Справа № 805/1372/14
Суддя: Маслоід О.С.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 р.
Справа №805/1372/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 15 год. 30
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Маслоід О.С.

при секретарі судового засідання -
Вітязь Х. О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Новоазовської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного

управління Міндоходів у Донецькій
області

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(м. Новоазовськ)

про стягнення суми фінансових санкцій,
-

за участю

представників сторін:

від позивача - Поскрьобишева Н. В.

від відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Новоазовська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (надалі - позивач) звернулася до
Донецького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (надалі -
відповідача) про стягнення суми
фінансових санкцій у розмірі 87126,00 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила задовольнити їх у повному
обсязі, у позовній заяві посилається на
наступне. Відповідач має
заборгованість у розмірі 87126,00 грн., яка
виникла через несплату фінансових
санкцій за порушення вимог ч. 11 ст. 15,
ст.. 15-2, ст.. 11, ст.. 11-1 Закону України «Про
державне регулювання виробництва та
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (надалі - Закон), п. 1,
2 ст. 3 Закону України «Про внесення змін
до Закону України "Про застосування
електронних контрольно-касових
апаратів і товарно-касових книг при
розрахунках із споживачами у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" (надалі - Закон № 1776), п. 2.6 гл. 2
Положення про ведення касових операцій
в національній валюті України, ст. 21, 24
Кодексу законів про працю України.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, заперечення на позов суду не
надав.

Згідно ч. 4 ст. 33 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) у разі ненадання
особами, які беруть участь у справі,
інформації щодо їх поштової адреси
судовий виклик або судове повідомлення
надсилаються юридичним особам та
фізичним особам - підприємцям - за
адресою місцезнаходження (місця
проживання), що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

У разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Відповідно до свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
місцезнаходження відповідача
зазначено наступне: АДРЕСА_1. За цією
адресою відповідачеві поштою була
направлена судова повістка, яка
повернулася із відміткою «за
закінченням терміну зберігання».

Відповідно вважається, що відповідач
про час, місце та дату розгляду справи
був повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази та заслухавши пояснення
представника позивача, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог, з огляду на наступне.

Відповідач зареєстрована у якості
фізичної особи - підприємця 23.01.2008 року
за номером 0001124, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, про що свідчить свідоцтво
про державну реєстрацію фізичної особи
- підприємця Серія НОМЕР_5. Відповідача
взято на облік 24.01.2008 року за №? А-56, що
підтверджується довідкою про взяття на
облік платника податків від 24.01.2008 року
№ 24.

Бердянською об'єднаною державною
податковою інспекцією Запорізької
області було проведено перевірку
відповідача щодо дотримання порядку
здійснення платниками податків
розрахункових операцій, ведення
касових операцій, наявності ліцензій,
патентів, свідоцтв, у тому числі
свідоцтв про державну реєстрацію,
виробництва та обігу підакцизних
товарів, дотримання роботодавцем
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками
(найманими особами), про що складено акт
фактичної перевірки від 26.07.2012 року №
0065/08/22/22/НОМЕР_1. Вказаний акт було
складено в присутності відповідача,
але від підписання його він відмовився.

На підставі зазначеного акту
позивачем винесені податкові
повідомлення - рішення від 25 вересня 2012
року за № на суму 1,00 грн. та №
на суму 790,00 грн.

Крім цього, на підставі акту перевірки
№ 0065/08/22/22/НОМЕР_1 від 26.07.2012 року
позивачем прийняте рішення про
застосування фінансових санкцій від 25
вересня 2012 року № на суму 86335,00
грн.

Відповідачем було подано скаргу до
Державної податкової служби у
Донецькій області (вхідний № А-681 від
08.10.2012 року) на вищезазначені податкові
повідомлення - рішення та рішення про
застосування фінансових санкцій.
Рішенням Державної податкової служби у
Донецькій області про результати
розгляду скарги від 30.11.2012 року №
18752/10/10.5-12-6 зазначені рішення були
залишені без змін, а скарга - без
задоволення.

Крім цього, відповідач звернулася із
скаргою (вхідний № А/2118/0/14-12 від 13.12.2012
року) до Державної податкової служби
України, але рішенням про результати
розгляду скарги вищезазначені
податкові повідомлення - рішення та
рішення про застосування фінансових
санкцій залишені без змін, а скаргу -
без задоволення.

Також, позивачем відповідачеві було
направлено податкову вимогу від 30.07.2013
року № 1-22 на суму 86335,00 грн.

Таким чином, сума заборгованості
відповідача з фінансових санкцій
складає 87126,00 грн., що підтверджується
карткою особового рахунку та довідкою
№ 4 про суми податкового боргу.

Згідно із пп. 19-1.1.15, 17, 19, 33, 45 п. 191.1. ст. 19
Податкового кодексу України (надалі -
ПК України), у редакції, яка діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин, контролюючі органи
виконують такі функції, зокрема,
здійснюють адміністрування податків,
зборів, платежів; здійснюють
ліцензування діяльності суб'єктів
господарювання з виробництва спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, оптової торгівлі спиртом,
оптової та роздрібної торгівлі
алкогольними напоями і тютюновими
виробами та контроль за таким
виробництвом; здійснюють заходи щодо
запобігання та виявлення порушень
законодавства у сфері виробництва та
обігу спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів; проводять роботу
щодо боротьби з незаконним
виробництвом, переміщенням, обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів; забезпечують контроль за
дотриманням суб'єктами господарювання,
які провадять роздрібну торгівлю
тютюновими виробами, вимог
законодавства щодо максимальних
роздрібних цін на тютюнові вироби,
встановлених виробниками або
імпортерами таких виробів; звертаються
до суду у випадках, передбачених
законодавством.

Пп. 20.1.19, 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України
передбачено, що контролюючі органи
мають право, зокрема, проводити
контрольні розрахункові операції до
початку перевірки платника податків
щодо дотримання ним порядку проведення
готівкових розрахунків та
застосування реєстраторів
розрахункових операцій; застосовувати
до платників податків передбачені
законом фінансові (штрафні) санкції
(штрафи) за порушення податкового чи
іншого законодавства, контроль за
додержанням якого покладено на
контролюючі органи; стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України; звертатися
до суду щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, що обслуговують
такого платника податків, на суму
податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК
України орган стягнення - державний
орган, уповноважений здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах повноважень,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Таким чином, позивач є органом
державної влади, уповноваженим
здійснювати функцію контролю за
роздрібною торгівлею тютюновими
виробами та алкогольними напоями, щодо
дотримання порядку проведення
готівкових розрахунків та
застосування реєстраторів
розрахункових операцій та
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
законодавства, а також повноваження на
звернення до суду із позовом про
стягнення такої заборгованості перед
бюджетом.

Згідно із п. 1, 2 ст. 3 Закону № 1776 суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

Відповідно до п. 2.6. Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року N 637, уся готівка, що
надходить до кас, має своєчасно (у день
одержання готівкових коштів) та в
повній сумі оприбутковуватися.

Закон, у редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин,
визначає основні засади державної
політики щодо регулювання виробництва,
експорту, імпорту, оптової і роздрібної
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України.

Відповідно до ст. 16 Закону контроль за
дотриманням норм цього Закону
здійснюють органи, які видають
ліцензії, а також інші органи в межах
компетенції, визначеної законами
України.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів у
разі: виробництва спирту етилового,
коньячного і плодового, спирту
етилового ректифікованого
виноградного, спирту етилового
ректифікованого плодового,
спирту-сирцю виноградного,
спирту-сирцю плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів без
наявності ліцензії - 200 відсотків
вартості виробленої продукції (за
оптово-відпускними цінами), але не менш
8500 гривень; необладнання спеціально
відведених для куріння місць та
нерозміщення наочної інформації,
передбаченої статтею 152 цього Закону, -
3400 гривень; роздрібної торгівлі
тютюновими виробами за цінами, вищими
від максимальних роздрібних цін на
тютюнові вироби, встановлених
виробниками або імпортерами таких
тютюнових виробів, - 100 відсотків
вартості наявних у суб'єкта
господарювання тютюнових виробів, але
не менше 1000 гривень; зберігання,
транспортування, реалізації
фальсифікованих алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, алкогольних напоїв
та тютюнових виробів без марок
акцизного податку встановленого
зразка або з підробленими марками
акцизного податку - 100 відсотків
вартості товару, але не менше 1700
гривень.

П. 3 Порядку застосування фінансових
санкцій, передбачених статтею 17 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 2 червня 2003 р. N 790
(надалі - Порядок) передбачено, що до
суб'єктів підприємницької діяльності,
винних у вчиненні порушень,
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у розмірах,
передбачених Законом.

Відповідно до п.п.14.1.265 п.14.1 ст.14 ПК
України штрафна санкція (фінансова
санкція, штраф) - плата у вигляді
фіксованої суми та/або відсотків, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
яких покладено на контролюючі органи, а
також штрафні санкції за порушення у
сфері зовнішньоекономічної
діяльності.

Відповідно до п. 5 Порядку підставою для
прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій є, зокрема,
матеріали правоохоронних, податкових
та інших органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Згідно із ч. 4 ст. 17 Закону рішення про
стягнення штрафів, передбачених
частиною другою цієї статті,
приймаються органами державної
податкової служби та/або органом, який
видав ліцензію на право виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами, та
іншими органами виконавчої влади у
межах їх компетенції, визначеної
законами України.

Відповідно до п. 13 Порядку рішення про
застосування фінансових санкцій може
бути оскаржено у місячний термін в
установленому законодавством порядку.

Пп. 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

З матеріалів справи вбачається
наступне, рішення про застосування
фінансових санкцій та податкові
повідомлення - рішення залишені в силі,
доказів погашення відповідачем
зазначеної заборгованості станом на
день розгляду справи не надано.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

П. 38.1. ст. 38. ПК України встановлено, що
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

З огляду на зазначене, позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
Конституцією України, Податковим
кодексом України, Законом України «Про
державне регулювання виробництва та
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», Законом України
«Про внесення змін до Закону України
"Про застосування електронних
контрольно-касових апаратів і
товарно-касових книг при розрахунках
із споживачами у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг",
Порядком застосування фінансових
санкцій, передбачених статтею 17 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 2 червня 2003 р. N 790,
Положенням про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого Постановою
Правління Національного банку України
від 15 грудня 2004 року N 637, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 суму фінансових санкцій у
розмірі - 87126,00 грн., з якої суму 86335 грн.
перерахувати на р/р 0325, суму - 791,00
грн. перерахувати на р/р 0314, МФО
834016 ГУДКСУ в Донецькій області, банк
одержувач УДКСУ у Новоазовському
районі, ОКПО 38046937.

Вступна та резолютивна частини
постанови проголошені в судовому
засіданні 25.02.2014 року в присутності
представника позивача.

Зазначена постанова може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Скарга подається до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 03 березня 2014 року.

Суддя
Маслоід О.С.