Справа № 826/17772/13-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Епель О.В.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мако дизайн» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28 листопада 2013 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мако
дизайн» до Інспекції Державного
архітектурно - будівельного контролю м.
Києва про скасування постанови від
24.10.2013 року №476/13,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
адміністративним позовом до Інспекції
Державного архітектурно - будівельного
контролю м. Києва про скасування
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 24.10.2013 року №476/13.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
листопада 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу з підстав порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
листопада 2013 року та ухвалити нове
судове рішення про задоволення позову.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України не перешкоджає судовому
розгляду справи. У зв'язку з цим,
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
посадовою особою відповідача
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил ТОВ
«Розвиток та традиції українського
мистецтва» (замовник), ТОВ «Мако
трейдинг» (генпідрядна організація),
ТОВ «Мако дизайн» (проектна
організація); назва та
місцезнаходження об'єкта будівництва:
реконструкція нежитлового будинку під
офтальмологічний центр діагностики,
лікування, профілактики по вул. Крутий
узвіз, 3-А (літера «Б») у Печерському
районі м. Києва; за наслідками
перевірки складено акт від 11.10.2013 року.

Згідно акту перевірку, за результатами
аналізу документів, які були надані
замовником будівництва встановлено, що
проектна документація розроблена ТОВ
«Мако Дизайн» з відхиленням від
містобудівних умов та обмежень
забудови земельної ділянки, наданої
Київською міською державною
адміністрацією департаментом
містобудування та архітектури від
13.03.2013 року №3026/012/009-13, а саме: проектом
передбачено збільшення площі забудови,
що суперечить п. 2 містобудівних умов та
обмежень; в проекті відсутні заходи
щодо захисту прилеглих споруд від
руйнації, які передбачені
містобудівними умовами та обмеженнями.
Крім того, містобудівними умовами та
обмеженнями передбачено розробити
заходи щодо створення безперешкодного
життєвого середовища для осіб з
обмеженими фізичними можливостями, але
в проекті вказані заходи відсутні.
Зазначене призвело до порушення ч. 1 ст.
31 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», ст. 26 Закону
України «Про архітектурну діяльність»,
абз. 2 ст. 5 Закону України «Про основи
містобудування» та п. 4.3 ДБН А.2.2-3-2012
«Склад та зміст проектної документації
на будівництво», ДБН В.2.2-17:2006 «Будинки і
споруди. Доступність будинків і споруд
для маломобільних груп населення».

На підставі акту перевірки 11 жовтня 2013
року відповідачем складено припис про
усунення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил б/н,
яким від позивача вимагається усунути
виявлені порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності у відповідності до вимог
чинного законодавства до 10.11.2013 року.

24.10.2013 року відповідачем на підставі
акту перевірки винесено постанову
№476/13, якою за порушення виявлені
порушення позивача визнано винним у
вчиненні правопорушення, що
передбачено ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», та вирішено накласти
штраф у розмірі 103230,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погоджується колегія
суддів, виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Київською міською державною
адміністрацією департаментом
містобудування та архітектури
замовнику - ТОВ «Розвиток та традиції
українського мистецтва» видані
містобудівні умови та обмеження
забудови земельної ділянки від 13.03.2013
року №3026/012/009-13, в яких заборонено
здійснювати збільшення існуючої площі
забудови (п. 2). Пунктом 5 вказаних
містобудівних умов та обмежень
передбачений обов'язок щодо:

- розроблення заходів щодо
створення безперешкодного життєвого
середовища для осіб з обмеженими
можливостями та інших маломобільних
груп населення, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 29.07.2009 року №784;

- розроблення заходів щодо захисту
прилеглих будинків і споруд від
руйнації, забезпечення їх стійкості
при реконструкції та виконання
технічного обстеження будинків і
споруд, які прилягають до об'єкта і
знаходиться в зоні впливу будівельно -
монтажних робот, з доданням
відповідних технічних висновків у
складі проектної документації.

Відповідно до положень статті 29 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» основними
складовими вихідних даних є, зокрема,
містобудівні умови та обмеження.
Містобудівні умови та обмеження
надаються відповідними спеціально
уповноваженими органами
містобудування та архітектури на
безоплатній основі.

Відповідно до пункту 1.2 Порядку надання
містобудівних умов та обмежень
забудови земельної ділянки, їх склад та
зміст, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 07.07.2011 року
№109 (зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 22 липня 2011 р. за N 912/19650)
містобудівні умови та обмеження
забудови земельної ділянки (далі -
містобудівні умови та обмеження) -
документ, що містить комплекс
планувальних та архітектурних вимог до
проектування і будівництва щодо
поверховості та щільності забудови
земельної ділянки, відступів будинків
і споруд від червоних ліній, меж
земельної ділянки, її благоустрою та
озеленення, інші вимоги до об'єктів
будівництва, встановлені
законодавством та містобудівною
документацією.

Відповідно до пункту 2.1 вказаного
Порядку містобудівні умови та
обмеження є основною складовою
вихідних даних.

Частиною першою статті 31 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
передбачено, що проектна документація
на будівництво об'єктів розробляється
у порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування, з
урахуванням вимог містобудівної
документації та вихідних даних і
дотриманням вимог законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил та затверджується замовником.

Згідно частини другої статті 26 Закону
України «Про архітектурну діяльність»
проектна організація, яка розробляла
проектну документацію, а також
головний архітектор та головний
інженер проекту несуть
відповідальність за відповідність
проектної документації вихідним даним
на проектування, вимогам державних
стандартів, норм і правил.

Як вбачається з матеріалів справи,
встановлено судом та не заперечується
позивачем, проектною документацією, що
розроблена позивачем, передбачено
збільшення площі забудови, що
суперечить п. 2 містобудівних умов та
обмежень. Також, в проекті відсутні
заходи щодо захисту прилеглих будинків
і споруд від руйнації, які передбачені
містобудівними умовами та обмеженнями.

Разом з тим, з метою вдосконалення
нормативно-правової бази України у
галузі будівництва з питань
проектування та реконструкції
житлових і громадських будинків та
споруд та на підставі рішення
науково-технічної ради Мінбуду «Про
проект державних будівельних норм
"Проектування цивільних будинків і
споруд з урахуванням вимог людей з
обмеженими фізичними можливостями»
від 18 травня 2006 року №48 наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово - комунального господарства
України від 02 листопада 2006 року №362
затверджено з наданням чинності з 1
травня 2007 року ДБН 8.2.2-17:2006 «Будинки і
споруди. Доступність будинків і споруд
для маломобільних груп населення»,
розроблені ВАТ «КиївЗНДІЕП».

Пунктом 4.1 та 4.2 ДБН В.2.2-17:2006
передбачено, що при проектуванні та
реконструкції громадських і житлових
будинків слід передбачати для
інвалідів і громадян інших
маломобільних груп населення (далі -
МГН) умови життєдіяльності, однакові з
рештою категорій населення. Перелік
об'єктів, доступних для інвалідів і
інших маломобільних груп населення,
розрахункова кількість і категорія
інвалідів, а також група мобільності
МГН (додаток А, таблиця А.1)

встановлюються у завданні на
проектування. Пунктом 6 вказаних ДБН
передбачені загальні вимоги до
будинків та споруд.

Згідно матеріалів проектної
документації, в останній зазначено, що
проектом розроблені заходи для осіб з
обмеженими фізичними можливостями, а
саме: передбачено влаштування пандусів
з подвійними поручнями (для
користування інвалідами на кріслах -
колясках), відповідний тамбур та
коридори, ліфт з можливістю заїзду
колясок та інше; на другому поверсі
запроектовано санвузол для інвалідів.

Колегія суддів вважає, що в проекті
здійснено загальне посилання лише на
перелік об'єктів, доступних для
інвалідів і інших малообільних груп
населення; відсутня розрахункова
кількість і категорія інвалідів, та
інші вимоги, що передбачені в пункті 6
ДБН В.2.2-17:2006.

Відповідно до абзацу першого частини
першої статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
суб'єкти містобудування, які
здійснюють проектування об'єктів,
експертизу проектів будівництва,
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за передачу замовнику проектної
документації для виконання
будівельних робіт на об'єкті
будівництва, розробленої з порушенням
вимог законодавства, містобудівної
документації, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, у тому числі за нестворення
безперешкодного життєвого середовища
для осіб з обмеженими фізичними
можливостями та інших маломобільних
груп населення, незабезпечення
приладами обліку води і теплової
енергії, а також за заниження категорії
складності об'єкта будівництва, а саме,
проектна організація - у розмірі
дев'яноста мінімальних заробітних
плат.

За таких обставин, оскільки проектна
документація, що розроблена позивачем
як проектною організацією, розроблена
с порушенням вимог вихідних даних,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано визнав
правомірною постановою про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 24.10.2013
року №476/13 та відмовив у задоволенні
позову.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мако
дизайн» залишити без задоволення,
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28 листопада 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
24.02.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.В. Епель

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Епель О.В.

Федотов І.В.