивачу, було
тимчасового затримано та переміщено
на спеціальний майданчик.

Ст.19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти на
підстава, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Оцінюючи правомірність дій та
рішень органу владних повноважень, суд
керується критеріями, закріпленими у
ст. 2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури, які
повинен він дотримуватися при
реалізації дискреційних повноважень
владного суб'єкта., встановлюючи чи
прийняті (вчинені) ним рішення (дії) : 1)
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Постановою Кабінету
Міністрів України №1306 від 10.10.2001р.
затверджені Правила дорожнього руху
, п.2.1 яких визначає, що водій
механічного транспортного засобу
повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на
транспортний засіб (для транспортних
засобів Збройних Сил,внутрішніх військ
МВС, Держприкордонслужби,
Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку,
Оперативно-рятувальної служби
цивільного захисту - технічний талон);

в)у разі встановлення на
транспортних засобах проблискових
маячків і (або) спеціальних звукових
сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий
Державтоінспекцією МВС;

г)на маршрутних транспортних
засобах - схему маршруту та розклад
руху; на великовагових і
великогабаритних транспортних засобах
та транспортних засобах, що здійснюють
дорожнє перевезення небезпечних
вантажів, - документацію відповідно до
вимог спеціальних правил;

ґ)поліс (сертифікат) обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Водії, які
відповідно до законодавства
звільняються від обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів на території
України, повинні мати при собі
відповідні підтвердні документи
(посвідчення).

У ст. 126 Кодексу України про
адміністративні правопорушення ( далі
КУАП) в редакцій, яка діяла 06.06.2013р.,
зазначено , що керування транспортним
засобом особою, яка не має при собі або
не пред'явила для перевірки
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційного документа на
транспортний засіб, а у випадках,
передбачених законодавством,
ліцензійної картки на транспортний
засіб, а також поліса (договору)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (страхового сертифіката
"Зелена картка"), тягне за собою
накладення штрафу від двадцяти п'яти до
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.265-2 КУАП ( в
редакція , яка діяла 06.06.2013р.) у разі
наявності підстав вважати, що водієм
вчинено порушення, передбачені
частинами першою, другою, третьою,
четвертою, шостою і сьомою статті 121,
статтями 121-1, 122-5, 126, частинами першою,
другою, третьою і четвертою статті 130,
статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу,
працівник відповідного підрозділу
Міністерства внутрішніх справ України,
що забезпечує безпеку дорожнього руху,
тимчасово затримує транспортний засіб
шляхом блокування або доставляє його
для зберігання на спеціальний
майданчик чи стоянку (якщо розміщення
затриманого транспортного засобу
суттєво перешкоджає дорожньому руху), в
тому числі за допомогою спеціального
автомобіля - евакуатора. Про тимчасове
затримання робиться відповідний запис
у протоколі про адміністративне
правопорушення.

Після тимчасового затримання
транспортного засобу працівник
відповідного підрозділу Міністерства
внутрішніх справ України, що
забезпечує безпеку дорожнього руху,
зобов'язаний надати особі можливість
повідомити про тимчасове затримання
транспортного засобу та своє
місцезнаходження іншу особу за власним
вибором і вжити заходів щодо
повернення автомобіля до місця
постійної дислокації, а також
забороняє експлуатацію транспортного
засобу до усунення несправностей,
виявлених у процесі його огляду, або до
демонтажу спеціальних світлових або
звукових сигнальних пристроїв.

Транспортний засіб може бути тимчасово
затриманий на строк до вирішення
справи про адміністративне
правопорушення, але не більше трьох
днів з моменту такого затримання.

Після закінчення триденного строку
тимчасового затримання транспортного
засобу особа має право звернутися за
отриманням тимчасово затриманого
транспортного засобу. Таке звернення
особи є обов'язковим для його виконання
незалежно від стадії вирішення справи
про адміністративне правопорушення.

За подання такого звернення та
повернення особі тимчасово
затриманого транспортного засобу не
може стягуватися плата.

Як зазначено вище, працівниками
відповідача 06.06.2013р. встановлено
відсутність у позивача полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів , в наслідок чого складено
протокол про адміністративне
правопорушення, постанова серія АА2 №
490018 в справі про адміністративне
правопорушення, відповідно до якої
ОСОБА_1 був притягнутий до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу у сумі 680 грн.

Під час розгляду справи позивач
наполягав на тому,що поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів 06.06.2013р. він залишив вдома .

Незважаючи на вимоги суду, позивач не
надав ані копію полісу, ані
відомостей щодо страхової компанії ,
з який був укладений договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

До матеріалів справи залучена копія
Полісу №АС/3096264 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, в якому
вказано,що договір страхування
укладено 07.06.2013р.

Вивчивши наведені обставини суд
прийшов до висновку, що позивачем
вчинено правопорушення , передбачено
ст. 126 КУАП , а у працівників відповідача
були підстави для тимчасового
затримання транспортного засобу
шляхом блокування або доставляє його
для зберігання на спеціальний
майданчик чи стоянку, як це
встановлено у ст.265-2 КУАП. При цьому
вони мали надати позивачу можливість
вжити заходів щодо повернення
автомобіля до місця постійної
дислокації.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що належний позивачу
автомобіль ВАЗ -21063 дер. номер НОМЕР_4
постійно розміщувався у гаражі, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Судом були допитані свідки ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, яки 06.06.2013р. були викликані для
оформлення документів по ДТП з участю
автомобіля позивача, складали
протокол про адміністративне
правопорушення, постанову серія АА2 №
490018 в справі про адміністративне
правопорушення.

Свідки пояснили,що ними було
встановлено вчинення позивачем
правопорушення, що передбачено ст. 126
КУАП, з причин відсутності можливості
блокувати автомобіль відповідно до
вимог ст. 265-2 КУАП він був
доставлений для зберігання на
спеціальний майданчик за допомогою
спеціального автомобіля - евакуатора.

У судовому засіданні 24.02.2014р. були
допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4, яки
пояснили, що в наслідок ДТП, що
відбулась 06.06.2013р., автомобіль
позивача не втратив можливості рухати
самостійно, був переміщений до
тротуару та не перешкоджав дорожньому
руху. За їх твердженнями працівники
відповідача не звернули увагу на
пояснення відповідача щодо наявності
місця його зберігання у
безпосередньої близькості до місця
ДТП. Свідки також пояснили,що
залишились поза увагою працівників
відповідача прохання позивача надати
йому можливість викликати за
особистий рахунок евакуатор для
доставки автомобіля до гаражу.

Вивчивши наведені обставини, суд
вважає,що працівниками відповідача не
дотримані вимоги ст. 265-2 КУАП щодо
надання позивачу можливість вжити
заходів щодо повернення автомобіля до
місця постійної дислокації.

В силу викладеного , беручи до уваги
встановлений у ст. 8 КАС України
принцип верховенства права , згідно з
яким людина , її права та свободи
визнаються найвищими цінностями та
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави , керуючись тим,що
відповідно до Рішення Конституційного
суду України № 15-рп/2004 від 02.11.2004 р.
справедливість є вирішальним
регулятором суспільних відносин, одним
із вимірів права, суд вважає що права
позивача мають бути захищені шляхом
визнання протиправною бездіяльність
працівників відповідача щодо надання
йому можливості вжити заходів
щодо повернення відповідача до місця
постійної дислокації.

Як зазначено вище, судом встановлено
,що працівниками відповідача 06.06.2013р.
складено протокол огляду та
тимчасового затримання
транспортного засобу , відповідно до
якого автомобіль позивача було
тимчасового затримано та переміщено
на спеціальний майданчик.

В матеріалах справи відсутні докази
порушення відповідачами вимог Порядку
тимчасового затримання та зберігання
транспортних засобів та спеціальних
майданчиках і стоянках ,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №1102 від 17.12.2008р.,
щодо розміщення та зберігання
автомобілі на спецмайданчику.

В силу викладеного, беручи до уваги
встановлення факту затримання
працівниками відповідача 06.06.2013р.
автомобілю відповідача , його
розміщення на спеціальному майданчику
, на думку суду відсутні підстав для
визнання протиправним їх дії по його
збереженню.

Під час судового засідання, яке
відбулось 24.02.2014р. були оголошені
вступна та резолютивна частини
постанови. Відповідно до ст. 163 КАСУ
постанову складено 28.02.2014 р.

Керуючись ст.ст. 160-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною
бездіяльність працівників ДПС
взводу ДПС ДАІ при Сімферопольському
міському управлінні Головного
управління МВС України в АРК щодо
ненадання ОСОБА_1 можливості вжити
заходів щодо повернення автомобіля
ВАЗ -21063 дер. номер НОМЕР_4 до місця
постійної дислокації.

3. В іншій частині позовних вимог -
відмовити у задоволенні позову .

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання повного тексту.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Яковлєв С.В.