Справа № 872/13642/13
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2014 рокусправа № 804/9977/13-а

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді:
Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А.
Прокопчук Т.С.

при секретарі: Соломка М.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20.08.2013 року по справі № 804/9977/13-а за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська про визнання
протиправними рішень,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ФОП ОСОБА_1 (далі по
тексту - позивач) звернувся до суду з
позовом до УПФУ в Ленінському районі м.
Дніпропетровська (далі по тексту -
відповідач), в якому просив визнати
протиправним рішення № 344 від 15.07.2013
року про застосування до ФОП ОСОБА_1
фінансових санкцій за несвоєчасне
подання звітності за 2007 рік у сумі 170, 00
грн., визнати протиправним рішення № 345
від 15.07.2013 року про застосування до ФОП
ОСОБА_1 фінансових санкцій за
несвоєчасне подання звітності за 2009
рік у сумі 170, 00 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20.08.2013 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_1
задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції УПФУ в Ленінському
районі м. Дніпропетровська подало
апеляційну скаргу, в якій просило
скасувати постанову та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити. Свої вимоги обґрунтовує тим,
що судом не надано належної оцінки
нормам чинного законодавства, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, що призвело до прийняття
невірного рішення. Апелянт зазначив, що
ним винесено рішення про застосування
відносно ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій
на підставі норм, які були чинні на час
виникнення правовідносин, та на час
настання заборгованості.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС
України за відсутності осіб, які беруть
участь у розгляді справи.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
органи Пенсійного фонду України
можуть стягувати ті недоїмки, штрафи та
пеню, які виникли до 01.01.2011 року, так-як у
позивача заборгованість виявлена
після 01.01.2011 року то застосовуючи до
нього санкції не слід керувати нормами,
які були чинні до 01.01.2011 року.

Матеріалами справи встановлено, що 08
липня 2013 року УПФУ в Ленінському районі
м. Дніпропетровська було проведено
перевірку щодо порушення ФОП ОСОБА_1
законодавства з питань надання
звітності до системи
персоніфікованого обліку відомостей
про застрахованих осіб. Актами № 789 та
790 від 08.07.2013 року встановлено, що ФОП
ОСОБА_1 не подав своєчасно документи
первинної звітності до системи
персоніфікованого обліку відомостей
про застрахованих осіб за 2007 рік до
01.04.2008 року, звітні документи за 2007
звітний рік надані 08.07.2013 року чим
порушено ч.6 ст.21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»; встановлено, що ФОП
ОСОБА_1 не подав своєчасно документи
первинної звітності до системи
персоніфікованого обліку відомостей
про застрахованих осіб за 2009 рік до
01.04.2010 року, звітні документи за 2009
звітний рік надані 08.07.2013 року.

На підставі виявлених порушень,
зафіксованих в акті № 789 та № 790 від
08.07.2013 року начальником УПФУ в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
винесено рішення № 344 та № 345 від 15.07.2013
року, якими до ФОП ОСОБА_1 застосовано
фінансові санкції у загальному
розмірі 340, 00 грн.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 9 ст. 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виконавчі органи
Пенсійного фонду застосовують до
страхувальників такі фінансові
санкції: за донарахування
територіальним органом Пенсійного
фонду або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків
накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначених сум за кожний
повний або неповний місяць, за який
донараховано ці суми; за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду накладається
штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які були сплачені
або підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до ч. 15 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» строк давності
щодо стягнення недоїмки, пені та
штрафів не застосовується.

Відповідно до абз. 5, 6 п. 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або
не сплачених у період до 1 січня 2011 року,
в тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходятьу
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється. На період до повного
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Колегія суддів приходить до
висновку, що заборгованість у зв'язку з
несвоєчасним поданням звітів виникла у
позивача у 2007 та 2009 роках відповідно, і
накладені фінансові санкції
відповідно до вимог абз.5 п.7
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» мають
бути стягнуті і після 01.01.2011 року,
оскільки порушення, за які застосовані
фінансові санкції виникли в період дії
п.4 та п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», тобто відповідно до того
законодавства, яке діяло на момент
виникнення порушення пенсійного
законодавства.

Проаналізувавши норми, що
регулюють спірні правовідносини,
колегія суддів зазначає, що після
набрання чинності Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» за органами
Пенсійного фонду України збережено
повноваження щодо застосування
фінансових санкцій за несплату
заборгованості, яка виникла до 01.01.2011
року.

Колегія суддів зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги час
виникнення порушень за які застосовано
фінансові санкції та не враховано дію
норм у часі, що встановлюють
відповідальність за такі порушення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, постанову суду
першої інстанції слід скасувати, як
таку, що прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч..1 ст.202, ст.ст.
205, 207 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська -
задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20.08.2013 року по справі № 804/9977/13-а -
скасувати.

Прийняти нову постанову. В задоволенні
позовних вимог Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:
О.М. Лукманова

Судді:
Л.А. Божко

Т.С.
Прокопчук