Справа № 2а/0270/1967/11
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/68071/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Вінниці

на постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 18.05.2011

та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 21.09.2011

у справі № 2а/0270/1967/11

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
«Поділляагротранс»до1. Державної
податкової інспекції у м. Вінниці 2.
Головного управління Державного
казначейства України у Вінницькій
областіпровизнання протиправним
податкового
повідомлення-рішенняВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Поділляагротранс»
(далі по тексту - позивач, ТОВ
«Поділляагротранс») звернулось до
Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Вінниці (далі по тексту - відповідач-1,
ДПІ у м. Вінниці) та Головного
управління Державного казначейства
України у Вінницькій області (далі по
тексту - відповідач-2, ГУДКУ Вінницькій
області) про визнання протиправним
податкового повідомлення-рішення.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 18.05.2011, яка
залишена без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 21.09.2011, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач-1
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій про
задоволення позову та прийняти нове
рішення, яким в позові відмовити,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 08.09.2010 відповідачем-1
проведено документальну невиїзну
(камеральну) перевірку податкової
декларації з податку на додану
вартість ТОВ «Поділляагротранс»,
поданої за липень 2010 року, за
результатами якої складений акт №
1274/15/212 від 08.09.2010, яким встановлено
порушено пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість».

На підставі акту перевірки
відповідачем-1 14.09.2010 прийнято
податкове повідомлення-рішення №
/0, яким встановлено завищення
бюджетного відшкодування в сумі 299868,00
грн., а отже відмовлено у поверненні
вказаної суми бюджетного
відшкодування позивачу.

Суди попередніх інстанцій, при
ухваленні рішень, виходили з того, що
оскільки позивачем було ініційовано
проведення позапланової виїзної
перевірки сум заявленого бюджетного
відшкодування, проте податковим
органом проігноровано таке звернення,
а також те, що ДПІ у м. Вінниці всупереч
нормам законодавства не направлено
органу державного казначейства
висновок про відшкодування сум
бюджетного відшкодування, податкове
повідомлення-рішення № /0 від
14.09.2010 є незаконним, а отже, підлягає
скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій виходячи з наступного.

Так, ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» (чинна на момент
виникнення спірних правовідносин)
визначала порядок обчислення і сплати
податку на додану вартість. Підпунктом
7.7.1 п. 7.7 цієї статті встановлено, що
суми податку, які підлягають сплаті до
бюджету або відшкодуванню з бюджету,
визначаються як різниця між загальною
сумою податкових зобов'язань, що
виникли у зв'язку з будь-яким продажем
товарів протягом звітного періоду, та
сумою податкового кредиту звітного
періоду.

Відповідно до приписів абзацу першого
пп. 7.7.3 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» у разі,
коли за результатами звітного періоду
сума, визначена згідно з пп. 7.7.1 п. 7.7 ст.
7, має від'ємне значення, така сума
підлягає відшкодуванню платнику
податку з Державного бюджету України
протягом місяця, наступного після
подачі декларації. Підставою для
отримання відшкодування є дані тільки
податкової декларації за звітний
період.

Згідно з абз. 5 пп. 7.7.3 п. 7.7 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» платник податку має право у
будь-який момент після виникнення
бюджетної заборгованості звернутися
до суду з позовом про стягнення коштів
з Державного бюджету України.

Крім того, відповідно до пп. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» протягом 30 днів, наступних за
днем отримання податкової декларації,
податковий орган проводить
документальну невиїзну перевірку
(камеральну) заявлених у ній даних. За
наявності достатніх підстав вважати,
що розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право протягом такого ж строку
провести позапланову виїзну перевірку
(документальну) платника для
визначення достовірності нарахування
такого бюджетного відшкодування.

Визначення поняття «камеральна
перевірка» міститься у пп. 4.2.2 ст. 4.2 ст. 4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», а саме: камеральною
вважається перевірка, яка проводиться
контролюючим органом виключно на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях, без проведення
будь-яких інших видів перевірок
платника податків.

Судами попередніх інстанцій вірно
зазначено, що висновки відповідача-1
щодо обов'язку платника податків
подавати завірені копії первинних
документів, що підтверджують право на
отримання бюджетного відшкодування
під час проведення камеральної
перевірки, оскільки для дослідження
первинних бухгалтерських документів
пп. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість»
передбачено проведення виїзної
позапланової перевірки, є
неправомірними.

Відтак, оскільки відповідачем-1
неправомірно зменшено суми бюджетного
відшкодування за липень 2010 року, суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про
відшкодування задекларованих сум ПДВ.

Згідно з п. 4.2 Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
ДПА України від 10.08.2005 № 327, акт
невиїзної документальної, виїзної
планової чи позапланової перевірок
складається у двох примірниках та
підписується протягом 5-ти робочих днів
з дня, наступного за днем закінчення
установленого для проведення
перевірки строку (для суб'єктів малого
підприємництва - протягом 3-х робочих
днів, а для суб'єктів господарювання,
які мають філії та перебувають на
консолідованій сплаті, - протягом 10-ти
робочих днів). Строк складання акту
перевірки не зараховується до строку
проведення перевірки з урахуванням
його продовження, встановленого
законом.)

Відповідно до п. 4.3 Порядку підписання
акта виїзної планової чи позапланової
перевірок посадовими особами суб'єкта
господарювання та посадовими особами
органу державної податкової служби,
які здійснювали перевірку,
здійснюється за місцезнаходженням
платника податків, а у разі здійснення
невиїзних документальних перевірок, - у
приміщенні органу державної
податкової служби, куди посадові особи
суб'єкта господарювання письмово
запрошуються для підписання акта до
закінчення строку, передбаченого у
пункті 4.2 цього розділу.

За приписами п. 4.4 Порядку у разі
незгоди посадових осіб із висновками
перевірки чи фактами та даними,
викладеними в акті перевірки, суб'єкт
господарювання має право протягом
трьох робочих днів з дня, наступного за
днем отримання примірника акта
перевірки подати до органу державної
податкової служби заперечення до акта
перевірки.

Органи державної податкової служби
розглядають заперечення протягом
трьох робочих днів з дня, наступного за
днем їх надходження та про результати
розгляду письмово повідомляють
суб'єкта господарювання.

Проте, як з'ясовано судами попередніх
інстанцій, відповідачем-1 не було
надіслано на адресу позивача акту
перевірки безпосередньо після його
складення та жодним іншим чином не
повідомлено про результати перевірки,
що позбавило можливості останнього
скористатись своїм правом на подання
заперечень на акт перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, акт камеральної
перевірки позивачем отриманий 15.04.2011.

Крім того, судами з'ясовано, що рішення
про проведення позапланової виїзної
перевірки податковим органом не
приймалось, відтак право платника на
бюджетне відшкодування виникло у
жовтні 2010 року. Крім того, позивач
звертався до ДПІ у м. Вінниці із листом
від 23.12.2010 про ініціювання проведення
позапланової перевірки та
інформування його про результати
камеральної перевірки.

Згідно з порядком бюджетного
відшкодування, передбаченого пп. 7.7.6 п.
7.7 ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» орган державного
казначейства надає платнику податку
зазначену у ній суму бюджетного
відшкодування шляхом перерахування
коштів з бюджетного рахунку на
поточний банківський рахунок платника
податку в обслуговуючому банку
протягом п'яти операційних днів після
отримання висновку податкового органу.

Відповідно до абз. 2 пп. 7.7.8 п. 7.7 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження податковий орган протягом
п'яти робочих днів, наступних за днем
отримання відповідного рішення,
зобов'язаний надати органу державного
казначейства висновок із зазначенням
суми податку, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Таким чином, в разі, коли податковий
орган в установлений законом строк не
надає відповідного висновку органу
державного казначейства, платник
податку має право скористатись правом
на судове оскарження бездіяльності
шляхом звернення із позовом про
стягнення відповідної суми коштів із
Державного бюджету.

Аналогічний спосіб захисту слід
використовувати в разі безпідставної
відмови платнику податку у бюджетному
відшкодуванні.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Вінниці відхилити.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 18.05.2011 та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 21.09.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І.
СтепашкоСудді(підпис)С.Е.Острович
(підпис)М.О. Федоров