Справа № 9101/164192/2011
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2012-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2012 р. справа № 0417/2а-1711/2011

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Мельника В.В.

суддів: Туркіної Л.П.
Проценко О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська на постанову
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 26.04.2011 року у
справі № 0417/2а-1711/2011 за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська про зобов'язання
здійснити перерахунок розміру пенсії,
що виникла внаслідок ліквідації
наслідків на Чорнобильській АЕС, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач)
звернувся до Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська (далі по тексту
відповідач), в якому просив визнати дії
відповідача незаконними, зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
державної основної та додаткової
щомісячних пенсій, у відповідності зі
статтею 50 та статтею 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»з
розрахунку розміру основної пенсії не
менше 8 -ми мінімальних пенсій за віком,
та додаткової пенсії з розрахунку
розміру 75 % мінімальної пенсії за віком
з 01 січня 2010 року і довічно з
урахуванням розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого в
законах України про Державний бюджет
України на відповідний рік та
забезпечити виплату цих коштів.

26 квітня 2011 року постановою
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська (суддя -Циганков В.О.)
позовна заява задоволена частково,
визнано дії відповідача
неправомірними, зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок
пенсії з 15.09.2010 року по 15.03.2011 року
відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»; стягнуто з
управління Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська на користь держави
судові витрати по справі в сумі 3 грн. 40
коп.

Не погодившись, з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить постанову суду
скасувати та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197
КАС України в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів переглядає справу в
межах доводів апеляційної скарги
відповідача.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено що ОСОБА_1. є
особою, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, має статус
потерпілого від аварії ЧАЄС першої
категорії, йому встановлена 2 група
інвалідності, щодо якої встановлений
зв'язок з Чорнобильською катастрофою
та він має право на отримання пенсії по
інвалідності внаслідок Чорнобильської
катастрофи 2 групи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач отримує пенсію по інвалідності
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
яка обрахована йому хоча і по Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
але не у розмірах, які зазначені у
статтях 50,54 спеціального Закону, а
відповідно до розмірів, визначених
Постановами Кабінету Міністрів
України за відповідні роки, в тому
числі і постановою Кабінету Міністрів
України № 654 від 16.07.2008 року, що порушує
права позивача. А тому, виходячи із
пріоритетності Законів над
підзаконними актами, з урахуванням
положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»державна пенсія позивача
має бути не нижчою шести мінімальних
пенсій за віком, а додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю -не нижчою 50
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 49 Закону № 796 визначені види
пенсій, які підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1,2,3 та 4 категорій у
вигляді: а) державних пенсій; б)
додаткових пенсій за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Відповідно до статті 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»( в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) особам,
віднесеним до першої категорії, що
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, які є інвалідами 2-ї групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Таким чином, вихідним критерієм
розрахунку державної та додаткової
пенсії виступає мінімальна пенсія за
віком, розмір якої згідно зі статтею 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи із пріоритетності Законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсії позивачеві
застосуванню підлягають статті 50 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»( в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин), а не
постанова Кабінету Міністрів України
№ 654 від 16.07.2008 року та інші постанови
КМУ, які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав позивача.

При цьому колегія суддів зазначає, що
положення ч.3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»де визначено, що вказаний
розмір мінімальної пенсії за віком
застосовується виключно до пенсій, що
призначаються на умовах цього Закону,
не може слугувати перешкодою для
застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
мінімального розміру пенсії за віком.

Крім того, згідно положень частини 3
статті 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», передбачено, що у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
позивач з даним позовом звернувся до
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська 10 березня 2011 року.
Відповідно до частини першої статті 99
КАС України адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Частиною другою вказаної
статті визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Практика Європейського суду з прав
людини, яка відповідно до ст..17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" є джерелом права,
також свідчить про те, що право на
звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків для звернення до
суду за захистом порушених прав
(наприклад, справа "Стаббігс та інш.
Проти Великобританії"рішення від
22.10.1996р., "Девеер проти Бельгії"рішення
від 27.02.1980р.).

Тому, враховуючи дату звернення
позивача до суду першої інстанції з
адміністративним позовом, а саме 10
березня 2011 року, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
залишення позовних вимог ОСОБА_1 за
період з 01 січня 2010 року по 09 березня 2011
року без розгляду.

Таким чином, враховуючи те, що після 22
травня 2008 рок, тобто, після відновлення
положень статей 50,54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у
попередній редакції і до цього часу
ніяких змін до вказаного Закону не
вносилось, пенсія позивачу у розмірах,
менших, ніж передбачено статтями 50,54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
відповідачем нарахована довічно,
колегія суддів приходить до висновку,
що слід поновити права позивача шляхом
зобов'язання відповідача проводити
нарахування пенсії у вищевказаних
розмірах з 10 березня 2010 року.

Разом з тим, колегія суддів доходить
висновку, що судом першої інстанції
невірно вирішено питання щодо
розподілу судових витрат згідно ст. 94
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, ст. 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі суду м.
Дніпропетровська -задовольнити
частково.

Постанову Індустріального
районного суду від 26.04.2011 року по
справі № 0417/2-а-1711/2011 -скасувати.

Позов задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період часу з
01 січня 2010 року по 09 березня 2011 року
включно - залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі суду м.
Дніпропетровська щодо відмови у
перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірах,
передбачених ст.54, ст.50, Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Індустріальному районі
суду м. Дніпропетровська здійснити
ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до вимог ст.54, ст.50,
ст. 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а саме: державної пенсії -
у розмірі не нижче восьми мінімальних
пенсій за віком; додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю -у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
обрахованих відповідно до ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»», з урахуванням положень
ст. 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 10 вересня 2010
року та проводити її виплату з
вирахуванням отриманих ним сум за
вказаний період.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 судовий збір
у розмірі 3 (трьох) гривень 40 копійок.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та не
підлягає оскарженню відповідно до ч.10
ст. 183-2 КАС України.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.П. Туркіна

Суддя:
О.А. Проценко