Справа № 569/1216/14-а
Суддя: Ковальов І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/1216/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2014 року
Рівненський
міський суд

під головуванням судді - Ковальов І.М.

при секретарі - Жижчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок призначеної
пенсії,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом
до Управління Пенсійного фонду України
в м.Рівне про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок призначеної
пенсії звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач
заявлені позовні вимоги уточнив,
остаточно просить суд його вимоги
задоволити з підстав, викладених в
адміністративному позові та визнати
протиправною відмову Управління
пенсійного фонду України у м.Рівне у
перерахунку та виплаті йому пенсії по
інвалідності, відповідно до ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до довідки № 39 від 12 серпня
2013 року, виданої Публічним акціонерним
товариством «Рівнепасвантажтранс»;
зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в м.Рівне здійснити
перерахунок та виплатити йому
починаючи з 05 вересня 2013 року пенсію по
інвалідності згідно з ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до довідки № 39 від 12 серпня
2013 року, виданої Публічним акціонерним
товариство «Рівнепасвантажтранс».

В судове засідання представник
відповідача УПФ в м.Рівне не з'явився,
однак подав до суду письмові
заперечення на позов у яких просив суд
провести розгляд справи у відсутності
представника УПФ в м.Рівне, у
задоволенні позовних вимог позивачу
відмовити посилаючись на ті обставини,
що Постановою Кабінету Міністрів
України від 23 листопада 2011 року №1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
що набула чинності з 1 січня 2012 року,
затверджено Порядок обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Згідно із зазначеним порядком
пенсії, за бажанням осіб, можуть
призначатися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу в зоні
відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до ст.15 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», видача
довідок про період роботи (служби) по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами та організаціями.

Згідно з пунктом 17 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року №22-1 і
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27 грудня 2005 року за
№1566/11846 довідка про заробітну плату
(дохід) особи видається на підставі
особових рахунків, платіжних
відомостей та інших документів про
нараховану заробітну плату
підприємством, установою чи
організацією, де працювала особа, яка
звертається за пенсією. Якщо такі
підприємства, установи, організації
ліквідовані або припинили своє
існування, то довідки про заробітну
плату видаються правонаступником цих
підприємств, установ чи організацій
або державними архівними установами.

Пунктом 38 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» затвердженого постановою
Правління Пенсійного фонду України від
25 листопада 2005 року №22-1 (зареєстровано
у Міністерстві юстиції України 27
грудня 2005 року за №1566/11846) передбачено,
що орган, який призначає пенсію, має
право перевіряти в необхідних випадках
обґрунтованість видачі документів,
представлених для призначення
(перерахунку) пенсії.

Згідно з роз'ясненнями Міністерства
праці та соціальної політики України
розрахунки з працівниками по оплаті
праці провадяться при наявності табеля
обліку робочого часу (в оригіналі) за
період роботи в зоні відчуження,
завіреного підприємством, установою,
організаціє, що відповідали за
проведення конкретних робіт в зоні
відчуження, чи іншого документу
первинного бухгалтерського обліку,
складеного у рік виконання робіт, який
підтверджує час, місце, тривалість
робочого дня та заробітну плату.

Відповідно до абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 1 постанови Ради
Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10
червня 1986 року №207-7 оплата праці
працівників підприємств, установ та
організацій, відряджених у зону
відчуження для виконання робіт,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС провадилася у ІІІ, ІІ, І
зонах небезпеки у 4-, 3-, 2- кратному
розмірах тарифної ставки понад
середньомісячну заробітну плату, яка
відповідно до чинного законодавства
зберігалась за основним місцем роботи.

Відповідно до постанови
Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС
від 07 травня 1986 року№1531/10-43 премія за
роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у
відповідності з діючими на
підприємствах, установах, організаціях
системи преміювання. Таким чином, якщо
після поїздки працівника в зону
відчуження, проводилось нарахування
премії за період виконання робіт,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС, розмір премії повинен
був визначатися на підставі положення,
що діяло на підприємстві на момент
відрядження. Якщо в положення про
преміювання, що діяли на підприємствах,
в установах, організаціях не вносилися
зміни щодо збільшення розміру премії
за період виконання робіт у зоні
відчуження, відповідно до постанови
Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10
червня 1986 року №207-7, підстав для
включення премії в розмірі 60% в довідку
про заробітну плату, яка видається для
обчислення пенсії, немає.

Слід врахувати, що вахтовий метод
роботи передбачає поїздку на постійне
місце роботи і не вимагає спеціального
оформлення (лист Міністерства праці та
соціальної політики України від 17
листопада 1998 року №20-5841). У даному
випадку, видається наказ на виконання
роботи вахтовим методом з визначенням
терміну виконання робіт та прізвища
осіб, які будуть виконувати роботу
вахтовим методом.

Крім того, при обчисленні збереженої
заробітної плати, враховується оплата
праці за два попередні місяці роботи,
що передувала місяцю, в якому особа
відряджалася для виконання робіт в
зону. Враховуючи зазначене, збережений
заробіток слід обчислювати із
заробітку за липень-серпень 1986 року.

Згідно з постановою ради Міністрів
УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року
№207-7 було передбачено проводити
доплату в розмірі 35% годинної тарифної
ставки (посадового окладу) за кожну
годину роботи в нічний час (з 22 год.
вечора до 6 год. ранку) працівникам
підприємств, установ, організацій, які
виконували роботи, пов'язані з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в
нічний час. Ця доплата провадиться на
підставі стверджуючих документів про
роботу в нічний час.

Отже, довідка про заробітну плату за
роботу в зоні відчуження повинна бути
підтверджена первинними документами
про нарахування та виплату заробітної
плати.

В результаті звірки, проведеної
спеціалістами управління ПФУ м.Рівне в
архівному відділі Рівненського
міськвиконкому, де знаходяться на
збереженні документи ЛТП - 15627 було
встановлено, що згідно відомостей по
нарахуванню заробітної плати за 1986 рік
позивачу було нараховано: за травень 1986
року - 377,82 крб., в тому числі в графі
«премія з фонду матеріального
заохочення» - 187,82 крб. (відпрацьовано 18
робочих днів). При звірці нарахувань
заробітної плати за червень - грудень
місяці 1986 року, доплат за період роботи
в зоні відчуження не відображено.

На підставі викладеного, представник
відповідача просить суд відмовити у
задоволенні адміністративного позову
позивачу.

Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи та подані письмові
докази по справі, суд прийшов до
висновку, що заявлені позовні вимоги
підлягають до задоволення виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що позивач по
справі ОСОБА_1 є ліквідатором наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС першої
категорії, перебуває на обліку та
отримує пенсію в Управління пенсійного
фонду України в м.Рівне.

Пунктами 1,4 пункту 3 Порядку
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету міністрів України від 23
листопада 2011 рок №1210 передбачено, що
цей порядок визначає механізм
обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи, відповідно
до статей 54 і 57 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії за
бажанням осіб можуть призначатися,
виходячи з заробітної плати,
одержуваної за роботу в зоні
відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків; у
разі коли особа пропрацювала в зоні
відчуження менше календарного місяця в
1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може
обчислюватися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу в зоні
відчуження, за весь фактично
відпрацьований час в одному з неповних
календарних місяців роботи протягом
цих років, без додавання суми
заробітної плати за період роботи за
межами зони відчуження. У такому разі,
заробітна плата за весь фактично
відпрацьований час ділиться на число
відпрацьованих днів, а одержана сума
множиться на 25,4. Якщо дні роботи
припали на вхідні і святкові дні
розрахунок заробітної плати
проводиться у такому ж порядку, як і за
роботу у робочі дні, а доплата за
вихідні і святкові дні, нарахована за
фактично відпрацьований час, з
урахуванням установленої кратності
додається до суми обчисленої
заробітної плати.

В урядовій постанові №1210 закладено
принцип осучаснення заробітку за 1986 -
1990 роки, відповідно той же принцип, який
з 2004 року діє в Україні відносно
трудових пенсій. Тобто, розмір пенсій
прив'язаний до заробітку.

Відповідно до ст.15 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», видача
довідок про період роботи (служби) по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами та організаціями.

Як вбачається з довідки №39 від 12
серпня 2013 року, виданої Публічним
акціонерним товариством
«Рівнепасвантажтранс», визначається
розмір заробітної плати позивача за
роботу у зоні відчуження із детальним
описом складових заробітної плати.

Довідка видана на підставі
розрахунку старшого інспектора
територіальної державної інспекції з
питань праці у Рівненській області
Бориса О.І.

Розрахунок проведений у
відповідності із роз'ясненням Мінпраці
України від 24 квітня 1997 року №06-1695.
Даний розрахунок підтверджений в.о
начальника інспекції Карп’юком Н.П.

05 вересня 2013 року позивач звернувся
до Управління пенсійного фонду України
в м.Рівне з заявою про перерахунок
пенсії із урахуванням постанови
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року №1210 згідно довідки
№б/н за вихідним №26 від 04 червня 2013
року, виданою Публічним акціонерним
товариством «Рівнепасвантажтранс».

Листом Управління Пенсійного фонду
України в м.Рівне від 19 вересня 2013 року
№386/13 позивачу було відмовлено у
перерахунку пенсії по інвалідності у
зв'язку з тим, що первинні документи, що
підтверджують факт участі позивача в
роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС та
документи, які б свідчили про
нарахування заробітної плати в
підвищених розмірах на державному
зберіганні не знаходяться.

Суд вважає дії Управління пенсійного
фонду України в м.Рівне неправомірними
виходячи з наступного.

Відомості про встановлення умов і
розмірів оплати праці та умов їхнього
запровадження по конкретних особах
повинні мати, а отже і надавати,
виключно підприємства, де працювали ці
особи, або їх правонаступники.

Наказом Головного архівного
управління при КМУ від 20 липня 1998 року
№41 затверджено перелік типових
документів, що утворюються в
діяльності органів державної влади та
місцевого самоврядування, інших
підприємств, установ та організацій, із
зазначенням строків зберігання
документів, у відповідності до якого,
первинні документи та додатки до них,
що фіксують факт виконання
господарських операцій і є підставою
для записів у реєстрах бухгалтерського
обліку та податкових записах (касові,
банківські документи, повідомлення
банків і переказні вимоги, виписки
банків, наряди на роботу, табелі, акти
про приймання, здавання і списання
майна і матеріалів, квитанцій і
накладні з обліку товарно-матеріальних
цінностей, авансові звіти та інші) -
строк зберігання 3 роки.

Враховуючи вищевикладене, позивач та
підприємство, на якому він працював, не
мають можливості надати первинні
документи, що свідчать про нарахування
підвищеної заробітної плати за роботу
в зоні відчуження в період з 25 травня 1986
року по 27 травня 1986 року в зв'язку з тим,
що зберігати їх підприємство не було
зобов'язане більше 3 років.

Перерахунок пенсії здійснюється за
документами, які знаходяться в
пенсійній справі, за наявності довідки
про заробіток за роботу в зоні
відчуження.

УПФ в м.Рівне зазначає, що дана
довідка не відповідає первинним
документам, хоча вона видана
відповідно до розрахунку, який не
скасований і сумніватись у його
достовірності немає підстав,
проведеного згідно діючих у період з 25
травня 1986 року по 27 травня 1986 року
нормативних актів, коли позивач був
відряджений в зону відчуження:
Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної
Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС
«Про умови оплати праці і
матеріального забезпечення
працівників підприємств і організацій
зони Чорнобильської АЕС» від 07 травня
1986 року №524-156; Постанови державного
комітету СРСР по праці і соціальним
питанням і Секретаріату Всесоюзної
Центральної ради професійних спілок
від 07 травня 1986 року №153/10-43; Постанови
ради міністрів Української РСР від 08
травня 1986 року №168-5; Постанови Ради
Міністрів Української СРСР і
Всезоюзної Центральної Ради
професійних спілок від 05 червня 1986 року
№665-195; Постанови Ради міністрів
Української РСР і Української
республіканської ради професійних
спілок від 10 червня 1986 року №207-7.

Перелічені акти законодавства мали
відповідні ознаки втаємничення, що і
призвело до неналежного розрахунку
заробітної плати за роботу в зоні
відчуження.

Відповідно до ст.3 Закону України
«Про правонаступництво» від 12 вересня
1991 року№1543 та інші акти Української
РСР діють на території України,
оскільки вони не суперечать законам
України, ухваленим після проголошення
незалежності України.

А тому, порядок та умови оплати праці
осіб, які приймали участь в ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 - 1987 роках,
окрім перелічених, іншими нормативними
актами не передбачені і отже, вони є
діючими на цей час.

Відповідно до роз'яснення
Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС
від 5 жовтня 1973 року №13/30, затвердженого
постановою держкомпраці СРСР і
Секретаріату ВЦРПС від 5 жовтня 1973 року
№266/30 робітникам, яким годинні тарифні
ставки за основним місцем робот були
встановлені при 7 (8) годинному робочому
дні, перерахунок тарифних ставок на 6
годинний робочий день провадився таким
чином: відповідна годинна тарифна
ставка при 7 (8) годинному робочому дні
множилася на середню тривалість
робочого часу в годинах за місяць (173,1
год.), а одержаний результат ділився на
середню тривалість робочого часу за
місяць при 6 годинному робочому дні (152,5
год.).

Відповідно до абзацу 4 підпункту 1
пункту 1 постанови ради Міністрів УРСР
і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7
оплата праці працівників підприємств,
установ та організацій, відряджених у
зону відчуження для виконання робіт,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС провадилася у ІІ, ІІ, І
зонах небезпеки у 4,3,2 кратному розмірах
тарифної ставки понад середньомісячну
заробітну плату, яка відповідно до
чинного законодавства зберігалась за
основним місцем роботи.

Визначення середнього показника
кратності проводилось відповідно до
листа Міністерства соціального
захисту населення України 24 квітня 1997
року №06-1635.

Якщо працівник на протязі робочого
дня виконував роботи у різних зонах
небезпеки і неможливо виділити
хронологічний порядок виконання робіт
по конкретній зоні, для розрахунку
оплати застосовується середній
показник кратності (СПК), який
визначається шляхом ділення суми
годинно-кратності по зонах небезпеки
на тривалість роботи в зонах
відчуження: СПК = (/Т1 х К1/ + /Т2 х К2/ + /Т3 х
К3/ + /Т4 К4/) : (Т1 + Т2 + Т3 + Т4), де Т1, Т2, Т3, Т4 -
тривалість роботи відповідно у 3,2,1,
зоні і зоні особливого контролю; К1, К2,
К3, К4 - кратність оплати праці у 3,2Ю1 зоні
і зоні особливого контролю.

Оскільки Постановою держкомпраці
СРСР та секретаріату ВЦРПС від 07 травня
1986 року №153/10-43 визначено норму
робочого часу у зоні відчуження
протягом дня у шість годин, а фактично
позивач виконував роботи за режимом
9-ти годинного робочого дня, різниця
являє собою надурочний час, який в
розумінні статті 106 КЗпП України
підлягає оплаті за перші дві години в
полуторному розмірі, за наступні
години в подвійному розмірі.

Оплата праці в зоні відчуження у
святкові дні та вихідні дні
провадилась за правилами статті 107 КЗпП
України за фактично відпрацьовані у
святковий чи вихідний день години, із
застосуванням показників кратності:
відрядникам - за подвійними відрядними
розцінками; працівникам, праця яких
оплачується за годинними або денним
ставками, - у розмірі подвійної
годинної або денної ставки;
працівникам, які одержують місячний
оклад (наприклад лікарям) у розмірі
одинарної годинної або денної ставки
зверх окладу, якщо робота провадилась в
межах місячної норми робочого часу, і в
розмірі подвійної годинної або денної
ставки зверх окладу, якщо робота
провадилася понад місячну норму.

Відповідно до ст.ст.67, 68 КЗпП
Української РСР загальним вихідним
днем є неділя. На підприємствах, де
робота не може бути перервана в
загальний вихідний день у зв'язку з
необхідністю обслуговування населення
(магазини, підприємства побутового
обслуговування і інші), вихідні дні
встановлювалися місцевими радами
народних депутатів.

Відповідно до постанови
Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС
від 7 травня 1986 року №153/10-43 премія за
роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у
відповідності з діючими на
підприємстві системами преміювання.
Встановлені граничні розміри премій
було дозволено підвищувати до 60%
тарифної ставки (окладу) на місяць.

Додаткова оплата праці в зоні
відчуження в нічні години постановою
ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10
червня 1986 року №207-7 встановлена за
кожну годину роботи в нічний час в
розмірі 35% тарифної ставки.

Станом на час розгляду справи в суді,
довідка №39 від 12 серпня 2013 року, видана
ПАТ «Рівнепасвантажтранс» щодо
розрахунку оплати праці позивача в
зоні відчуження відповідає вимогам,
встановленим щодо видачі таких
довідок, не скасована, не визнана
недійсною, розрахунок підтверджений
відповідними посадовими особами,
відповідальність за достовірність
таких довідок несе орган, який видав
таку довідку.

Інших доказів, які б підтверджували
недостовірність вищевказаної довідки,
відповідачем у відповіді не надано,
відсутні будь-які судові рішення про
скасування цієї довідки чи визнання її
недійсною, а тому зазначена довідка
відповідає фактичним нарахуванням.

Таким чином, вбачається, що право
позивача на перерахунок пенсії згідно
з Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не було реалізоване через
відмову відповідача у її перерахунку.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», перерахунок
призначеної пенсії, крім випадків,
передбачених частиною 1 ст.35, ч.2 ст.38, ч.3
ст.42, ч.5 ст.48 Закону, провадиться у разі
виникнення права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано після 15
числа.

Оскільки позивач подав заяву про
перерахунок пенсії по інвалідності 05
вересня 2013 року, відмову отримав 19
вересня 2013 року, відтак право на
перерахунок зазначеної пенсії він має
з 05 вересня 2013 року.

Враховуючи вищевикладені обставини
у їх сукупності, а також те, що в
судовому засіданні позивач заявлені
ними позовні вимоги довів, а
представник відповідача їх не
спростував, тому позовні вимоги
підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.11,17,18,71,160,161,162,183-2,186
КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати протиправною відмову
Управління пенсійного фонду України у
м.Рівне у перерахунку та виплаті ОСОБА_1
пенсії по інвалідності, відповідно до
ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», відповідно до довідки № 39
від 12 серпня 2013 року,виданої ПАТ
«Рівнепасвантажтранс».

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в м.Рівне здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
починаючи з 05 вересня 2013 року пенсію по
інвалідності згідно з ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до довідки № 39 від 12 серпня
2013 року, виданої Публічним акціонерним
товариство «Рівнепасвантажтранс».

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку сторонами, а
також іншими особами у зв'язку з тим, що
суд вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з
моменту отримання копії постанови до
Житомирського апеляцiйного
адміністративного суду через
Рiвненський мiський суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Головуючий :