Справа № 2а-82/10/2470
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2014р.
Справа № 9104/32134/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Чернівецької
обласної митниці (правонаступник -
Чернівецька митниця Міндоходів),
м.Чернівці

на постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 01.07.2010р. у
справі №2а-82/10/2470

за позовом ОСОБА_1, м.Чернівці

до Чернівецької обласної митниці
(правонаступник - Чернівецька митниця
Міндоходів), м.Чернівці

про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

23.07.2009р. позивач: ОСОБА_1 звернувся з
адміністративним позовом до
відповідача: Чернівецької обласної
митниці про визнання дій відповідача
по відмові у митному оформленню
автомобіля марки BMW 520і, 1996 року випуску,
ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1
протиправними та зобов'язання вчинити
відповідачем певні дії щодо митного
оформлення автомобіля і видачі
посвідчення на реєстрацію
вищезазначеного транспортного засобу
в органах ДАІ.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
позивач, будучи громадянином України,
починаючи з 15.12.1995р. по листопад 2008р.
постійно проживав у АДРЕСА_1, яке
розташовано на території
Придністровської Молдовської
Республіки, і підтверджується
відміткою посольства України в
Республіці Молдова. У листопаді 2008р.
позивачем було здійснено виїзд на
постійне місце проживання в Україну, і
вивезено з Республіки Молдова
автомобіль BMW 520і, який належав йому на
праві приватної власності з 22.06.2006р. та
був офіційно зареєстрований в МРЕВ ДАІ
за місцем проживання 22.06.2006р.

Вказаний автомобіль позивачем 06.11.2008р.
був знятий з обліку з отриманням
транзитного номеру НОМЕР_2, у зв'язку з
його виїздом на постійне місце
проживання в Україну у м.Чернівці, на
підставі митної декларації від 11.11.2008р.
йому було надано дозвіл на вивіз
автомобіля з Республіки Молдова в
Україну.

11.11.2008р. позивачем було здійснено
перетин державного кордону України, і
13.11.2008р. доставлено автомобіль на
Вадул-Сіретську митницю. 11.02.2009р.
Чернівецькою митницею відмовлено
позивачу у наданні пільг по
розмитненню автомобіля з причини
відсутності перебування автомобіля на
обліку у Республіці Молдова та в базі
даних.

Відповідач позовні вимоги позивача не
визнав відповідно до аргументів,
наведених у запереченні проти позову
від 07.08.2009р. (а.с.21-27), і в подальшому в
процесі судового засідання суду першої
інстанції підтримував позицію,
викладену у поданому запереченні.

Суд першої інстанції адміністративний
позов задоволив повністю, виніс
постанову від 01.07.2010р. у справі
№2а-82/10/2470, якою визнано протиправними
дії відповідача щодо відмови у
пільговому митному оформленні
ввезеного позивачем автомобіля марки
BMW 520і, 1996 року випуску,
ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1
та зобов'язано відповідача вжити
передбачені законом заходи для видачі
позивачу посвідчення для реєстрації
вказаного автомобіля в органах ДАІ.

Відповідачем 13.07.2010р. до Львівського
апеляційного адміністративного суду
було подано апеляційну скаргу за
№25/16-5229, в якій він просить скасувати
постанову суду першої інстанції від
01.07.2010р. у адміністративній справі
№2а-82/10/2470 та прийняти нову постанову,
відповідно до якої відмовити позивачу
у задоволенні позову.

Також відповідачем 27.07.2010р. на адресу
Львівського апеляційного
адміністративного суду з посиланням на
норми ч.2 ст. 69 КАС України, було
надіслано клопотання за №25/16-5640, в
якому він просить суд витребувати для
огляду у судовому засіданні з розгляду
апеляційної скарги відповідача на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 01.07.2010р. у
справі №2а-82/10/2470 паспорт громадянина
України для виїзду за кордон, а саме,
сторінку з датами-штампами, які б
підтверджували або спростовували факт
проживання позивача на території
Республіки Молдова.

18.07.2012р. відповідач, керуючись нормами
ст.244-2 КАС України, в доповнення до
апеляційної скарги, надіслав на адресу
Львівського апеляційного
адміністративного суду постанови
Верховного Суду України від 05.03.2012р. у
справі за позовами ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Південної Митниці про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання здійснити митне
оформлення автомобіля.

Також на адресу Львівського
адміністративного апеляційного суду
10.02.2014р. вх.№К-4321/14/32134 надійшло
клопотання від відповідача про заміну
належного відповідача та здійснення
процесуального правонаступництва з
Чернівецької обласної митниці на
Чернівецьку митницю Міндоходів, яке
колегією суддів задоволено.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, тому
колегія суддів, у відповідності до
вимог ст.197 КАС України, вважає можливим
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, у межах, визначених статтею 195
КАС України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Cудом першої інстанції встановлено, що
позивач постійно проживав у АДРЕСА_1 з
29.05.2006р. до 23.10.2008р. та перебував на
консульському обліку в посольстві
України у м.Кишиневі, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи копією першої сторінки
закордонного паспорта, виданого
громадянину України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, серія НОМЕР_3 від 21.09.2005р.,
дійсний до 21.09.2015р., та довідкою
Управління в справах міграції
Придністровської Молдавської
Республіки (ПМР) від 29.10.2008р. за №12/1-5307.

Позивачем: ОСОБА_1 22.06.2006р. було придбано
вищевказаний спірний автомобіль, який
одразу було зареєстровано на його ім'я
у МРЕВ ДАІ ПМР, що підтверджується
наявною у матеріалах справи копією
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу від 22.06.2006р. за
НОМЕР_4, який від 06.11.2008р. було знято з
обліку з отриманням транзитного номеру
НОМЕР_2, у зв'язку з його виїздом на
постійне місце проживання на територію
України до м.Чернівці, що
підтверджується довідкою, виданою
відділом державної автоінспекції МВС
ПМР від 06.11.2008р. за №П-1299.

Відповідно до митної декларації від
11.11.2008р., наданої позивачем
Департаменту митного контролю
Республіки Молдова, йому надано дозвіл
на вивезення автомобіля з Молдови в
Україну. 11.11.2008р. позивач перетнув
державний кордон України та в цей же
день доставив автомобіль для митного
контролю на Вадул-Сіретську митницю, що
підтверджується повідомленням про
транзитне переміщення за №000038/510040900,
видане Ягорлицькою митницею
Республіки Молдова.

11.02.2009р. відповідачем надіслано на
адресу позивача лист за №20-3/11-50 про
відмову у митному оформленні
транспортного засобу з наданням
передбачених законодавством пільг з
тих причин, що вказаний автомобіль на
обліку у Республіці Молдова не
перебуває та відсутній в базі даних з
посиланням на лист-відповідь на запит
відповідача Головного управління
реєстрації транспорту і кваліфікації
водійського складу державного
підприємства "REGISTRU" Міністерства
інформаційного розвитку Республіки
Молдова від 14.01.2009р. вищезазначеного
державного органу Республіки Молдова.

18.06.2009р. відповідачем на адресу
позивача надіслано лист за №20/1-1069 про
повторне повідомлення про те, що у
зв'язку з тим, що даний транспотний
засіб не перебував на обліку у
Республіці Молдова, то проведення
митного оформлення ввезеного
транспортного засобу з наданням пільг
в оподаткуванні неможливе, тому
позивачу необхідно в найкоротший
термін до 02.07.2009р. звернутись до
відповідача, з метою вирішення питання
щодо поміщення даного транспортного
засобу в інший митний режим.

Висновки суду першої інстанції, в силу
яких позовні вимоги задоволено,
ґрунтуються на нормах, чинних на момент
виникнення спірних правовідносин, за
ст.247 Митного кодексу України від
11.07.2002р. №92-IV (МК України) та Закону
України від 13.09.2001р. №2681-III "Про порядок
ввезення (пересилання) в Україну,
митного оформлення й оподаткування
особистих речей, товарів та
транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України" (Закон №2681-III).

Згідно із ст. 247 МК України, громадяни за
умови дотримання вимог цього Кодексу
та інших законів України, можуть
переміщувати через митний кордон
України будь-які товари, крім тих, що
заборонені до ввезення в Україну та
вивезення з України, а також тих, щодо
яких законом України встановлено
обмеження в галузі
зовнішньоекономічної діяльності.

Порядок митного оформлення та
оподаткування особистих речей,
товарів, транспортних засобів та
окремих номерних вузлів до них, що
ввозяться (пересилаються) в
супроводжуваному та
несупроводжуваному багажі, вантажних,
експрес та міжнародних поштових
відправленнях на митну територію
України і належать громадянам,
встановлюється ст.8 Закону №2681-III, якою
дозволяється ввезення у разі
переселення на постійне місце
проживання на кожного повнолітнього
громадянина одного механічного
транспортного засобу за кодами 87.01, 87.02,
87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності за умови, що він є власником
такого транспортного засобу не менше
року та за умови перебування такого
транспортного засобу на обліку в
країні постійного місця попереднього
проживання не менше року.

Механічні транспортні засоби за кодами
87.01, 87.02, 87.03, 87.04, 87.05 Української
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності, що
ввозяться громадянами при переселенні
на постійне місце проживання в Україну,
підлягають постановці на тимчасовий
облік в органах Державної
автомобільної інспекції Міністерства
внутрішніх справ України на термін до
одного року з оформленням документів
на право тимчасової експлуатації таких
транспортних засобів з терміном дії на
один рік без права відчуження таких
транспортних засобів або передачі у
користування іншим особам.

Відчуження механічного транспортного
засобу за кодами 87.01, 87.02, 87.03, 87.04, 87.05
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності, що
ввозиться громадянином при
переселенні на постійне місце
проживання в Україну, протягом року з
дати переселення (в'їзду) на постійне
місце проживання в Україну,
проводиться за умови сплати належних
податків та зборів, передбачених для
ввезення транспортного засобу з метою
вільного використання.

Документи на право постійного
користування та відчуження механічних
транспортних засобів за кодами 87.01, 87.02,
87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності, що ввозяться громадянами
при переселенні на постійне місце
проживання в Україну, можуть бути
видані після фактичного проживання
протягом року на території України
таких громадян - власників цих
транспортних засобів.

Як встановлено колегією суддів
апеляційної інстанції, представником
відповідача в судовому засіданні суду
першої інстанції заявлялось
клопотання про витребування у позивача
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон для огляду наявних в
ньому датами-штампів прикордонної
служби, які б підтвердили або
спростували факт постійного місця
проживання позивача в ПМР. Суд відмовив
в задоволенні цього клопотання, а, отже,
факт постійного проживання на
території іншої держави було
встановлено тільки на підставі
"штампів про постановку на
консульський облік та зняття з
консульського обліку в Республіці
Молдова".

Крім того, проти представлення для
огляду вказаного паспорта категорично
заперечували позивач та його
представник мотивуючи тим, що
відповідач втручається в приватне
життя ОСОБА_1, відслідковуючи його
поїздки.

Також судом першої інстанції не
враховано, що листом Держмитслужби
України від 01.12.2008р. за №11/6-9/13103-ЕП митні
органи України були повідомлені, що
відповідно до ноти Міністерства
закордонних справ та європейської
інтеграції Республіки Молдова від
11.06.2007р. за №11140 щодо визнання
документів про реєстрацію
транспортних засобів, які видані
компетентними органами Молдови, з
метою уникнення безпідставного
звільнення від оподаткування
транспортних засобів, які ввозяться
громадянами в Україну з території
Придністровського регіону Республіки
Молдова, керівники підрозділів митного
оформлення при прийнятті рішення в
частині звільнення від оподаткування
повинні обов'язково здійснювати
перевірки щодо підтвердження факту
перебування транспортного засобу на
обліку в Республіці Молдова, шляхом
звернення до Головного управління
реєстрації транспорту і кваліфікації
водійського складу Державного
підприємства "REGISTRU" Міністерства
інформаційного розвитку Республіки
Молдова та дотримання громадянами
України у разі переселення на постійне
місце проживання умов щодо постійного
проживання на території країн, з яких
вони прибули, враховуючи факти
перетину державного кордону України,
згідно з наявними дата-штампами
прикордонної служби у паспортах
громадян України для виїзду за кордон.

Відповідно до ст.1 Закону № 2681-III,
постійне місце проживання - це місце
проживання на території будь-якої
держави не менше одного року
громадянина, який не має постійного
місця проживання на території інших
держав і має намір проживати на
території цієї держави протягом
будь-якого строку, не обмежуючи таке
проживання певною метою, і за умови, що
таке проживання не є наслідком
виконання цією особою службових
обов'язків або зобов'язань за договором
(контрактом). Однак, як свідчить
представлена відповідачем копія
Свідоцтва про реєстрацію права
приватної власності від 24.11.2005р.,
позивач. разом із громадянами України
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які також ввезли
транспортні засоби при переселенні на
постійне місце проживання до України,
придбали будинок в розмірі 1/3 долі,
загальною площею 29,6м кв. Отже, у
позивача була певна мета проживання на
території ПМР, а саме ввезення на
територію України транспортного
засобу без сплати до держбюджету
належних платежів. Судом першої
інстанції не було досліджено даний
доказ та не надано йому правової
оцінки.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач постійно проживав в АДРЕСА_1,
ПМР з 29.05.2006р. по 23.10.2008р. та перебував на
консульському обліку в посольстві
України в м.Кишиневі, що чомусь
підтверджується, відповідно до тексту
винесеної постанови, копією
закордонного паспорту ОСОБА_9 та
довідкою Управління в справах міграції
ПМР від 29.10.2008 за №12/1-5307. Також у
власності позивача перебував
транспортний засіб, який згідно з
довідкою ДАІ ПМР був зареєстрований за
ним з 22.06.2006р. по 06.11.2008р.

Однак, даний висновок не ґрунтується на
наявних у справі доказах, оскільки
позивач фактично перебував на
консульському обліку в Республіці
Молдова, а проживав в ПМР та всі
документи, які свідчать про його
постійне місце проживання та
реєстрацію транспортного засобу за
ним, видані органами Придністровської
Молдавської Республіки.

Обґрунтовуючи вказаний висновок, судом
першої інстанції зазначено, що він не
може вирішувати спір на підставі вимог
Ноти Республіки Молдова, а при
прийнятті рішення керується
Конституцією та законами України, а
також міжнародними договорами, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України та залишено
поза увагою вимоги Розпорядження
Кабінету Міністрів України від 26.05.2005р.
за №165-p "Про порядок митного оформлення
товарів і транспортних засобів, що
ввозяться в Україну з Республіки
Молдова". Згідно із вищезазначеним
розпорядженням встановлено, що з метою
запобігання незаконному переміщенню
товарів на митну територію України,
виконання двосторонніх домовленостей
між Україною і Республікою Молдова,
Держмитслужбі України необхідно
забезпечити митне оформлення товарів і
транспортних засобів, що ввозяться в
Україну з Республіки Молдова, у
порядку, визначеному Протоколом від
15.05.2003р. між Державною митною службою
України і Митним департаментом
Республіки Молдова (Протокол) про
взаємне визнання товаротранспортних,
комерційних і митних документів та
митних забезпечень.

Відповідно до ст.1 Протоколу,
транспортні засоби, вантажі, багаж,
поштові відправлення, валюта, інші
платіжні засоби й валютні цінності,
переміщувані через митний кордон,
супроводжуються належними
документами, передбаченими митним і
валютним законодавством України та
Республіки Молдова.

Відповідно до Ноти Міністерства
закордонних справ та європейської
інтеграції Республіки Молдова від
11.06.2007р за №11140 щодо визнання
документів про реєстрацію
транспортних засобів, які видані
компетентними органами Молдови,
документи про реєстрацію транспортних
засобів, оформленні у
Придністровському регіоні Республіки
Молдова, не мають юридичної сили, але
тимчасово допущені до використання на
території Республіки Молдова. Мешканці
Придністровського регіону мають
можливість зареєструвати свої
транспортні засоби у відповідності до
національного законодавства
Республіки Молдова.

Таким чином, при розгляді цієї справи
та прийнятті рішення підлягали
дослідженню та застосуванню судом
першої інстанції в сукупності всі
нормативно-правові акти, які регулюють
порядок ввезення товарів та
транспортних засобів з Республіки
Молдова.

Також судом першої інстанції не
враховано представлену відповідачем
офіційну відповідь з Державного
підприємства "REGISTRU" Міністерства
інформаційного розвитку Республіки
Молдова від 05.02.2009р., якою не
підтверджено перебування автомобіля
на обліку в Республіці Молдова, хоча за
інформацією Міністерства
інформаційного розвитку Уряду Молдова,
згідно рішення Кабінету Міністрів
Молдови, з 01.01.2008р. протягом шести
місяців власникам автомобілів з
придністровськими номерами
запропоновано зареєструвати їх у
офіційних органах Молдови.

Згідно із ст.110 Конституції Республіки
Молдова, прийнятої 29.07.1994р, а також ст.З
Закону Республіки Молдова від 22.07.2005р.
"Про основні положення особливого
правового статусу населених пунктів
лівобережжя Дністра (Придністров'я)" у
складі Республіки Молдова засновано
адміністративно-територіальне
формування Придністров'я.

Враховуючи вищенаведене,
адміністративно-територіальний устрій
Республіки Молдова не містить
формування під назвою "Придністровська
Молдавська Республіка" (ПМР), а у зв'язку
з невизнанням Україною
самопроголошеної ПМР, надані позивачем
документи про те, що він постійно
проживав на території ПМР та мав у
власності автомобіль, який був
зареєстрований та знятий з обліку у
ПМР, не можна визнати такими, що
підтверджують право позивача на
надання пільг при оподаткуванні .

Отже, висновок про те, що судом першої
інстанції не береться до уваги
посилання відповідача на те, що
документи про реєстрацію
транспортного засобу, оформленні в ПМР,
не мають юридичної сили, оскільки суд
виходить з того, що на державному рівні
Україна визнає суверенітет та
територіальну цілісність Республіки
Молдова, а відповідно до норм
міжнародного права, територія
Республіки Молдова включає в себе і
територію ПМР, тому суверенітет
Республіки Молдова поширюється і на
територію ПМР, є хибним, так як не
ґрунтується на нормах права.

Судом першої інстанції залишено поза
увагою та не надано відповідної
правової оцінки факту тимчасової
реєстрації транспортного засобу до
29.05.2008р., про що є відмітка на звороті
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу у Придністров'ї,
як і відсутність у графі 15 експортної
вантажної митної декларації за №20/101108
від 10.11.2008р. запису про країну
відправлення товару.

Однак зазначені факти мають важливе
значення, оскільки свідчать про те, що
позивач не мав наміру постійно
проживати на території Республіки
Молдова. Крім того, відповідно до
"Положення про реєстрацію транспортних
засобів і причепів до них в ПМР", яка
розміщена на сайті Управління ДАІ МВС
ПМР, "тимчасовому обліку підлягають
транспортні засоби, тимчасово ввезені
юридичними (включаючи філії,
представництва, кореспондентські
пункти іноземних юридичних осіб) і
фізичними особами на територію ПМР на
термін більше двох місяців під
зобов'язання про зворотний вивіз, що
зареєстровані на території інших
держав, після їх митного оформлення
відповідно до цього Положення, з
відміткою у свідоцтві про реєстрацію
або іншому документі про тимчасовий
облік на термін, який вказаний в заяві,
але не більше терміну, вказаного в
митних документах.

Відповідно до ст.7 МК України, митні
органи у своїй діяльності керуються не
лише Законами, а й підзаконними
нормативно-правовими актами
(постанови, розпорядження Кабінету
Міністрів України; накази, листи
Держмитслужби України), виданими на
основі Законів України та чинних
міжнародних договорів.

Згідно з наказом Держмитслужби України
від 17.11.2005р. за №1118 (у редакції наказу
Держмитслужби України від 17.03.2008р. за
№229), зареєстрованому в Міністерстві
юстиції України 25.11.2005р. за №1428/11708,
затверджено Правила митного контролю
та митного оформлення транспортних
засобів, що переміщуються громадянами
через митний кордон України. Цими
Правилами надано право посадовим
особам митного органу проводити
перевірку документів з метою
обґрунтування надання пільг в
оподаткуванні. У разі виявлення фактів,
що підтверджують неможливість надання
пільг в оподаткуванні при митному
оформленні транспортного засобу,
вирішується питання щодо сплати
належних податків і зборів, що
підлягають сплаті при переміщенні
транспортних засобів через митний
кордон України. Отже, інформація
отримана відповідачем від митних
органів Республіки Молдова на законних
підставах.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що посилання
відповідача на наявність перешкод для
пільгового митного оформлення у
вигляді додаткових вимог щодо
зазначеного порядку визначених
підзаконними нормативними актами,
невизначеністю статусу ПМР, а також
посилання на дані, отримані під час
міжвідомчого кореспондування, судом до
уваги не взяті як безпідставні та такі,
що не базуються на вимогах закону, є
таким, що суперечить нормам
матеріального права.

Відповідно до ст.5 Закону № 2681-III,
транспортні засоби за кодами 87.01, 87.02,
87.03, 87.04. 87.05 Української класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності як нові, так і такі, що були у
користуванні, які ввозяться на митну
територію України громадянами,
підлягають обов'язковій сертифікації
відповідно до законодавства України.
Документи, що засвідчують
відповідність транспортних засобів
вимогам технічних регламентів та
національних стандартів, подаються
митним органам під час митного
оформлення транспортних засобів з
метою вільного обігу та уповноваженим
в Україні органам під час реєстрації
транспортних засобів, якщо вони
підлягають реєстрації.

Згідно із Декретом Кабінету Міністрів
України від 10.05.1993р. за №46-93 "Про
стандартизацію і сертифікацію", нові і
такі, що були у користуванні
транспортні засоби, що ввозяться на
митну територію України фізичними
особами, підлягають обов'язковій
сертифікації відповідно до чинного
законодавства.

Транспортний засіб, ввезений позивачем
на митну територію України,
сертифікацію не пройшов, жодного
документу про це ним не надано, що стало
підставою для відповідача у відмові
йому у розмитненні транспортного
засобу на пільгових умовах, однак дані
обставини справи судом першої
інстанції взагалі залишені поза увагою
і не знайшли свого відображення у
прийнятій ним постанові.

Із врахуванням наведених вище норм
законодавства та фактичних обставин
справи, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції при розгляді
адміністративної справи зроблено
висновки, які не відповідають
обставинам справи, не дотримано норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України,
суд апеляційної інстанції скасовує
судове рішення суду першої інстанції
та ухвалює нове рішення, у випадках
неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участі в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Чернівецької
обласної митниці (правонаступник -
Чернівецька митниця Міндоходів),
м.Чернівці на постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від
01.07.2010р. у справі №2а-82/10/2470 за позовом
ОСОБА_1, м.Чернівці до Чернівецької
обласної митниці (правонаступник -
Чернівецька митниця Міндоходів),
м.Чернівці про зобов'язання вчинити
дії, - задоволити.

2. Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 01.07.2010р. у
справі №2а-82/10/2470 за позовом ОСОБА_1,
м.Чернівці до Чернівецької обласної
митниці (правонаступник - Чернівецька
митниця Міндоходів), м.Чернівці про
зобов'язання вчинити дії, - скасувати та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
зобов'язання вчинити дії щодо митного
оформлення транспортного засобу на
пільгових умовах відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга