Справа № 815/745/14
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/745/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.

за участю секретаря Музики
І.О.

сторін:

представника позивача : ОСОБА_1
(за довіреністю)

представника відповідача:
Петровського В.В. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі справу за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до
Білгород-Дністровської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов
адміністративний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_3 до
Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області, за
результатом якого позивач просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області від
21.01.2013 року № , податкове
повідомлення-рішення
Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області від
20.01.2014 року № , обґрунтовуючи
заявлені позовні вимоги наступними
доводами.

Як зазначає позивач, в період з
12.12.2012 року по 25.12.2012 року,
Білгород-Дністровською ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області
проведено планову виїзну
документальну перевірку дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства при оподаткуванні ФОП
ОСОБА_3, за період з 01 липня 2010 року по 31
грудня 2011 року, про що було складено акт
перевірки від 10.01.2013 року №
50/17-01/НОМЕР_2.

За результатом перевірки, на
підставі податкового повідомлення -
рішення від 21.01.2013 року №
позивачу було нараховано суми податку
на додану вартість на суму 20 177,56 грн. та
штрафні санкції на суму 5 894, 39 грн.

В період з 16.12.2013 року по 25.12.2013
року, податковим органом проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства при оподаткуванні ФОП
ОСОБА_3, за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012
року, про що було складено акт
перевірки від 08.01.2014 року № 1/17-01/НОМЕР_2.

За результатами зазначеної
перевірки, на підставі податкового
повідомлення - рішення від 20.01.2014 року
№ , позивачу були нараховані суми
податку на додану вартість на суму 40 230,
96 грн. та штрафні санкції на суму 32 355, 48
грн.

Позивач зазначає, що підставами
для прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень стали висновки
податкового органу про порушення
позивачем вимог п.181.1 ст. 181, п. 183.2 ст. 183,
п. 185.1 ст. 185 Податкового Кодексу
України, однак з зазначеними
висновками позивач не погоджується.

Так, податковий орган за
результатами перевірок дійшов
висновку, що позивач за результатом
господарської діяльності протягом
останніх 12 календарних місяців досяг
обсягу продажу товарів понад 300 000 грн.,
у зв'язку з чим був зобов'язаний
зареєструватись платником податку на
додану вартість.

У зв'язку з тим, що станом на 01.01.2012
рік, позивач не зареєструвався
платником ПДВ, відповідно за
серпень-грудень 2011 року та 12 місяців 2012
року, підприємець податок на додану
вартість не сплачував та декларацію не
подавав, що є відповідно порушенням
вимог податкового законодавства.

Позивач вказує, що висновки
податкового органу зроблені без
дотримання положень ст. 181 Податкового
Кодексу України, оскільки при
розрахунку суми здійснених операцій за
останні 12 календарних місяця, позивач
врахував сплачене покупцями ПДВ, чим
порушив норму передбачену
вищезазначеною статтею Податкового
Кодексу України, згідно якої загальна
сума від здійснення операцій з
постачання товарів розраховується без
урахування податку на додану вартість.

В ході судового розгляду справи,
представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити.

Представник відповідача,
заявлені позовні вимоги не визнав, в
задоволенні їх просив відмовити,
наполягаючи на законності та
правомірності оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, підтримуючи
доводи, викладені в письмових
запереченнях, долучених до матеріалів
справи. Крім того, відповідач зазначив,
що податкове зобов'язання за
податковим повідомленням-рішенням від
21.01.2013 року № є узгодженим та
сплаченим позивачем, на підтвердження
чого надана облікова картка платника
податку.

Суд, вислухавши сторони,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, приходить до
наступного висновку.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, в період з 12.12.2012 року
по 25.12.2012 року, Білгород-Дністровською
ОДПІ Одеської області ДПС проведено
планову виїзну документальну
перевірку дотримання вимог
податкового та іншого законодавства
при оподаткуванні ФОП ОСОБА_3 за період
з 01.07.201 року по 31.12.2011 року, за
результатом якої було встановлено
порушення вимог податкового
законодавства, про що складено акт
перевірки № 50/17-01/НОМЕР_2 від 10.01.2013 року.

На підставі вищезазначеного акту
перевірки Білгород-Дністровською ОДПІ
Одеської області ДПС прийнято
податкове повідомлення - рішення №
від 21.01.2013 року, про збільшення
суми податкового зобов'язання з
податку на додану вартість на суму 20 177,
56 грн. - за основним платежем, 5 894, 39 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями.

Згідно наданої до суду облікової
картки платника податку на додану
вартість, судом встановлено, що 31.01.2013
року, позивачем сплату основного
платежу та штрафних санкцій за
податковим повідомленням - рішенням
форми Р № від 21.01.2013 року.

На запитання суду, представник
позивача пояснив, що дійсно ФОП ОСОБА_3
була здійснена добровільна сплата
нарахованих податкового зобов'язання
та штрафних санкцій, що в свою чергу не
є перешкоду для реалізації права на
оскарження прийнятого податковим
органом рішення в межах строків
передбачених законом.

З такими доводами суд не погоджується.

Згідно положень п.п. 56.1, 56.2, 56.18 ст. 56
Податкового Кодексу України, рішення,
прийняті контролюючим органом, можуть
бути оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що
контролюючий орган неправильно
визначив суму грошового зобов'язання
або прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству або виходить
за межі повноважень контролюючого
органу, встановлених цим Кодексом або
іншими законами України, він має право
звернутися до контролюючого органу
вищого рівня із скаргою про перегляд
цього рішення.

З урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення-рішення
або інше рішення контролюючого органу
у будь-який момент після отримання
такого рішення.

Рішення контролюючого органу,
оскаржене в судовому порядку, не
підлягає адміністративному
оскарженню.

Процедура адміністративного
оскарження вважається досудовим
порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Згідно положень п. 57.3 ст. 57 Податкового
Кодексу України, у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3
статті 54 цього Кодексу, платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Судом встановлено, що сплата
визначеного, за результатом перевірки,
податкового зобов'язання була
здійснена позивачем в межах строків,
передбачених п. 57.3 ст. 57 Податкового
Кодексу України. Таким чином, своїми
діями позивач підтвердив узгодженість
податкового зобов'язання, оскільки
процедури оскарження зазначені в
податковому повідомленні - рішенні та
доведені до відома позивача, останнім
не розпочались.

Аналіз приведеного податкового
законодавства, дозволяє зробити
висновок, що сплата податкового
зобов'язання може проводитись після
вирішення спору про його узгодження,
або самостійно у випадку відсутності
спору. Таким чином, оскарження
податкового повідомлення - рішення має
передувати сплаті податкового
зобов'язання. Дії позивача щодо
оскарження сплаченого (узгодженого)
податкового повідомлення-рішення з
положеннями Податкового Кодексу не
кореспондуються, оскільки оскарження
узгодженого податкового зобов'язання
податковим законодавством не
передбачено.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
заявлених позовних вимог по оскарженню
узгодженого податкового повідомлення -
рішення від 21.01.2013 року № має бути
відмовлено через відсутність предмету
спору.

Судом встановлено, що в період з 16.12.2013
року по 25.12.2013 року,
Білгород-Дністровська ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка ФОП ОСОБА_3 щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012
року, дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 року по
31.12.2012 року.

За результатом проведеної перевірки,
податковим органом встановлено
порушення позивачем вимог податкового
законодавства, а саме п. 181.1 ст. 181, п. 183.2
ст. 183, п. 185.1 ст. 185 Податкового Кодексу
України, в результаті чого занижено
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 40 230, 96
грн.; п. 202.1 ст. 202, п. 203.1, п. 203.2 ст. 203
Податкового Кодексу України, а саме не
подання до податкової інспекції
податкових декларацій з податку на
додану вартість за 12 місяців 2012 року та
не сплату до бюджету у встановлені
строки податок на додану вартість за
відповідні періоди.

Перевіркою на підставі облікових даних
ФОП ОСОБА_3 та документів, наданих для
перевірки встановлено, що підприємцем
за 2012 рік був отриманий дохід від
продажу товарів у загальній сумі 201 154, 80
грн. Згідно попередньої планової
документальної перевірки та на
підставі акту № 50/17-01/НОМЕР_2 від 10.01.2013
року, за перевіряємий період з 01.07.2010
року по 31.12.2011 року було встановлено, що
ФОП ОСОБА_3 у зв'язку з перевищенням у
липні 2011 року обсягу продажу товарів
протягом останніх 12 календарних
місяців (з серпня 2010 по липень 2011 року)
понад 300 000 грн., відповідно до положень
п.181.1 ст. 181 Податкового Кодексу України,
зобов'язаний був не пізніше 10 серпня 2011
року зареєструватися платником
податку на додану вартість. На підставі
попереднього акту планової виїзної
документальної перевірки ФОП ОСОБА_3 у
липні 2011 року зобов'язаний був
зареєструватися як платник податку на
додану вартість, але станом на 01.01.2012
року підприємець не зареєструвався,
відповідно за 12 місяців 2012 року податок
на додану вартість не сплачував та
декларації не подавав.

На думку податкового органу, у зв'язку з
тим, що ФОП ОСОБА_3, згідно акту
попередньої планової документальної
перевірки, до 10 серпня 2011 року позивач
повинен був зареєструватись платником
ПДВ у зв'язку з перевищенням у липні 2011
року обсягу продажу товарів (з серпня
2010 року по липень 2011 року) понад 300 000
грн.

З урахуванням того, що перевищення
обсягів продажу податковим органом
пов'язано з періодом, що був об'єктом
попередньої перевірки, суд в якості
письмового доказу досліджує акт
планової виїзної документальної
перевірки ФОП ОСОБА_3 № 50/17-01/НОМЕР_2 від
10.01.2013 року за перевіряємий період з
01.07.2010 року по 31.12.2011 року.

Так, на підставі облікових даних та
документів наданих ФОП ОСОБА_3,
перевіркою було встановлено, що
підприємцем за 12 календарних місяців з
серпня 2010 року по липень 2011 року, був
отриманий дохід від продажу товарів у
загальній сумі 306 873, 90 грн.

В ході судового розгляду судом було
встановлено, що в акті перевірки від
10.01.2013 року, сума 306 873, 90 грн. є обсягом
реалізації продукції, визначення якої
відбувалось згідно Книги обліку
доходів та витрат ФОП ОСОБА_3 та
накладних постачальників, які є
платниками ПДВ. Так, судом було
з'ясовано, що загальна сума від
здійснення операцій з постачання
товарів/послуг, що підлягають
оподаткуванню, становить 306 873, 90 грн. в
тому числі ПДВ в розмірі 61 374, 78 грн.

Таким чином, в періоді з серпня 2010 року
по липень 2011 року, загальна сума від
здійснення господарської діяльності
ФОП ОСОБА_3 без врахування ПДВ
становить 245 499, 12 грн.

Згідно положень п. 181.1. ст. 181
Податкового Кодексу України, у разі
якщо загальна сума від здійснення
операцій з постачання товарів/послуг,
що підлягають оподаткуванню згідно з
цим розділом, у тому числі з
використанням локальної або
глобальної комп'ютерної мережі,
нарахована (сплачена) такій особі
протягом останніх 12 календарних
місяців, сукупно перевищує 300 000 гривень
(без урахування податку на додану
вартість), така особа зобов'язана
зареєструватися як платник податку у
контролюючому органі за своїм
місцезнаходженням (місцем проживання)
з дотриманням вимог, передбачених
статтею 183 цього Кодексу, крім особи,
яка є платником єдиного податку.

З урахуванням викладеного, на підставі
аналізу положень ст. 181 Податкового
Кодексу України, суд приходить до
висновку, що при вирахуванні суми
здійснених операцій ФОП ОСОБА_3 за
період серпень 2010 року по липень 2011
року, податковий орган не дотримався
положень ст. 181 Податкового Кодексу
України, у зв'язку з чим здійснив
розрахунок з врахуванням сум ПДВ, що
призвело до помилкового розрахунку,
який у наступній перевірці був
використаний як відправний показник,
що призвело до помилкових висновків
щодо сум операцій, здійснених вже за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року.

Згідно положень п. 183.10 ст. 183
Податкового Кодексу України, будь-яка
особа, яка підлягає обов'язковій
реєстрації як платник податку, і у
випадках та в порядку, передбачених
цією статтею, не подала до
контролюючого органу реєстраційну
заяву, несе відповідальність за
ненарахування або несплату цього
податку на рівні зареєстрованого
платника без права нарахування
податкового кредиту та отримання
бюджетного відшкодування.

За результатом розгляду справи судом
встановлено, що підстави обов'язкової
реєстрації відносно позивача ФОП
ОСОБА_3 відсутні, у зв'язку з чим
притягнення позивача до фінансової
відповідальності також є
безпідставним.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що заявлений
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 70, 71, 86,
159-164 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Білгород-Дністровської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області № від 20.01.2014
року.

В іншій частині позову відмовити.

Забов'язати Державну казначейську
службу України стягнути судові витрати
із Державного бюджету України шляхом
їх безспірного списання із рахунка
Білгород-Дністровської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області у розмірі 133 (сто
тридцять три) грн. 37 копійок на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.

У виконавчому листі зазначити як
боржника Державний бюджет України в
особі Білгород-Дністровської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Одеський
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Н.В.Бжассо

м. Одеса

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Білгород-Дністровської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області № від 20.01.2014
року.

В іншій частині позову відмовити.

03 березня 2014 року