Справа № 824/2674/13-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/2674/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Бондарюка
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної реєстраційної служби
України на постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 13
січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Державної реєстраційної
служби України про скасування рішення
та зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови Чернівецького
окружного адміністративного суду від 13
січня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись при цьому на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не
з'явились. Про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Представник відповідача у своїй
апеляційній скарзі просив суд
розглянути справу за його відсутності.

17 лютого 2014 року на адресу суду
надійшли письмові заперечення на
апеляційну скаргу від позивачів.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь сторін в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо можливості апеляційного розгляду
справи в порядку письмового
провадження у відповідності до пункту 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1
статті 41 КАС України у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, під час судового
розгляду повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а постанову
суду першої інстанції - скасувати, з
прийняттям нової постанови про
часткове задоволення позовних вимог, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 1
червня 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали
заяву до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у
Чернівецької області, в якій просили
зареєструвати право спільної сумісної
власності на підвал ХІ площею 19,1 кв.м.
по вул. Кобилянській в м. Чернівці за
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ВАТ НАСК "Оранта"
в особі Чернівецької обласної дирекції
ВАТ НАСК "Оранта".

3 липня 2013 року Рудницька Тетяна
Анатоліївна в інтересах НАСК "Оранта",
що діяла на підставі довіреності, серія
і номер: 08-03-29/150-13, виданої 15.05.2013р. НАСК
"Оранта", подала заяву до Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
Чернівецької області про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, до
зазначеної заяви додано ряд
документів, що підтверджується карткою
прийому заяви №3602238.

Рішенням №4241582 від 23 липня 2013 року
державний реєстратор прав на нерухоме
майно Гуляєв Олексій Олександрович,
Державна реєстраційна служба України,
розглянувши заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень,
прийняту 03.07.2013 року, яку подала
Рудницька Тетяна Анатоліївна, що діє на
підставі довіреності, серія і номер:
08-03-29/150-13, відмовив у державній
реєстрації права власності форма
власності: приватна, спільна сумісна на
нежитлове приміщення, що розташоване
Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця
Кобилянської Ольги, будинок №30, за
суб'єктом: відкрите акціонерне
товариство Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта", ОСОБА_2,
ОСОБА_3.

Позивачі непогоджучись із даною
відмовою звернулись до суду з
відповідними позовними вимогами.

Суд першої інстанції приймаючи рішення
про задовлення позовних вимог в
повному обсязі виходив з його
обгрунтованості.

Колегія суддів повністю погоджується з
позицією Чернівецького окружного
адміністративного суду щодо визнання
протиправним та скасування рішення про
відмову у державній реєстрації прав
№4241582 від 23 липня 2013 року виходячи з
наступного.

Спірні правовідносини, що виникли
врегульовано нормами Конституції
України, Цивільного кодексу України,
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004
року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV), Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 року № 703.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: -договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; -
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; - свідоцтв про право
власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; -
рішень судів, що набрали законної сили;
- інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Орган державної реєстрації прав
проводить державну реєстрацію прав та
їх обтяжень або відмовляє у їх
реєстрації (п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1952-IV).

Водночас, в ч. 1 ст. 24 Закону №1952,
визначений вичерпаний перелік
правових підстав для відмови у
державній реєстрації прав, до яких
зокрема належать: - заявлене право не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; - нерухоме
майно або більша за площею його частина
перебуває в іншому реєстраційному
(кадастровому) окрузі; - із заявою про
державну реєстрацію звернулася особа,
яка відповідно до цього Закону не може
бути суб'єктом права власності на даний
об'єкт нерухомого майна або
представником такого суб'єкта; - подані
документи не відповідають вимогам,
установленим цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами, або не
дають змоги установити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують; - заяву про державну
реєстрацію права власності відповідно
до правочину про відчуження нерухомого
майна було подано після державної
реєстрації обмежень, вчинених щодо
цього майна; - заявлене право власності
або інше речове право вже
зареєстроване.

Як вірно встанолено судом першої
інстанції та перевірено при
апеляційному розгляді, позивачами при
зверненні до державного реєстратора
окрім інших необхідних документів
поданих згідно картки прийому заяви
№3602238, було також подано рішення
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 14 вересня 2011 року, яке на
час звернення до реєстратора та
розгляду адміністративного позову
набрало законної сили відповідно до
рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 14 грудня 2011
року, зокрема в частині, що стосується
спільної сумісної власності
співвласників квартир
будинковолодіння №30 по вул.
О.Кобилянської в м.Чернівці.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Виходячи зі змісту даної норми, можна
дійти до висновку, що відповідач
приймаючи рішення про відмову у
державній реєстрації прав на підставі
п.4 ч.1 ст.24 Закону №1952 діяв всупереч
критеріїв, визначених ч.3 ст.2 КАС
України, оскільки спірне рішення
прийняте: не обґрунтовано, тобто без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення; не
розсудливо; та без урахування права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, а тому таке рішення є
протиправним підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
відповідач, відмовляючи позивачам в
реєстрації нерухомого майна, діяв
протиправно чим порушив їх право на
таку реєстрацію, оскільки ними було
вичерпано усі можливі заходи визначені
законодавством, які дають можливість
захистити свої права та інтереси.

Однак, визначаючись відносно позовної
вимоги позивачів, яка стосується
зобов'язання Державної реєстраційної
служби України зареєструвати право
спільної сумісної власності, колегія
суддів прийшла до висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Так, статтею 162 КАС України, визначено
повноваження суду при вирішенні
справи, зокрема ч. 2 вказаної статті
передбачено, що у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії. Таку
постанову суд приймає у справах, в яких
позивач оскаржує протиправні дії
відповідача.

При цьому, суд повинен зазначити, яку
саме дію має вчинити відповідач, але не
може втручатися в його компетенцію,
тому що суд не може підміняти державний
орган, рішення, дії або бездіяльність
якого оскаржуються, приймати замість
нього рішення, яке визнається
протиправним, інше рішення, яке б
відповідало закону, та давати вказівки,
які б свідчили про вирішення питань,
які належать до компетенції такого
суб'єкта владних повноважень.

Отже, вирішення питання щодо
зобов'язання відповідача
зареєструвати право спільної сумісної
власності на підвал ХІ площею 19,1 кв.м. в
будинку №30 по вул.О.Кобилянської в
м.Чернівці за ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ВАТ НАСК "Оранта" в Особі Чернівецької
обласної дирекції ВАТ НАСК "Оранта" не
відноситься до компетенції
адміністративного суду, оскільки суд
може лише дати оцінку, в даному випадку,
діям суб'єкта владних повноважень.

Зважаючи на викладене, з метою
належного захисту прав позивачів, суд
вважає за необхідне в цій частині
зобов'язати Державну реєстраційну
службу України вирішити питання щодо
права реєстрації спільної сумісної
власності на підвал ХІ площею 19,1 кв.м. в
будинку №30 по вул.О.Кобилянської в
м.Чернівці за ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ВАТ НАСК "Оранта" в Особі Чернівецької
обласної дирекції ВАТ НАСК "Оранта",
виходячи із обставин, встановлених
рішеннями судів та на підставі діючого
законодавства з вказаних питань.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Однак, відповідачем під час розгляду
справи в суді не надано, жодного
належного та допустиного доказу, який
би підтверджував правомірність його
рішення.

Згідно з п.1, п.4 ч.1 ст.202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, а також, порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

За змістом ч. 2 ст. 159 КАС України,
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів прийшла до висновку, що суд
першої інстанції, ухвалюючи рішення
від 13 січня 2014 року, неповно з'ясував
обставини справи та допустив порушення
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, а
відтак, дана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної
реєстраційної служби України
задовольнити частково .

Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державної
реєстраційної служби України про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про відмову у державній
реєстрації прав №4241582 від 23 липня 2013
року.

Зобов'язати Державну реєстраційну
службу України вирішити питання щодо
права реєстрації спільної сумісної
власності на підвал ХІ площею 19,1 кв.м. в
будинку №30 по вул.О.Кобилянської в
м.Чернівці за ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ВАТ НАСК "Оранта" в Особі Чернівецької
обласної дирекції ВАТ НАСК "Оранта",
згідно чинного законодавства.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.