Справа № 804/13437/13-а
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання -
представника позивача - Баннов Є.Г.
представника позивача - Клименко О.С.
представника позивача - Ковтанюк І.В.
представника позивача - Маньков Д.В.
представника відповідача - Курбацька
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом публічного
акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» до
Державної екологічної інспекції у
Дніпропетровській області про
скасування припису, -
24.10.2013 року Дніпропетровським окружним
адміністративним судом відкрито
провадження в адміністративній справі
за позовом публічного акціонерного
товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»
до Державної екологічно інспекції у
Дніпропетровській області, в якому
позивач просить суд скасувати припис
Державної екологічної інспекції у
Дніпропетровській області до
публічного акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» від 22.07.2013
року № 4-6920-8-3 в частині вимог,
зазначених у пунктах № № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8,
9, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 19, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30,
31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 Припису, а саме:
- пункт 1 - «Дотримуватись вимог
природоохоронного законодавства
України при здійсненні діяльності
- пункт 2 - «Здійснювати
користування земельними ділянками за
наявності правоустановлюючих
документів, оформлених згідно вимог
чинного законодавства»;
- пункт 3 - «Розробити та погодити
згідно вимог чинного законодавства
проекти водоохоронних зон та
прибережно-захисних смуг баз
відпочинку «Волна», «Мар'янівка»,
«Рассвет», «Кудашево»;
- пункт 4 - «Забезпечувати захист
земель від заростання бур'янами»;
- пункт 5 - «При здійсненні
діяльності дотримуватись проектних
рішень та вимог висновків державної
екологічної експертизи»;
- пункт 6 - «Розробити
інвентаризацію джерел викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря відповідно до фактичного стану
підприємства з урахуванням всіх джерел
- пункт 7 - «Діяльність
підприємства, пов'язану з викидами
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, здійснювати за наявності
відповідного дозволу»;
- пункт 8 - «Забезпечити ведення
первинного поточного обліку у сфері
охорони атмосферного повітря в повному
- пункт 9 - «Розрахунок податкового
зобов'язання з екологічного податку
здійснювати в повному обсязі
відповідно з вимогами чинного
- пункт 10 - «Статистичну звітність
складати відповідно з вимогами чинного
- пункт 11 - «Дотримуватись умов
надання дозволів на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
- пункт 12 - «Під час експлуатації
ПГОУ дотримуватися вимог чинного
- пункт 13 - «Не допускати викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря з перевищенням нормативів
- пункт 17 - «Розробити питомі
балансові норми водоспоживання та
водовідведення на одиницю продукції
відповідно до фактичного стану
підприємства та погодити в
установленому порядку»;
- пункт 18 - «Забезпечити утримання
в належному стані очисних та інших
водогосподарських споруд та технічних
- пункт 19 - «Здійснювати спеціальне
водокористування лише за наявності
відповідного дозволу»;
- пункт 20 - «Дотримуватись умов
надання дозволу на спеціальне
- пункт 22 - «Забезпечити в повному
обсязі оснащення пристроями та
вимірювальною апаратурою, що
здійснюють облік об'єму забору та
- пункт 23 - «Вжити заходи щодо
попередження забруднення підземних
вод потенційними джерелами
забруднення підземних горизонтів по
території підприємства»;
- пункт 24 - «Забезпечити проведення
достатнього контролю за впливом
коксохімічного виробництва на
- пункт 25 - «Розробити
інвентаризацію відходів з урахуванням
фактичного стану підприємства та всіх
видів відходів, що утворюються на
- пункт 26 - «Визначити склад і
властивості відходів та погодити
згідно вимог чинного законодавства
ступінь їх небезпечності для
навколишнього природного середовища
та здоров'я людини»;
- пункт 27 - «Розробити та погодити
згідно вимог чинного законодавства
нормативи граничних показників
утворення відходів у технологічних
процесах та нормативи питомих
показників утворення відходів»;
- пункт 28 - «Діяльність, пов'язану з
утворенням та розміщенням відходів
виробництва, здійснювати за наявності
дозволу на розміщення відходів та
ліміту на утворення та розміщення
- пункт 29 - «Розробити та погодити в
установленому порядку технічні
паспорти відходів (ТПВ) на всі види
відходів, що утворюються на
- пункт 30 - «Розробити та погодити в
установленому порядку реєстрові
картки ОУВ та ООУВ з урахуванням всіх
видів відходів, що утворюються на
- пункт 31 - «Обладнати місця
тимчасового зберігання відходів
згідно вимог чинного законодавства»;
- пункт 32 - «Не допускати
змішування відходів, для утилізації
яких в Україні існує відповідна
- пункт 33 - «Укласти договори щодо
видалення та утилізації всіх видів
відходів, що утворюються на
- пункт 34 - «Зберігання та
видалення відходів здійснювати
відповідно до вимог екологічної
- пункт 35 - «Організувати ведення
первинного обліку кількості відходів,
що утворюються по підрозділам
підприємства за формою 1-ВТ в повному
- пункт 36 - «Вжити заходи щодо
запобігання негативного і
екологонебезпечного впливу на
земельні ділянки та ліквідації
наслідків цього впливу»;
- пункт 37 - «Здійснювати
моніторинг місць утворення, зберігання
і видалення відходів»;
- пункт 38 - «Поводження з
небезпечними речовинами, що підпадають
під дію постанови КМУ від 20.06.1995 № 440,
здійснювати за наявністю відповідних
- пункт 39 - «Знесення зелених
насаджень здійснювати на підставі
правовстановлюючих документів»;
- пункт 40 - «Забезпечити зберігання
- пункт 41 - «Надати на розгляд до
Держекоінспекції у Дніпропетровській
області документи щодо розміщення
відходів на території колишнього
складу смоли, масел та сирого бензолу
цеху уловлення № 2, довідку про всі види
та кількість сировини та матеріалів,
які використовуються на підприємстві
В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що за
результатами планової перевірки
публічного акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» з питань
дотримання вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними речовинами,
Державною екологічною інспекцією у
Дніпропетровській області був
винесений припис від 22.07.2013 року №
4-6920-8-3 щодо усунення порушень,
виявлених під час здійснення планової
перевірки. Позивач з зазначеним
приписом не погоджується та вважає
його винесеним необґрунтовано та з
порушенням вимог чинного
законодавства, оскільки деякі пункти
Припису не містять вимог на усунення
виявлених порушень та мають строк
виконання, не передбачений
законодавством, а сам акт перевірки не
встановлює порушень, на усунення яких
направлені конкретні пункти вказаного
припису. Отже оспорюваний припис є
Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали у
повному обсязі та навели обставини
відповідно до позовної заяви та
додаткових письмових пояснень.
Представники відповідача проти позову
заперечували та зазначили, що припис
винесено правомірно, на підставі
встановлених під час перевірки
порушень та з вимогами, зміст та термін
виконання яких відповідає чинному
законодавству України. Суду надані
письмові заперечення на позов.
Суд, заслухавши пояснення осіб, що
беруть участь у справі, та дослідивши
письмові докази, встановив.
В період з 26.06.2013 року по 17.07.2013 року
Державною екологічною інспекцією у
Дніпропетровській області здійснено
перевірку публічного акціонерного
товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»
з питань дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
речовинами, за результатами якої
22.07.2013 року з метою усунення порушень
природоохоронного законодавства
Державною екологічною інспекцією у
Дніпропетровській області публічному
акціонерному товариству
«АрселорМіттал Кривий Ріг» було
винесено припис № 4-6920-8-3, який отримано
позивачем 26.07.2013 року.
Відповідно до вказаного Припису пункти
1, 2, 4, 5, 7, 11, 12, 13, 19, 20, 28, 32, 34, 37, 38, 39, 40 мають
термін виконання «Постійно».
Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначені Законом України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
Відповідно до ст. 1 вказаного Закону
державний нагляд (контроль) - це
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.
Згідно ч. 8 ст. 7 вказаного Закону припис
- це обов'язкова для виконання у
визначені строки письмова вимога
посадової особи органу державного
нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.
Аналогічні положення містяться в
Порядку організації та проведення
перевірок суб'єктів господарювання
щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства,
затвердженого наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 10.09.2008 року № 464,
який визначає процедуру проведення
перевірок з питань здійснення
державного контролю у сфері охорони
навколишнього природного середовища
та оформлення їх результатів.
Так, згідно пункту 4.22. Порядку
встановлено, що на підставі акта, який
складено за результатами перевірки,
протягом п'яти днів з дня її завершення,
у разі виявлення порушень вимог
природоохоронного законодавства
складається припис про усунення
порушень вимог законодавства про
охорону навколишнього природного
Згідно пункту 4.25. Порядку строк
виконання припису встановлює
державний інспектор залежно від
виявлених порушень природоохоронного
законодавства, але не більше ніж 6
місяців. У разі неможливості виконання
приписів у встановлені в них строки
суб'єкт господарювання, що перевірявся,
може звернутись до органу
Держекоінспекції для їх продовження з
обґрунтуванням та підтверджуючими
документами, оформленими належним
Таким чином, суд зазначає, що припис
органу державного нагляду (контролю) -
Державної екологічної інспекції -
виноситься лише у випадку виявлення
під час перевірки порушень вимог
природоохоронного законодавства та
повинен містити вимогу щодо усунення
цих порушень в термін, що не повинен
перевищувати строк шість місяців.
Так як, з припису Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області
№ 4-6920-8-3 вбачається, що пункти 1, 2, 4, 5, 7,
11, 12, 13, 19, 20, 28, 32, 34, 37, 38, 39, 40 не містять
будь-якого терміну їх виконання, а
встановлюють строк - «Постійно», суд
доходить висновку, що в цій частині
вказаний припис винесено протиправно з
перевищенням меж наданих діючим
законодавством повноважень для
винесення такого припису.
Крім того, суд звертає увагу, що пункт 41
Припису містить вимогу про надання на
розгляд до Держекоінспекції у
Дніпропетровській області документів
щодо розміщення відходів на території
колишнього складу смоли, масел та
сирого бензолу цеху уловлення № 2,
довідку про всі види та кількість
сировини та матеріалів, які
використовуються на підприємстві за
2012-2013 роки, проте не містить жодний
вимог про усунення виявлених порушень,
а тому суд вважає, що в цій частині
Припис суперечить положенням ст. 7
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» та пункту
4.22. Порядку організації та проведення
перевірок суб'єктів господарювання
щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства, а
отже є протиправним.
Щодо скасування пунктів 3, 6, 8, 9, 10, 17, 18, 22,
23, 24, 25, 26, 27, 29, 30, 31, 33, 35, 36 Припису суд
Пунктом 3 Припису зобов'язано позивача
«Розробити та погодити згідно вимог
чинного законодавства проекти
водоохоронних зон та
прибережно-захисних смуг баз
відпочинку «Волна», «Мар'янівка»,
«Рассвет», «Кудашево»».
Вказаний пункт припису вмотивований
тим, що проект водоохоронної зони та
прибережно-захисної смуги для баз
відпочинку на момент перевірки
відсутні, що є порушенням вимог ст. 87, 88,
89 Водного кодексу України (ст. 56 Акту).
Водночас позивач зазначає, що жодним
нормативно-правовим актом не
покладається на суб'єктів
господарювання обов'язку розробити та
погодити проекти водоохоронних зон та
прибережно-захисних смуг.
Відповідно до ст. 87 Водного кодексу
України встановлено, що для створення
сприятливого режиму водних об'єктів,
попередження їх забруднення,
засмічення і вичерпання, знищення
навколоводних рослин і тварин, а також
зменшення коливань стоку вздовж річок,
морів та навколо озер, водосховищ і
інших водойм встановлюються
Зовнішні межі водоохоронних зон
визначаються за спеціально
розробленими проектами.
Порядок визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режим ведення
господарської діяльності в них
встановлюються Кабінетом Міністрів
08.05.1996 року постановою Кабінету
Міністрів України № 486 затверджено
Порядок визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режим ведення
господарської діяльності в них, який
встановлює єдиний правовий механізм
визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режим ведення
господарської діяльності в них
Згідно пункту 5 вказаного Порядку
встановлено, що розміри і межі
водоохоронних зон визначаються
нормативно-технічної документації.
Проекти цих зон розробляються на
замовлення фізичних та юридичних осіб,
узгоджуються з власниками землі,
землекористувачами, Мінприроди,
Держводагентством та територіальними
органами Держземагентства, а на
території Автономної Республіки Крим -
з органами виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань екології та
природних ресурсів, водного
господарства та земельних ресурсів і
затверджуються відповідними місцевими
органами виконавчої влади або
виконавчими комітетами рад.
Таким чином, з наведеного можна дійти
висновку, що проекти розмірів і меж
водоохоронних зон розробляються на
замовлення суб'єктів господарювання,
які використовують вказані зони
Згідно ст. 88 Водного кодексу України
встановлено, що з метою охорони
поверхневих водних об'єктів від
забруднення і засмічення та збереження
їх водності вздовж річок, морів і
навколо озер, водосховищ та інших
водойм в межах водоохоронних зон
виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги.
Прибережні захисні смуги
встановлюються за окремими проектами
землеустрою. Проекти землеустрою щодо
встановлення меж прибережних захисних
смуг (з установленою в них пляжною
зоною) розробляються в порядку,
передбаченому законом.
Стаття 89 Водного кодексу України
встановлює, що прибережні захисні
смуги є природоохоронною територією з
режимом обмеженої господарської
діяльності. У прибережних захисних
смугах уздовж річок, навколо водойм та
на островах забороняється: 1)
розорювання земель (крім підготовки
ґрунту для залуження і залісення), а
також садівництво та городництво; 2)
зберігання та застосування пестицидів
і добрив; 3) влаштування літніх таборів
для худоби; 4) будівництво будь-яких
споруд (крім гідротехнічних,
навігаційного призначення,
гідрометричних та лінійних), у тому
числі баз відпочинку, дач, гаражів та
стоянок автомобілів; 5) миття та
обслуговування транспортних засобів і
техніки; 6) влаштування звалищ сміття,
гноєсховищ, накопичувачів рідких і
твердих відходів виробництва,
кладовищ, скотомогильників, полів
фільтрації тощо. Об'єкти, що
знаходяться у прибережній захисній
смузі, можуть експлуатуватись, якщо при
цьому не порушується її режим. Не
придатні для експлуатації споруди, а
також ті, що не відповідають
встановленим режимам господарювання,
підлягають винесенню з прибережних
Враховуючи викладене, суд зазначає, що
оскільки дотримання умов користування
водоохоронними зонами та прибережними
захисними смугами впливають на
користувача вказаних земельних
ділянок і саме для них встановлюються
при цьому певні обмеження, суд вважає,
що відповідні проекти повинні
замовлятися саме користувачами цих
земельних ділянок, а отже й вимога
інспекції в цій частині є правомірною
Суд не сприймає позицію позивача, що
жодним нормативно-правовим актом не
визначений порядок погодження
розробленого проекту з відповідними
органами, а тому відсутні правові
механізми затвердження вказаних
проектів, оскільки вказана обставина
не скасовує обов'язок землекористувача
дотримуватися земельного
законодавства, в тому числі і в частині
замовлення проектів водоохоронних зон
та прибережно-захисних смуг.
Пунктом 6 Припису зобов'язано позивача
«Розробити інвентаризацію джерел
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря відповідно до
фактичного стану підприємства з
урахуванням всіх джерел утворення
Вказаний пункт ґрунтується на тому, що
в ході перевірки встановлено, що в
матеріалах інвентаризації викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, на підставі яких отримано
дозволи на викиди КХВ, не обліковується
обладнання, яке є джерелом утворення
Водночас позивач зазначає, що вказана
вимога є необґрунтованою, оскільки
обладнання не є джерелами викидів в
атмосферне повітря, а є джерелами
забруднення повітря робочої зони,
встановлені джерела викидів частково
враховані в діючих інвентаризаціях або
враховуються в різних державних
статистичних звітах, а законодавством
не встановлено терміни проведення
робіт з інвентаризації викидів.
Питання збереження та відновлення
природного стану атмосферного повітря,
створення сприятливих умов для
життєдіяльності, забезпечення
екологічної безпеки та запобігання
шкідливому впливу атмосферного
повітря на здоров'я людей та навколишнє
середовище визначаються Законом
України «Про охорону атмосферного
Згідно ст. 10 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря»
підприємства, установи, організації та
громадяни - суб'єкти підприємницької
діяльності, що здійснюють викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря та діяльність яких пов'язана з
впливом фізичних та біологічних
факторів на його стан, зобов'язані
організаційно-господарські, технічні
та інші заходи щодо забезпечення
виконання вимог, передбачених
стандартами та нормативами
екологічної безпеки у галузі охорони
атмосферного повітря, дозволами на
викиди забруднюючих речовин тощо;
вживати заходів щодо зменшення обсягів
викидів забруднюючих речовин і
зменшення впливу фізичних факторів.
Статтею 11 вказаного Закону
передбачено, що викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами можуть
здійснюватися після отримання та на
Водночас, ст. 1 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря»
встановлено, що атмосферне повітря - це
життєво важливий компонент
навколишнього природного середовища,
який являє собою природну суміш газів,
що знаходиться за межами жилих,
виробничих та інших приміщень, викид -
це надходження в атмосферне повітря
забруднюючих речовин або суміші таких
речовин, джерело викиду - це об'єкт
(підприємство, цех, агрегат, установка,
транспортний засіб тощо), з якого
надходить в атмосферне повітря
забруднююча речовина або суміш таких
З наведених норм можна дійти висновку,
що суб'єкти господарювання повинні
здійснювати облік відповідних джерел
викидів, до яких відносяться об'єкти, що
здійснюють викиди забруднюючих
речовин в природне середовище за
межами жилих, виробничих та інших
Під час перевірки відповідачем
встановлено, що в матеріалах
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря не
обліковується обладнання, яке є
джерелом утворення викидів, а саме:
верстати. При цьому з пояснень
представників як позивача так і
відповідача судом встановлено, що
вказані верстати встановлені в
виробничих приміщеннях.
Представниками позивача було надано
суду копії відповідей державного
підприємства «Український державний
науково-дослідний вуглехімічний
інститут» (№08/1-1300 від 25.07.13), державного
підприємства «Український
науково-технічний центр металургійної
промисловості «Енергосталь» (№ 2-15-8024
від 06.08.13), які виконували звіти по
корекції інвентаризації джерел
викидів забруднюючих речовин, в яких
При роботі верстатів в приміщенні
можуть виділятися такі речовини як
емульсол, мінеральне масло та тверді
речовини (металевий пил). Емульсол та
мінеральне масло не підлягають
регулюванню, а тверді речовини, у
зв'язку із високою вагою, осідають в
приміщенні і враховуються в відходах
виробництва (лист (№08/1-1300 від 25.07.13).
Свердлильні верстати розташовані в
приміщеннях цехів. Створювані при їх
роботі металевий пил є крупною
(стружка), тобто більше 100 мкм,
характерна швидкість осідання якої
більше 0,5 м/с, що перевищує швидкість
руху повітря в приміщенні цеху та під
дією сили тяжіння частки осідають в
приміщенні цеху. Тому вказані джерела
не є джерелами викидів в атмосферне
повітря (лист №08/1-1300 від 25.07.13).
Оскільки з аналізу відповідних
нормативно-правових актів випливає, що
джерелами викидів є об'єкти, які
здійснюють викиди за межами приміщень,
і вказані верстати таких викидів не
здійснюють, суд доходить висновку, що
вказані верстати не відносяться до
джерел викидів в розумінні Закону
України «Про охорону атмосферного
Під час перевірки відповідачем
встановлено, що в частина внесених в
інвентаризацію джерел викидів
забруднюючих речовин джерел
обліковується не за своїми фактичними
характеристиками: обліковуються як
неорганізовані в той час як вони є
організованими і навпаки. Також, в
інвентаризації зазначено устаткування
як одне джерело викиду, тоді як воно має
Основні вимоги до порядку проведення
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин встановлені Інструкцією про
зміст та порядок складання звіту
проведення інвентаризації викидів
забруднюючих речовин на підприємстві,
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки України
від 10.02.1995 року № 7.
Крім положень, які визначені в Законі
України «Про охорону навколишнього
середовища», в зазначеній інструкції
також передбачено, що інвентаризація
викидів - це систематизація інформації
про розміщення джерел забруднення
атмосфери та території, види і
кількісний склад забруднюючих речовин,
що викидаються в атмосферне повітря (п.
Джерела забруднення атмосферного
повітря поділяються на:
- стаціонарне - це підприємств, цех,
агрегат, установка або інший нерухомий
об'єкт, що зберігає свої просторові
координати протягом певного часу і
здійснює викиди забруднюючих речовин в
атмосферу (п. 1.15.5 Інструкції);
- пересувне - транспортний засіб, рух
якого супроводжується викидами в
атмосферу забруднюючих речовин (п. 1.15.6
Викиди поділяються на:
- організований - викид, який надходить
в атмосферу через спеціально
споруджені газоходи, труби, аераційні
ліхтарі та інші споруди (п. 1.15.10
- неорганізований - викид, який
надходить в атмосферу у вигляді
ненаправлених потоків газопилової
суміші від джерел забруднення не
оснащених спеціальними спорудами для
виведення газів газоходами, трубами та
Щодо питання, чи є джерела викидів, які
зазначені в матеріалах інвентаризації
організованими чи ні, суд зазначає, що в
судовому засіданні були досліджені
документи щодо роботи конвеєрів подачі
шихти, вузлів перегрузки конвеєрів
шихти, вузлів завантаження шихти, про
які зазначено в акті перевірки, та
встановлено, що вказані джерела
розміщенні у просторі, вихід
забруднюючих речовин з якої
здійснюється через аераційні ліхтарі,
що згідно Інструкції № 7
класифікується як організоване
Крім того, в судовому засіданні були
досліджені документи щодо барабанів
гасіння звороту агломерата аглоцеху №
1 на предмет наявності одного чи двох
джерел викидів та встановлено, що по
вказаному джерелу викиду позивачем до
Державної екологічної інспекції у
Дніпропетровській області надавалися
технічні документи та матеріали
інвентаризації, в яких було зазначено
про наявність одного джерела викиду,
які були розглянуті відповідачем та
ним було надано відповідні дозволи на
вказане джерело викиду. Більш того,
відповідно до листа ПАТ «ВТП
«Укренергочормет» від 29.07.2013 року № 164,
яке здійснювало роботи по
інвентаризації викидів, судом
з'ясовано, що системи аспірації від
барабанів гасіння здійснювали виброси
у атмосферу через одну із двох труб та
по технології не передбачено одночасна
робота двох систем аспірації.
Таким чином, суд доходить висновку щодо
безпідставності тверджень відповідача
про наявність невідповідностей в
матеріалах інвентаризації позивача.
Також в судовому засіданні не знайшло
свого підтвердження твердження
відповідача про неврахування в
матеріалах інвентаризації джерел
утворення забруднюючих речовин в
атмосферне повітря в блюмінг № № 1, 2,
СПЦ-1, СПЦ-2, ЦПМП, базах відпочинку
«Волна», «Мар'янівка», «Расвет», так як
позивачем було надано до матеріалів
справи документи про врахування в
матеріалах інвентаризації цехів
вказаного обладнання, а також
наголошено на тому, що на базах
відпочинку відсутні такі джерела
утворення викидів як печі, що працюють
на твердому паливі, а за вказані печі
перевіряючими прийнято мангали, які до
джерел утворення викидів не
Отже, у суду відсутні підстави вважати
наявність неврахованих в матеріалах
інвентаризації джерел утворення
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря зазначених в акті перевірки
Як зазначалося вище, припис - це
обов'язкова для виконання у визначені
строки письмова вимога посадової особи
органу державного нагляду (контролю)
суб'єкту господарювання щодо усунення
порушень вимог законодавства. Отже за
відсутності відповідних порушень у
органу нагляду (контролю) відсутні
підстави вказаний припис виносити.
Оскільки в судовому засіданні не
знайшли свого підтвердження порушення,
які покладенні в основу пункту 6
припису «Розробити інвентаризацію
джерел викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря відповідно до
фактичного стану підприємства з
урахуванням всіх джерел утворення
викидів», суд вважає вказаний пункт
Припису протиправним та таким, що
підлягає скасуванню.
Пункт 8 - «Забезпечити ведення
первинного поточного обліку у сфері
охорони атмосферного повітря в повному
обсязі», пункт 9 - «Розрахунок
податкового зобов'язання з
екологічного податку здійснювати в
повному обсязі відповідно з вимогами
чинного законодавства», пункт 10 -
«Статистичну звітність складати
відповідно з вимогами чинного
законодавства» ґрунтуються на тому, що
під час перевірки було встановлено, що
в матеріалах інвентаризації викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, на підставі яких отримано
дозволи на викиди КХВ, не обліковується
обладнання, яке є джерелом утворення
викидів, а тому первинний облік,
розрахунок екологічного податку,
статистична звітність є такою, що не
відповідає фактичним обставинам.
Водночас суд зазначає, оскільки в
судовому засіданні позивачем було
спростовано наявність встановлених
порушень, суд вважає вказані пункти
припису безпідставними та
необґрунтованими, отже такими, що
підлягають скасуванню.
Пунктом 17 Припису зобов'язано позивача
«Розробити питомі балансові норми
водоспоживання та водовідведення на
одиницю продукції відповідно до
фактичного стану підприємства та
погодити в установленому порядку».
Вказаний пункт ґрунтується на тому, що
в ході перевірки встановлено, що
витрати питної води на одиницю
випускаємої продукції за 2012 рік та
перший квартал 2013 року перевищують
узгоджені питомі норми водоспоживання,
що є порушенням пункту 2 частини першої
статті 44 Водного кодексу України.
Позивач з вказаним пунктом не
погоджується, вважає його
протиправним, оскільки вимоги про
усунення конкретного виявленого
порушення повинно бути відображено в
акті перевірки. Під час перевірки не
було зафіксовано та відображено в акті
невідповідностей діючих норм
водоспоживання та водовідведення на
одиницю продукції з фактичним станом
водогосподарської діяльності
Здійснивши аналіз наданих документів
суд зазначає наступне.
Як зазначалося вище, припис
контролюючого органу - це обов'язкова
для виконання у визначені строки
письмова вимога посадової особи органу
державного нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства, а тому вказаний
пункт припису є правомірним якщо ПАТ
«АрселорМітал Кривий Ріг» здійснює
свою діяльність без розроблених та
затверджених норм водоспоживання та
водовідведення на одиницю продукції і
вказана обставина була встановлена під
Дійсно під час перевірки відповідачем
було встановлено, що для ШУ ПАТ
«АрселорМітал Кривий Ріг» у 2010 році ТОВ
«Проектно-діагностичний центр» були
розроблені індивідуальні норми
водокористування та водовідведення на
одиницю випускаємої продукції, які
узгоджені Державним управлінням
охорони навколишнього природного
середовища в Дніпропетровській
області (лист № 4-3268-9-1 від 08.12.2010 року),
проте витрати питної води на одиницю
випускаємої продукції за 2012 рік та
перший квартал 2013 року перевищують
узгоджені питомі норми водоспоживання,
що є порушенням пункту 2 частини першої
статті 44 Водного кодексу України.
Вказана обставина не заперечувалася
представниками позивача, проте було
зазначено, що на підприємстві
розроблені відповідні індивідуальні
норми водокористування та
водовідведення на одиницю випускаємої
продукції, що також встановлено
перевіркою, а перевищення вказаних
норм відбулося у зв'язку із неналежним
відношенням до своїх обов'язків
провідного інженера по енергоресурсам
служби головного енергетика
шахтоуправління з підземного
видобутку руди ПАТ «АрселорМітал
Кривий Ріг» Байлик Наталії
Геннадіївни, у зв'язку із чим її було
притягнуто до відповідальності
відповідно до постанови про накладення
адміністративного стягнення від 05.07.2013
заходів для недопущення перевищення
встановлених нормативів в подальшому,
внаслідок чого водоспоживання
протягом 2 півріччя 2013 року
здійснювалося в межах затверджених
Таким чином, з наведеного суд доходить
до висновку, що вказаний пункт припису
не направлений на відновлення
допущеного порушення щодо здійснення
діяльності в межах затверджених
нормативів, а направлений на усунення
неіснуючого порушення, оскільки
позивачем розроблені відповідні
індивідуальні норми водокористування
та водовідведення на одиницю
випускаємої продукції, а отже не може
вважатися правомірним.
Крім того, суд звертає увагу, що статтею
44 Водного кодексу України встановлені
обов'язки водокористувачів, серед яких,
зокрема, визначено використовувати
воду (водні об'єкти) відповідно до цілей
та умов їх надання (п. 2 ч. 1 ст. 44 Водного
кодексу України), дотримувати
встановлених нормативів гранично
допустимого скидання забруднюючих
речовин та встановлених лімітів забору
води, лімітів використання води та
лімітів скидання забруднюючих речовин,
а також санітарних та інших вимог щодо
впорядкування своєї території (п. 3 ч. 1
ст. 44 Водного кодексу України).
Тобто, вказаною нормою встановлено
обов'язок саме щодо дотримання
існуючих затверджених нормативів, а не
розроблення нових у випадку їх
За таких умов, враховуючи, що
відповідачем не було встановлено
фактичні причини перевищення існуючих
нормативів водопостачання і
водовідведення, а встановлена вимога
ґрунтується на порушенні, якого
допущено не було, суд вважає вказаний
пункт протиправним та таким, що
підлягає скасуванню.
Пунктом 18 Припису зобов'язано позивача
«Забезпечити утримання в належному
стані очисних та інших
водогосподарських споруд та технічних
Вказаний пункт ґрунтується на тому, що
в ході перевірки встановлено порушення
експлуатації водогосподарських
споруд, а саме встановлено
експлуатацію при наявності: пориву
водоводу подачі технічної води на
систему охолодження підшипників
димососу кільцевої печі на ділянці
вогнетривно-вапняного цеху, пориву
трубопроводу подачі пару на сушильну
камеру модельної дільниці
фасоносталеливарного цеху, пориву
трубопроводу подачі води біля
підбункерного приміщення ДП-8,
протікання через стінки відстійника
ДП-6 води брудного циклу на території
доменного цеху № 1, система зливової
каналізації на дільниці шихто
підготовки (пульт управління
Шихтоподача) доменного цеху № 2 забита;
нафтоловушка буферної ємності ставка -
освітлювача № 1 в обвідний канал працює
неефективно, чим порушуються правила
експлуатації водогосподарських
споруд, що є порушенням пункту 6 частини
першої статті 44 Водного кодексу
України; порушення правила
експлуатації водогосподарських споруд
на території цеху водопостачання, а
саме - протікання питної води з
трубопроводу на дільниці механізації;
порушення правила експлуатації
водогосподарських споруд на території
цеху водопостачання, а саме -
протікання води на сальниковому
ущільненні на задвижці O 600 мм насосної
станції № 6; на території шламового
господарства РЗФ встановлено
порушення правил експлуатації
водогосподарських споруд, а саме -
порушено герметичність грундбукси
задвижки водопроводу технічної води на
землесос № 6; порушення правил
експлуатації водогосподарських споруд
на території дільниці сепарації
рудозбагачувальної фабрики № 1 -
протікання води на трубопроводі
технічної води; порушені правила
експлуатації водогосподарських споруд
на території рудозбагачувальної
фабрики № 1 - на вводі загрузки в млин №
42 витік технічної води через
сальникове ущільнення задвижки Ду=57 м.;
порушені правила експлуатації
водогосподарських споруд на території
рудозбагачувальної фабрики № 1 на
вводі техн. води в бризгала
класифікатора № 51 витік води через
сальникове ущільнення задвижки Ду = 100
Порушені правила експлуатації
водогосподарських споруд на території
рудозбагачувальної фабрики № 2 секції
№ 11 дільниці подрібнення
рудозбагачувальної фабрики № 2 - забиті
дренажні лотки, що є порушенням пункту 6
частини першої статті 44 Водного
кодексу України. На території
рудозбагачувальної фабрики № 2
допускається без господарське
використання питної води, а саме скид
стічних вод від питних фонтанчиків
здійснюється в мережу технічної води
технічного циклу, що є порушенням
пункту 1 частини першої статті 44
Водного кодексу України.
Представники позивача виявлені під час
перевірки порушення не заперечували,
проте зазначили, що вказаний пункт
припису складено не коректно.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 44 Водного
кодексу України встановлено, що
водокористувачі зобов'язані
утримувати в належному стані зони
санітарної охорони джерел питного та
господарсько-побутового
водопостачання, прибережні захисні
смуги, смуги відведення, берегові смуги
водних шляхів, очисні та інші
водогосподарські споруди та технічні
Так як перевіркою встановлені
обставини, які свідчать про порушення
позивачем правил експлуатації
водогосподарських споруд і обов'язок
щодо утримання вказаних споруд
покладено законом саме на
водокористувача, суд вважає зазначений
пункт припису правомірним, а вимогу
позивача в цій частині
Пунктом 22 Припису зобов'язано позивача
«Забезпечити в повному обсязі
оснащення пристроями та вимірювальною
апаратурою, що здійснюють облік об'єму
забору та скидання води».
Вказаний пункт ґрунтується на тому, що
в ході перевірки встановлено, що
відсутній водовимірювальний лічильник
на джерелі водопостачання на б/в
«Расвет», що є порушенням ст. 44, 98
Водного кодексу України.
Позивач з вказаним пунктом не
погоджується, вважає його
протиправним, оскільки під час
перевірки не було зафіксовано в акті
порушень здійснення обліку забору та
Судом встановлено, що на базі
відпочинку «Расвет» водоспоживання
здійснюється на підставі відповідного
договору, а облік спожитої води
здійснюється на допомогою водомірів.
Також судом встановлено, що в липні 2013
року водомір на базі відпочинку
«Расвет» був знятий у зв'язку із його
непридатністю, виявленою під час
повірки вказаного прибору, а первинний
облік здійснювався за формою ПОД-12.
Отже факт здійснення водоспоживання
без відповідного обліку не відповідає
фактичним обставинам.
Так як, згідно чинного законодавства,
припис виноситься за наявності
порушення і судом було встановлено
відсутність порушення в цій частині,
суд дійшов до висновку про
протиправність пункту 22 Припису.
Пунктом 23 Припису зобов'язано позивача
«Вжити заходи щодо попередження
забруднення підземних вод
потенційними джерелами забруднення
підземних горизонтів по території
підприємства», а пунктом 24 -
«Забезпечити проведення достатнього
контролю за впливом коксохімічного
виробництва на підземні води».
Вказані пункти ґрунтується на тому, що
в ході перевірки встановлено, що в 2012
році КП «Південукргеологія»
розроблено звіт «Про результати
виконання комплексу режимних
спостережень по діючих спостережних
свердловинах, які розташовані на
промисловій території металургійного
виробництва, на полігоні для
захоронення промислових та
будівельних відходів КХВ ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг». Згідно
зазначеного звіту дані досліджень
хімічного складу ґрунтових вод
свідчать про домінуючий вплив
техногенних факторів на формування
гідрохімічної ситуації. Висновком
державної екологічної експертизи від
02.03.06 № 332 щодо робочого проекту
«Технічне переоснащення комплексу
коксових батарей № 3-4 КХВ ВАТ
«Криворіжсталь» передбачено
розширення режимної мережі свердловин
на території проммайданчика КХВ,
розробка обґрунтованого регламенту
ведення спостережень у системі
моніторингу підземних вод. Згідно
висновків, наведених в звіті «Про
результати виконання комплексу
режимних спостережень по діючих
спостережних свердловинах, які
розташовані на промисловій території
металургійного виробництва, на
полігоні для захоронення промислових
та будівельних відходів КХВ ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» існуючої на
теперішній час спостережної мережі
підземних вод не достатньо.
Позивач з вказаним пунктом не
погоджується, вважає його протиправним
оскільки він не містить конкретного
порушення, яке вимагається усунути. Під
час перевірки не було зафіксовано та
відображено в акті наявність
потенційних джерел забруднення
підземних горизонтів на території
Згідно п. ст. 44 Водного кодексу України
до обов'язків водокористувачів входить
використання ефективних сучасних
технічних засобів і технологій для
утримання своєї території в належному
стані, а також здійснення заходів щодо
запобігання забрудненню водних
об'єктів стічними (дощовими, сніговими)
водами, що відводяться з неї.
Згідно ст. 105 Водного кодексу України
підприємства, установи і організації,
діяльність яких може негативно
впливати на стан підземних вод,
особливо ті, які експлуатують
накопичувачі промислових, побутових і
сільськогосподарських стоків чи
відходів, повинні здійснювати заходи
щодо попередження забруднення
підземних вод, а також обладнувати
локальні мережі спостережувальних
свердловин для контролю за якісним
Оскільки, в судовому засіданні судом
було встановлено, що дійсно
відповідним звітом та висновком
встановлено недостатність
спостережної мережі за підземними
водами, що також свідчить про
недостатність вжиття заходів щодо
попередження забруднення підземних
вод, і вказана обставина не
заперечується представниками
позивача, суд дійшов висновку про
наявність підстав для відповідних
вимоги з боку відповідача, отже вказані
пункти Припису є правомірними.
Пунктом 25 Припису зобов'язано позивача
«Розробити інвентаризацію відходів з
урахуванням фактичного стану
підприємства та всіх видів відходів, що
утворюються на підприємстві», пунктом
26 - «Визначити склад і властивості
відходів та погодити згідно вимог
чинного законодавства ступінь їх
небезпечності для навколишнього
природного середовища та здоров'я
людини», пунктом 27 - «Розробити та
погодити згідно вимог чинного
законодавства нормативи граничних
показників утворення відходів у
технологічних процесах та нормативи
питомих показників утворення
відходів», пунктом 29 - «Розробити та
погодити в установленому порядку
технічні паспорти відходів (ТПВ) на всі
види відходів, що утворюються на
Вказаний пункт ґрунтується на тому, що
на час перевірки підприємству не
доведено ліміти на утворення та
розміщення наступних видів відходів:
трансформатори відпрацьовані, що
містять поліхлордифеніли (за даними
підприємства обсяг накопичених
відходів - 40,41 т.); відпрацьована
оргтехніка, деталі (за даними
підприємства за 2012 рік утворилось 12,868
т. зазначеного відходу). В ході
проведення перевірки встановлено, що
при діяльності КХВ ПАТ «АМКР»
утворюються наступні види відходів,
які не враховані в матеріалах
інвентаризації відходів та відповідно
в лімітах на утворення та розміщення
відходів: шлами башт тушіння КХВ, що
утворюються під час тушіння коксу,
відходи виробничо-технічні інші, не
позначені іншим способом, або відходи
від комбінованих процесів
коксохімічного виробництва (код по КВ
005-96 2310.2.9.13), цегла кислотривка
відпрацьована (код по КВ 005-96 2310.2.9.11),
обладнання електронне загального
призначення зіпсоване, відпрацьоване
чи не ремонтопридатне ( код по КВ 005-96
7740.3.1.04); взуття зношене чи зіпсоване
(код по КВ 005-96 7710.3.1.14).
Позивач з вказаним пунктом не
погоджується, вважає його протиправним
оскільки ст. 26 Закону України «Про
відходи» не передбачає проведення
інвентаризації відходів, а порядок
проведення їх інвентаризації не
визначено жодним діючим законодавчим
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
відходи» державному обліку та
паспортизації підлягають в
обов'язковому порядку всі відходи, що
утворюються на території України і на
які поширюється дія цього Закону.
Державний облік та паспортизація
відходів здійснюються у порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
Порядок ведення державного обліку і
паспортизації відходів затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.11.1999 року № 2034.
Згідно пункту 2 вказаного Порядку
інвентаризація відходів - це комплекс
разових організаційно-технічних
заходів з виявлення, ідентифікації,
опису і реєстрації відходів, обліку
обсягів їх утворення, утилізації та
видалення, а також виявлення і
обстеження місць утворення відходів і
об'єктів поводження з ними.
Згідно ст. 17 Закону України «Про
відходи» суб'єкти господарської
діяльності у сфері поводження з
відходами зобов'язані визначати склад
і властивості відходів, що утворюються,
а також за погодженням із спеціально
уповноваженими органами виконавчої
влади з питань охорони навколишнього
природного середовища ступінь їх
небезпечності для навколишнього
природного середовища та здоров'я
Згідно ст. 7 вказаного Закону
передбачено, що у сфері поводження з
відходами встановлюються такі
нормативи: граничні показники
утворення відходів у технологічних
процесах; питомі показники утворення
відходів, використання та втрат
сировини у технологічних процесах;
інші нормативи, передбачені
законодавством. Нормативи у сфері
поводження з відходами розробляються
відповідними міністерствами, іншими
центральними органами виконавчої
влади, підприємствами, установами та
організаціями за погодженням із
уповноваженими органами виконавчої
влади з питань охорони навколишнього
природного середовища.
В судовому засіданні матеріалами
справи та поясненнями представників
сторін було підтверджено, що дійсно під
час діяльності підприємства
утворювалися відходи, що вказані в акті
перевірки, які не зазначені в
матеріалах інвентаризації, і за якими
не визначено склад і властивості, та за
якими не встановлені нормативи
граничних показників утворення, а тому
у суду відсутні підстави визнавати
пункти 25, 26, 27, 29 Припису протиправними
Пунктом 30 Припису зобов'язано позивача
«Розробити та погодити в установленому
порядку реєстрові картки ОУВ та ООУВ з
урахуванням всіх видів відходів, що
утворюються на підприємстві»
Вказаний пункт ґрунтується на тому, що
в ході перевірки встановлено, що
реєстрові картки ОУВ і ООУВ розроблені
не на всі види відходів.
З вказаним пунктом позивач не
погоджується, вважає його
протиправним, оскільки підприємством
згідно вимог Постанови КМУ від 31.08.1998 №
1360, розроблені реєстрові карти ОУОУВ на
112 видів відходів, що утворюються або
мають бути утворені на підприємстві,
які узгоджені Дніпропетровською
обласною СЕС та затверджені
Держуправлінням охорони навколишнього
природного середовища в
Дніпропетровській області (вих. №
4-5304-11-1 від 17.11.2011 року). Окрім того, в
даному пункті припису не наведені
конкретні види відходів, на які мають
бути розроблені реєстрові карти.
Згідно ст. 27 Закону України «Про
відходи» передбачено, що з метою
забезпечення збирання, оброблення,
збереження та аналізу інформації про
об'єкти утворення, оброблення та
утилізації відходів ведеться їх
реєстр, в якому визначаються
номенклатура, обсяги утворення,
кількісні та якісні характеристики
відходів, інформація про поводження з
ними та заходи щодо зменшення обсягів
утворення відходів і рівня їх
Враховуючи ту обставину, що в судовому
засіданні було встановлено наявність
відходів, які не враховані в матеріалах
інвентаризації відходів, та
представниками відповідача не
заперечувалося, що на вказані відходи
відсутні реєстрові картки ОУВ та ООУВ,
суд дійшов висновку, що вказаний пункт
вимоги є правомірний та такий, що
скасуванню не підлягає.
Пунктом 31 Припису зобов'язано позивача
«Обладнати місця тимчасового
зберігання відходів згідно вимог
чинного законодавства».
Вказаний пункт ґрунтується на тому, що
в ході перевірки виявлено факт
розміщення відходів (відходи
вогнетривів, сумішей гран шлаку та
технологічних рідин (смола
кам'яновугільна, фуси) будівельних
відходів, відпрацьованих шпал
дерев'яних, тощо) без відповідних
З вказаним пунктом позивач не
погоджується, вважає його протиправним
оскільки такого обов'язку суб'єктів
господарювання, як обладнання місць
тимчасового зберігання відходів,
нормами статей 17, 33 ЗУ «Про відходи» не
В судовому засіданні з акту перевірки
та пояснень представників сторін
з'ясовано, що на території, прилеглій до
аглоцеху № 3 (поза складами вапняку,
палива та руди, вздовж трубопроводу
технічної води) на відкритій земельній
ділянці без відповідних дозволів
розміщуються відходи деревини,
будівельні відходи, відходи ПЕТ пляшок,
брухт чорних металів та відходи
гумово-технічних виробів, на території
дільниці шихтоподачі доменного цеху №
2 на твердому покритті утворилося
несанкціоноване звалище будівельних
відходів та відходів теплоізоляційних
матеріалів при проведенні ремонтних
робіт трубопроводу подачі технічної
води працівниками цеху водопостачання
Відповідно ст. 17 Закону України «Про
відходи» суб'єкти господарської
діяльності у сфері поводження з
відходами зобов'язані забезпечувати
повне збирання, належне зберігання та
недопущення знищення і псування
відходів, для утилізації яких в Україні
існує відповідна технологія, що
відповідає вимогам екологічної
безпеки, не допускати зберігання та
видалення відходів у несанкціонованих
Згідно ст. 33 Закону України «Про
відходи» зберігання та видалення
відходів здійснюються відповідно до
вимог екологічної безпеки та
способами, що забезпечують максимальне
використання відходів чи передачу їх
іншим споживачам (за винятком
захоронення); на кожне місце чи об'єкт
зберігання або видалення відходів
складається спеціальний паспорт, в
якому зазначаються найменування та код
відходів (згідно з державним
класифікатором відходів), їх
кількісний та якісний склад,
походження, а також технічні
характеристики місць чи об'єктів
зберігання чи видалення і відомості
про методи контролю та безпечної
експлуатації цих місць чи об'єктів;
зберігання та видалення відходів
здійснюється в місцях, визначених
органами місцевого самоврядування з
врахуванням вимог земельного та
природоохоронного законодавства, за
наявності спеціальних дозволів, у яких
визначені види та кількість відходів,
загальні технічні вимоги, заходи
безпеки, відомості щодо утворення,
призначення, методів оброблення
відповідно до встановлених лімітів та
Так як в судовому засіданні судом було
з'ясавано, що позивачем допускається
тимчасове зберігання відходів, які не
обладнані для цього, суд вважає
вказаний пункт припису обґрунтованим
та таким, що скасуванню не підлягає.
Пунктом 33 Припису зобов'язано позивача
«Укласти договори щодо видалення та
утилізації всіх видів відходів, що
утворюються на підприємстві».
Вказаний пункт ґрунтується на тому, що
в ході перевірки встановлено, що
договір на передачу трансформаторів та
шлаку кольорової виливки (бронзи) в 2013
році відсутній, що є порушенням пункту
є) ст. 17, 33 ЗУ «Про відходи».
З вказаним пунктом позивач не
погоджується, проте представник
позивача в судовому засіданні
зазначив, що дійсно на момент перевірки
у позивача відсутні договори на
видалення та утилізації вказаних
відходів, однак станом на момент
розгляду справи ПАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг» вже укладено договір по
збиранню, перевезенню, зберіганню,
обробці, утилізації відпрацьованих
трансформаторів (договір № 4464 від
19.11.2013 року), а ще раніше було укладено
договір на утилізацію шлаку кольорової
Відповідно пункту є ст. 17 Закону
України «Про відходи» до обов'язків
суб'єктів господарської діяльності у
сфері поводження з відходами
відноситься здійснення
організаційних, науково-технічних та
технологічних заходів для
максимальної утилізації відходів,
реалізації чи передачі їх іншим
споживачам або підприємствам,
установам та організаціям, що
займаються збиранням, обробленням та
утилізацією відходів, а також
забезпечувати за власний рахунок
екологічно обґрунтоване видалення тих
відходів, що не підлягають утилізації.
Згідно ст. 33 Закону України «Про
відходи» зберігання та видалення
відходів здійснюється відповідно до
вимог екологічної безпеки та
способами, що забезпечують максимальне
використання відходів чи передачу їх
іншим споживачам (за винятком
Так як матеріалами справи
підтверджено, що на момент перевірки у
позивача були відсутні договори на
передачу трансформаторів та шлаку
кольорової виливки, суд вважає
вказаний пункт припису обґрунтованим
та таким, що скасуванню не підлягає.
Пунктом 35 Припису зобов'язано позивача
«Організувати ведення первинного
обліку кількості відходів, що
утворюються по підрозділам
підприємства за формою 1-ВТ в повному
Вказаний пункт ґрунтується на тому, що
в ході перевірки встановлено факт
неповного первинного поточного обліку
кількості відходів за формою 1-ВТ в
наступних підрозділах КХВ та
аглоцехах, СРЦ, ЦОРЕО, коксовому цеху №
1, в аглоцеху № 1, аглоцеху № 2, аглоцеху
№ 3. Також, під час перевірки
встановлено порушення правил ведення
первинного обліку відходів в
конверторному та копровому цехах, а
саме відсутні журнали первинного
поточного обліку кількості, типу і
складу відходів, що утворюються,
збираються, зберігаються та
видаляються не території цехів.
Представник позивача проти вказаного
пункту заперечувала та зазначила, що
більшість зазначених відходів
утворилися під час перевірки та була
врахована в подальших звітах, а частина
відходів було обліковано по іншим
підрозділам підприємства, проте не
заперечувала факт відсутності
журналів первинного поточного обліку.
Згідно пункту г ст. 17 Закону України
«Про відходи» суб'єкти господарської
діяльності у сфері поводження з
відходами зобов'язані на основі
матеріально-сировинних балансів
виробництва виявляти і вести первинний
поточний облік кількості, типу і складу
відходів, що утворюються, збираються,
перевозяться, зберігаються,
обробляються, утилізуються,
знешкоджуються та видаляються, і
подавати щодо них статистичну
звітність у встановленому порядку.
Так як в судовому засіданні було
встановлений факт відсутності
журналів первинного поточного обліку
кількості, типу і складу відходів, що
утворюються, збираються, зберігаються
та видаляються не території цехів, суд
вважає вказаний пункт припису
Пунктом 36 Припису зобов'язано позивача
«Вжити заходи щодо запобігання
негативного і екологонебезпечного
впливу на земельні ділянки та
ліквідації наслідків цього впливу».
Вказаний пункт ґрунтується на тому, що
на території аглоцеху № 3 встановлено
факт засмічення земельних ресурсів, а
саме: на території, прилеглій до
відкритих складів вапняку, палива та
руди, на відкритій земельній ділянці
без відповідних дозволів розміщуються
відходи, що утворилися в результаті
пожежі на одній з галерей (в 2011 році)
(відходи деревини, будівельні відходи,
брухт чорних металів, тощо). Засмічення
земельних ресурсів виявлено на
території, прилеглій до аглоцеху № 3
(поза складами вапняку, палива та руди,
вздовж трубопроводу технічної води), а
саме: на відкритій земельній ділянці
без відповідних дозволів розміщуються
відходи деревини, будівельні відходи,
відходи ПЕТ пляшок, брухт чорних
металів та відходи гумово-технічних
виробів, тощо. Встановлено факт
засмічення земельних ділянок: на
території Блюмінга № 1 в районі АБК-3
(цемент); 2 засмічені ділянки на
території Блюмінга № 1 в районі АБК-3
(відпрацьовані дерев'яні шпали); на
території б/в «Волна» (вуугілля); на
території б/в «Мар'янівка» (відходами
деревини); на території б/в «Мар'янівка»
(будівельним відходами).
З вказаними пунктом позивач не
погоджується оскільки в приписі не
наведено конкретне порушення вимог
чинного законодавства, проте з фактами,
зазначеними в акті перевірки,
представник позивача в судовому
Відповідно ст. 35 Закону України «Про
охорону земель» власники і
землекористувачі, в тому числі
орендарі, земельних ділянок при
здійсненні господарської діяльності
зобов'язані: дотримуватись вимог
земельного та природоохоронного
законодавства України; забезпечувати
захист земель від ерозії, виснаження,
забруднення, засмічення, засолення,
осолонцювання, підкислення,
перезволоження, підтоплення,
заростання бур'янами, чагарниками і
дрібноліссям; уживати заходів щодо
запобігання негативному і
екологонебезпечному впливу на
земельні ділянки та ліквідації
наслідків цього впливу.
Згідно п з ст. 17 Закону України «Про
відходи» до обов'язків суб'єктів
господарської діяльності у сфері
поводження з відходами відноситься
недопущення зберігання та видалення
відходів у несанкціонованих місцях чи
Згідно ст. 33 Закону України «Про
відходи» зберігання та видалення
відходів здійснюється відповідно до
вимог екологічної безпеки та
способами, що забезпечують максимальне
використання відходів чи передачу їх
іншим споживачам (за винятком
захоронення); забороняється
несанкціоноване скидання і розміщення
відходів, у тому числі побутових, у
підземних горизонтах, на території
міст та інших населених пунктів, на
територіях природно-заповідного фонду,
на землях природоохоронного,
оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення, в
межах водоохоронних зон та зон
санітарної охорони водних об'єктів, в
інших місцях, що може створювати
небезпеку для навколишнього
природного середовища та здоров'я
Так як в судовому засіданні судом було
з'ясовано, що позивачем було допущено
зберігання відходів, що допускає
негативний і екологонебезпечний
впливу на земельні ділянки, суд вважає
вказаний пункт припису обґрунтованим.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів. Суд
дійшов висновку, що поданих позивачем
доказів достатньо для встановлення
обставин справи та для ухвалення
судового рішення.
Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 КАС
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 КАС України, полягає
в наступному: суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
У зв'язку з викладеним суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача є
частково обґрунтованими та такими, що
частково підлягають задоволенню в
частині скасування пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8,
9, 10, 11, 12, 13, 17, 19, 20, 22, 28, 32, 34, 37, 38, 39, 40, 41
Припису від 22.07.2013 року № 4-6920-8-3.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов публічного
акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» до
Державної екологічно інспекції у
Дніпропетровській області
задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати
припис Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області
від 22.07.2013 року № 4-6920-8-3 в частині вимог,
зазначених у пунктах № № 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9,
10, 11, 12, 13, 17, 19, 20, 22, 28, 32, 34, 37, 38, 39, 40, 41.
В решті позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Текст постанови у повному обсязі
виготовлений 04.02.2014 року.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 04.02.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник суддіВ.В. Горбалінський В.В.
Горбалінський А.О. Кошля