Справа № 2а-2365/11/1370
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
Справа №
36063/11 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Кухтея Р.В., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі м. Львова
на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17.03.2011 року
в справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова до Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В
И В :

У березні 2011 року управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова звернулося до суду з
позовом до Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови про накладення штрафу.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що дії відповідача
стосовно виконання рішення суду та
постанова про накладення штрафу від
18.02.2011 року № ВП 20329552 є незаконними,
оскільки рішення, у зв'язку з
невиконанням якого накладено штраф на
позивача, не набрало законної сили.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17.03.2011 року
позивачу у позові відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі м. Львова,
яке просить її скасувати та прийняти
нове рішення.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги,
апелянт посилається на те, що суд
першої інстанції порушив норми
матеріального та процесуального права
та прийшов до невірного висновку про
відмову у задоволенні позову. Зокрема,
судом не враховано, що 16.03.2010 року
управлінням Пенсійного фонду в
Галицькому районі м. Львова подано
апеляційну скаргу на постанову
Сихівського районного суду м. Львова
від 17.02.2010 року у справі № 2а-124/10,
вказана постанова не набрала законної
сили. За таких обставин, державним
виконавцем неправомірно 18.02.2011 року
винесено постанову про накладення
штрафу за невиконання рішення суду, яке
не набрало законної сили.

Особи, які беруть участь в розгляді
справи, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, в
судове засідання не прибули, що дає
підстави для розгляду справи в порядку
письмового провадження за наявними в
ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи видно, що на
виконанні Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції знаходився виконавчий лист №
2а-124/10, виданий 8.07.2010 року Сихівським
районним судом м. Львова, згідно з яким
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова зобов'язано
нарахувати і виплатити ОСОБА_1
додаткову пенсію за період з 1.01.2009 року
по 17.02.2010 року відповідно до ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Виконавче провадження ВП № 20329552 за
вищезгаданим виконавчим документом
відкрито постановою відповідача від
19.07.2010 року, боржнику - УПФУ в Галицькому
районі м. Львова надано строк для
добровільного виконання судового
рішення до 26.07.2010 року.

Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова у
встановлений державним виконавцем
строк рішення суду не виконало.

18.02.2011 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції у зв'язку з невиконанням без
поважних причин рішення суду прийнято
постанову про накладення на управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова штрафу в розмірі 170
грн.

Відмовляючи позивачу в задоволенні
позову, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про
безпідставність позовних вимог органу
Пенсійного фонду з чим погоджується
колегія суддів, виходячи з таких
підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
державну виконавчу службу», Державна
виконавча служба здійснює виконання
рішень судів відповідно до законів
України.

Як передбачено ст. 4 Закону України «Про
державну виконавчу службу», державний
виконавець є представником влади і
здійснює примусове виконання судових
рішень, постановлених іменем України,
та рішень інших органів (посадових
осіб), виконання яких покладено на
державну виконавчу службу, у порядку
передбаченому законом.

Відповідно до ст. 18-1 Закону України
«Про виконавче провадження»,
виконавчими документами є виконавчі
листи, що видаються судами на підставі
рішень, вироків, ухвал, постанов судів.

Державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення,
зазначеного в статті 3 цього Закону.

Згідно ст. 87 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника -
юридичну особу - від двадцяти до
тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян та призначає новий
строк для виконання. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець у
тому ж порядку накладає штраф на
боржника у подвійному розмірі.

Як видно з матеріалів справи,
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова не виконало
рішення суду в строк до 26.07.2010 року.

Однак, як стверджує апелянт, дії
відповідача, що були спрямовані на
виконання рішення суду та винесення
ним постанови про накладення штрафу є
неправомірними, оскільки постанова
Сихівського районного суду м. Львова
від 17.02.2010 року у справі № 2а-124/10 була
оскаржена в апеляційному порядку 16.03.2010
року, тобто рішення не набрало законної
сили.

На підтвердження вищенаведеного
апелянт посилається на супровідний
лист апеляційного суду Львівської
області від 11.11.2010 року про передачу
справи № 2а-124/10 за апеляційною скаргою
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова на розгляд
Львівського апеляційного
адміністративного суду та на лист
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24.02.2011 року
вих. № К-1351/11 про передачу справи №
2а-124/10 на розгляд апеляційному суду
Львівської області (а.с. 14, 15).

Вищезазначені обставини колегія
суддів до уваги брати не може, оскільки
в матеріалах справи відсутні докази та
підтвердження того, що апеляційну
скаргу на постанову Сихівського
районного суду м. Львова від 17.02.2010 року
було подано в березні 2010 року, тобто до
видачі виконавчого листа та відкриття
виконавчого провадження у справі.

На момент відкриття виконавчого
провадження рішення набрало законної
сили та підлягало виконанню. Тому
державним виконавцем правомірно було
прийнято постанову про відкриття
виконавчого провадження (яка не
оскаржена позивачем) та встановлено
строк для добровільного виконання
рішення суду до 26.07.2010 року.

У зв'язку з тим, що управління
Пенсійного фонду в Галицькому районі м.
Львова не виконало рішення суду до
26.07.2010 року, про поважні причини
невиконання рішення відповідача не
повідомляло, державним виконавцем
правомірно винесено постанову про
накладення штрафу в розмірі 170 грн.
Обставини, якими апелянт обґрунтовує
свої вимоги, мали місце після
закінчення строку для добровільного
виконання рішення.

Крім того, не підлягають до задоволення
й позовні вимоги щодо заборони
Сихівському відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції вчиняти
будь-які дії щодо виконання
виконавчого листа, оскільки в
постанові про накладення штрафу від
18.02.2011 року № ВП 20329552 не було
встановлено нового строку для
виконання рішення суду.

Узагальнюючи вищенаведене, колегія
суддів не вбачає підстав, які б
свідчили про те, що дії та оскаржувана
постанова державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції не відповідають вимогам Закону
України «Про виконавче провадження».

Постанова суду першої інстанції
ухвалена на підставі наявних в справі
доказів, правильно заснованих судом
норм матеріального та процесуального
права, тому підстав для її скасування
колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому підставою для скасування або
зміни оскаржуваного рішення суду бути
не можуть.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В
:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова залишити без
задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17.03.2011 року
в справі № 2а-2365/11/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
Р.В. Кухтей

Д.М. Старунський