Справа № 2а-802/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
Справа № 9104/121191/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого:
Довгополова О.М.,

суддів:
Гудима Л.Я.,Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Тлумацькому районі
Івано-Франківської області на
постанову Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 25
березня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Тлумацькому районі
Івано-Франківської області про
нарахування недоплаченого підвищення
до пенсії як дитині війни, -

ВСТАНОВИВ

23 лютого 2011 року позивач звернулася до
суду з позовом про визнання дій
відповідача неправомірними,
зобов'язання відповідача нарахувати та
виплатити як дитині війни підвищення
до пенсії за період з 28 липня 2010 року по
день звернення до суду та надалі
проводити нарахування та виплату
підвищення до пенсії відповідно до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни".

Постановою Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 25
березня 2011 року позов задоволено:
визнано неправомірними дії
відповідача щодо ненарахування та
невиплати підвищення до пенсії
відповідно до ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни";
зобов'язано відповідача нарахувати та
виплачувати підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" з 28
липня 2010 року з врахуванням ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
виплачених сум, нараховувати та
виплачувати підвищення до пенсії
щомісячно до виникнення обставин, з
якими Закон пов'язує зміну чи
припинення наведених правовідносин.

Рішення суду оскаржив відповідач, у
скарзі, покликаючись на порушення
судом першої інстанції при винесенні
рішення норм матеріального права,
просить постанову скасувати та
прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
колегія суддів вважає доцільним
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку про часткове її задоволення,
враховуючи наступне.

Встановлено, що позивач є дитиною
війни, що підтверджується відповідним
посвідченням.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" від
18.11.2004 року № 2195 (далі - Закон № 2195) дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
розмір якої, у свою чергу, обчислюється
за правилами, встановленими частиною 1
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки у законодавстві
відсутні інші правила визначення такої
пенсії.

Враховуючи, що відповідно до
законодавства держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу 30%
підвищення до пенсії та поклала
виконання цього обов'язку на
центральний орган виконавчої влади -
Пенсійний фонд України, який діє через
свої місцеві органи, що входять в його
систему, але вони не вчинили необхідних
дій для нарахування цих коштів та їх
виплати, суд першої інстанції вірно
зазначив про те, що вони не виконали
своїх повноважень без поважних причин.

Наявність у позивача права на
отримання підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
є визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (стаття 46
Конституції України).

Відсутність бюджетного фінансування,
на яку вказує відповідач, не може бути
підставою невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього обов'язків. В свою
чергу реалізація особою права на
отримання соціальних виплат не може
бути поставлена у залежність від
наявності відповідних бюджетних
асигнувань.

Доводи апелянта про неправильне
застосування судом вимог ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається за правилами лише цього
Закону, чинним законодавством інший
мінімальний розмір пенсії не
визначений, тому слід застосовувати
цей розмір.

При цьому колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС
України (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин та
розгляду справи в суді першої
інстанції) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Враховуючи пропущення позивачем
шестимісячного строку звернення до
адміністративного суду без поважних
причин, колегія суддів приходить до
висновку про залишення позовних вимог
без розгляду за період з 28 липня 2010 року
по 22 серпня 2010 року.

Неврахування наведеного є підставою
для скасування рішення суду першої
інстанції.

Оскільки на час розгляду справи судом
першої інстанції часових обмежень у
застосуванні ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни не було,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позову за період з 23 серпня
2010 року до виникнення обставин, з якими
закон пов'язує припинення або
обмеження права на таке.

Керуючись статтями 99, 100, 195, 197 ч. 1 п. 3, 198,
202 п. 4, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області
задовольнити частково, постанову
Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 25
березня 2011 року у справі № 2-а-802/11 -
скасувати. Адміністративний позов
ОСОБА_1 в частині позовних вимог за
період з 28 липня 2010 року по 22 серпня 2010
року залишити без розгляду. В решті
прийняти нову постанову.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Тлумацькому районі
Івано-Франківської області нарахувати
та виплатити на користь ОСОБА_1
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" за період з 23 серпня 2010
року до виникнення обставин, з якими
закон пов'язує припинення або
обмеження права на таке в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та виплачених сум.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.М. Довгополов

Судді:
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький