Справа № 1915/3043/12
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
Справа № 76186/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 13 березня
2012 року про відмову в поновленні строку
звернення до суду у справі за позовом
ОСОБА_1 до Довжанської сільської ради
Тернопільського району про визнання
незаконним та скасування рішення, -

в с т а н о
в и в :

Позивач- ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
відповідача- Довжанської сільської
ради Тернопільського району про
визнання протиправним та скасування
рішення Довжанської сільської ради №154
від 29 грудня 2004 року про надання згоди
на переведення земель, що не підлягають
паюванню, з користування ТОВ
«Довжанське» в землі, які не підлягають
паюванню, в землі запасу Довжанської
сільської ради та визнання
протиправним та скасування клопотання
до Тернопільської районної державної
адміністрації №16 від 25 лютого 2005 року
виданого Довжанською сільською радою.

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 13 березня 2012 року даний
адміністративний позов залишено без
розгляду в зв'язку з пропуском
позивачем строку звернення до суду за
захистом своїх порушених прав.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана ухвала прийнята з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, з помилковим застосуванням
норм процесуального права. Просить
скасувати оскаржувану ухвалу та
прийняти правомірне рішення.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, подали до
суду заяву про слухання справи у їх
відсутності. Представник Довжанської
сільської ради у заяві зазначив, що
ухвала є законною і такою, що прийнята у
відповідності до вимог матеріального
та процесуального права, вважає, що
позивач не надав доказів поважності
пропуску строку для звернення до суду,
просить залишити ухвалу суду без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.
Апелянт просив закрити провадження у
справі. Тому з врахуванням
вищенаведеного суд відповідно до
положень ч. 1 ст. 197 КАС України вважає
можливим проведення розгляду справи у
їхній відсутності в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково з наступних
підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач, звернувшись з позовом
20 лютого 2012 року, пропустив
шестимісячний строк звернення до
адміністративного суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач 06 лютого 2012 року з відповіді на
його депутатське звернення дізнався
про порушення Довжанською сільською
радою його прав та прав власників
земельних часток (паїв) колишнього
колгоспу «Перемога» с.Довжанка при
прийнятті рішення 29 грудня 2004 року № 154,
а також при зверненні 25 лютого 2005 року
до Тернопільської районної
адміністрації з відповідним
клопотанням.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Викладені обставини, на думку колегії
суддів, свідчать про те, що строк для
звернення ОСОБА_1 до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
охоронюваних законом інтересів почав
обчислюватися з 06 лютого 2012 року.

Таким чином, судом першої інстанції
дано передчасну юридичну оцінку
фактичним обставинам справи.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що суд першої
інстанції, залишивши без розгляду
позовну заяву позивача, позбавив його
можливості захистити свої права та
інтереси, відповідно порушив його
право на захист прав, свобод та
інтересів і розгляд справи в
адміністративному суді, гарантовані
ст.6 КАС України.

Така правова позиція суду узгоджується
також з практикою Європейського суду з
прав людини. Так, у рішенні по справі
«Іліан проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив,
що правило встановлення обмежень
доступу до суду у зв'язку з пропуском
строку звернення повинно
застосовуватися з певною гнучкістю і
без надзвичайного формалізму, воно не
застосовується автоматично і не має
абсолютного характеру; перевіряючи
його виконання слід звертати увагу на
обставини справи.

Відповідно до ч.2 ст.8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини, а ст.17
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" передбачає, що суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права.

Разом з тим, колегія суддів не приймає
до уваги подану апелянтом заяву про
закриття провадження у справі,
оскільки з такої не вбачається підстав,
з яких останній просить закрити
провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
оскаржувану ухвалу суду першої
інстанції необхідно скасувати як таку,
що постановлена з порушенням норм
процесуального права з направленням
справи до суду першої інстанції для
продовження її розгляду, оскільки
доводи апеляційної скарги є
обґрунтованими та повністю
спростовують висновки суду першої
інстанції, тому апеляційна скарга
підлягає до задоволення, а оскаржувана
ухвала, як така, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі -
скасуванню, і направленню справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково, а ухвалу Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 13 березня 2012 року про
відмову в поновленні строку звернення
до суду у справі №1915/3043/12 - скасувати, і
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною
та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р. Курилець

М.П.Кушнерик