Справа № 810/6983/13-а
Суддя: Щавінський В. Р.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року 810/6983/13-а

Київський окружний адміністративний
суд в складі головуючого - судді
Щавінського В.Р., суддів: А.І.
Балаклицького, С.В. Лапія С.М.
розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському Головного
управління Міндоходів у Київській
області, Міністерства доходів і зборів
України про зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_2 в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина - ОСОБА_3 з позовом
до Державної податкової адміністрації
України, ДПІ у Києво-Святошинському
районі Київської області, в якому
просить суд:

- не надавати ідентифікаційний
номер ОСОБА_3 та не вносити інформацію
щодо ідентифікаційного номеру до
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платежів;

- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Києво-Святошинському
районі Київської області вести облік
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за раніше
встановленими формами обліку
платників податку та інших
обов'язкових платежів без застосування
ідентифікаційного номера (за
прізвищем, іменем та по-батькові);

- зобов'язати ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області видати ОСОБА_3 довідку з
текстом "Має право здійснювати будь-які
платежі без ідентифікаційного номера"
та завірити підпис відповідальної
особи круглою гербовою печаткою;
зобов'язати ДПІ у Києво-Святошинському
районі Київської області після
отримання ОСОБА_3 паспорта громадянина
України, внести на стор. 7 або 8, або 9
запис про наявність права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного
номеру та завірити підпис
відповідальної особи круглою гербовою
печаткою;

- зобов'язати Державну податкову
адміністрацію України не вносити в
Державний реєстр дані щодо ОСОБА_3;

- зобов'язати Державну податкову
адміністрацію України здійснювати в
подальшому облік ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як
платників податків та інших
обов'язкових платежів, за раніше
встановленими формами обліку без
застосування ідентифікаційного номера
(за прізвищем, іменем та по-батькові і
за місцем проживання);

- зобов'язати Державну податкову
адміністрацію України виключити
інформацію з Державного реєстру
фізичних осіб-платників податків та
інших обов'язкових платежів про ОСОБА_2,
яка обліковується за серією та номером
паспорта згідно наказу від 19.10.2004 №
602/12226;

- зобов'язати ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області анулювати раніше проведений
згідно наказу від 19.10.2004 № 602/1226 запис в
паспорті ОСОБА_2 про право здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного
номера; зобов'язати ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області скасувати інформацію про
ОСОБА_2, що була надана до ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області, згідно наказу від 19.10.2004 №
602/1226;

- зобов'язати ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області проставити у паспорті ОСОБА_2
відмітку про наявність права
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера та завірити
підпис відповідальної особи гербовою
печаткою.

Судом замінено відповідачів - ДПА
України, ДПІ у Києво-Святошинському
районі Київської області на
правонаступників Державну податкову
інспекцію у Києво-Святошинському
Головного управління Міндоходів у
Київській області, Міністерство
доходів і зборів України.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що у жовтні 2009 року вона
звернулась до податкового органу із
заявою про відмову від
ідентифікаційного номеру в силу
релігійних переконань. Крім того,
ОСОБА_2 звернулась до податкового
органу в інтересах свого
неповнолітнього сина із заявою про те,
що в силу релігійних переконань її син
не бажає, щоб йому було присвоєно
ідентифікаційний номер. У зв'язку з цим
ОСОБА_2 просила здійснювати їх облік як
платників податків без
ідентифікаційного номеру та унести до
її паспорта, та до паспорта сина, - після
його отримання, відповідну відмітку.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надіслав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність та просив позов
задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили, відзиву на позов не
надіслали, будь-яких заяв чи клопотань
про відкладення розгляду справи не
заявляли.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи не відкладається і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Крім того, ч.6 ст. 128 КАС України
передбачено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Розглянувши матеріали справи суд
дійшов висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України №К/9991/72351/12 від 26.11.2013 р.
касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено
частково.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 23.11.2011 р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2012 р. у
справі №2а-2843/10/1070 скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

23.12.2013 р. Ухвалою Київського
окружного адміністративного суду
даний адміністративний позов прийнято
до провадження.

Судом встановлено, ОСОБА_2 є членом
Української Православної Церкви, на
свої релігійні переконання, виховує
свою дитину ОСОБА_3, відповідно за
своїми власними переконаннями у
відношенні до релігії, що проживає
разом із позивачкою за однією адресою.

ОСОБА_2 звернулася до ДПІ у
Києво-Святошинському р-ні Київської
області із заявою в якій просив:
здійснити в подальшому її облік, як
платника податків та інших
обов'язкових платежів, за раніше
встановленими формами обліку без
застосування ідентифікаційного номера
(за прізвищем, іменем та по-батькові);
анулювати в її паспорті на ст. 7 раніше
проведений запис та проставлений
штамп, гідно Наказу №602/1226 від 19.10.2004 р.,
про право здійснювати будь-які платежі
без ідентифікаційного номера; знищити
про неї інформацію з Державного
реєстру фізичних осіб-платників
податків та інших обов'язкових
платежів, що була надана відповідно до
Наказу №602/1226 від 19.10.2004 р., згідно якої
вона обліковується за серією та
номером паспорта; проставити у її
паспорті відмітку про наявність права
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера та завірити
підпис відповідальної особи гербовою
печаткою.

Листом від 23.10.2009 р. №5275/Б/29-035 ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області повідомлено позивача, що
фізична особа, яка через свої релігійні
або інші переконання відмовляється від
прийняття ідентифікаційного номера
повідомляє у встановленій формі заяви
(форма В1 або форма В2) орган державної
податкової служби за місцем реєстрації
(прописки) та пред'являє такі документи:
свідоцтво про народження, паспорт
громадянина України, свідоцтво про
шлюб (за наявності), свідоцтво про
розірвання шлюбу (за наявності), та
оригінал ідентифікаційного номера (за
наявності). Посадова особа орган
державної податкової служби отримує
заповнену заяву з додатками та у термін
до 30 календарних днів з дня прийняття
заяви надає заявнику довідку (форми В3)
для пред'явлення її в органи внутрішніх
справ або відмовляє в наданні такої
довідки із зазначенням причин відмови.

Також 01.10.2009 р. ОСОБА_2 звернулася до ДПС
України із заявою, в якій просила:
знищити про неї інформацію з
Державного реєстру фізичних
осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів, що була надана
відповідно до Наказу №602/1226 від 19.10.2004
р., згідно якої вона обліковується за
серією та номером паспорта; зберегти за
нею раніше встановлену форму обліку
платників податків (за прізвищем,
іменем та по-батькові), про що вона
офіційно повідомила ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області.

Листом від 03.12.2009 р. №6047/Б/29-2115 ДПС
України повідомлено позивача, що
питання щодо відмови від
ідентифікаційного номера може бути
вирішено до встановленого Порядку №602
в органах державної податкової служби
за місцем реєстрації фізичної особи.

Також 01.10.2009 р. ОСОБА_2 в своїх інтересах
та в інтересах неповнолітнього сина -
ОСОБА_3 звернулася із заявою до ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області із заявою, в якій просить: не
вносити інформацію до Державного
реєстру фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових
платежів та не надавати
ідентифікаційний номер її малолітній
дитині - сину ОСОБА_3; внести облік її
малолітньої дитини ОСОБА_3
встновленими формами обліку платників
та інших обов'язкових платежів без
застосування ідентифікаційного номера
(за прізвищем, іменем та по-батькові);
видати її малолітній дитині сину
ОСОБА_3 довідки з текстом: «Має право
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера» та завірити
підпис відповідної особи круглою
гербовою печаткою; після отримання її
малолітньою дитиною ОСОБА_3 паспорта
громадянина України, внести на стор.7
або 8, або 9 запис про наявність права
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру та завірити
підпис відповідальної особи круглою
гербовою печаткою.

Листом від 23.10.2009 р. №5274/Б/29-035 ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області повідомлено позивача, що вона
може звернутися із паспортом
громадянина України та свідоцтвами про
народження її дітей до відділу
реєстрації та обліку платників
податків ДПІ у Києво-Святошинському
районі Київської області для
вирішення питання стосовно
ідентифікаційних номерів.

01.10.2009 р. ОСОБА_2 в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього сина -
ОСОБА_3 звернулася із заявою до ДПА
України із заявою, в якій просить: не
вносити до Державного реєстру дані
щодо її малолітньої дитини сина ОСОБА_3;
здійснювати в подальшому облік її
малолітньої дитини ОСОБА_3 платників
податків та інших обов'язкових
платежів, за раніше встановленими
формами обліку без застосування
ідентифікаційного номера (за
прізвищем, іменем, по-батькові за
місцем проживання).

03.12.2009 р. листом №6047/Б/29-2115 ДПА України
повідомлено позивача, що якщо
неповнолітня особа має
ідентифікаційний номер, то відмовитися
від нього зможе після досягнення нею
16-річного віку та отримання паспорта
громадянина України.

Проте, не погоджуючись з вимогами
відповідачів, позивач звернувся до
суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що виникли між
сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 35 Конституції
України, кожен має право на свободу
світогляду і віросповідання. Це право
включає свободу сповідувати будь-яку
релігію або не сповідувати ніякої,
безперешкодно відправляти одноособово
чи колективно релігійні культи і
ритуальні обряди, вести релігійну
діяльність.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 та її неповнолітній сина -
ОСОБА_3 є віруючими людьми і за своїми
релігійними переконаннями
відмовляється від присвоєння
ідентифікаційного номеру, про що
повідомили відповідачів письмово.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України
"Про Державний реєстр фізичних
осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів" № 320/94-ВР від
22.12.1994, який був чинний на момент
звернення позивача до суду, (далі -
Закон №320/94-ВР) для осіб, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомляють про це відповідні
державні органи, зберігаються раніше
встановлені форми обліку платників
податків та інших обов'язкових
платежів. У паспортах зазначених осіб
робиться відмітка про наявність у них
права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера.

Частиною 2 ст. 5 Закону № 320/94-ВР, яка
регламентує порядок реєстрації
фізичних осіб-платників податків та
інших обов'язкових платежів, визначено,
що до Державного реєстру не вноситься
інформація про осіб, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомляють про це відповідні
державні органи.

Отже, платнику податків надано право
виконати свій конституційний обов'язок
по сплаті податків та інших
обов'язкових платежів без присвоєння
ідентифікаційного номеру після того,
як він офіційно повідомить про це
відповідні державні органи.

Таким чином, Законом №320/94-ВР
передбачено, що невнесення інформації
до Державного реєстру і надання права
сплати податків без ідентифікаційного
номера, або, вилучення
ідентифікаційного номера з Державного
реєстру зазначених осіб можуть
наступити тільки за умови виконання
вимог щодо офіційного повідомлення про
це відповідних органів.

Відповідно до ч. 8 ст. 5 Закону № 320/94-ВР
зміни та уточнення щодо даних,
занесених до Державного реєстру під
час реєстрації, вносяться державними
податковими інспекціями за місцем
постійного проживання платників
податків та інших обов'язкових
платежів, а для осіб, які не мають
постійного місця проживання в Україні,
- за місцем отримання доходів або за
місцезнаходженням іншого об'єкта
оподаткування.

Між тим, внесення до Державного реєстру
фізичних осіб - платників податків та
інших обов'язкових платежів інформації
про осіб, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера,
заборонено ч.2 ст. 5 Закону № 320/94-ВР. А у
випадку, коли ідентифікаційний номер
громадянину вже присвоєний і
відповідна інформація про таку особу
вже внесена до Державного реєстру - то
він підлягає негайному анулюванню, а
інформація - безумовному виключенню.

Така позиція сприяє дотриманню
конституційного принципу верховенства
права.

В той же час, Законом № 320/94-ВР не
передбачено порядку та умов офіційного
повідомлення.

Згідно зі ст.2, п. 2 ч.1 ст. 8 Закону України
"Про державну податкову службу в
Україні" на Державну податкову
адміністрацію України покладено
обов'язок щодо прийняття та видання
нормативно-правових актів і методичних
рекомендацій з питань оподаткування.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач заявами повідомляв
відповідачів про свої релігійні
переконання та вимагав обліковувати
його як платника податків без
ідентифікаційного номера та з
використанням обліку платників
податку за прізвищем, ім'ям,
по-батькові, та внести відповідній
запис в паспорт.

Однак відповідачами було роз'яснено
позивачу про необхідність подання
певного переліку документів, що
свідчить про фактичну відмову у
задоволенні заяви позивача.

Колегія суддів зазначає, що обсяг
інформації про фізичних осіб, яка
включається до Державного реєстру,
визначено статтями 3 та 5 Закону
№320/94-ВР. Зокрема, передбачено, що до
інформаційного фонду Державного
реєстру включаються такі дані:
індивідуальні ідентифікаційні номери,
що надаються фізичним особам -
платникам податків та інших
обов'язкових платежів і зберігаються
за ними протягом усього їх життя;
інформація про сплату фізичними
особами податків та інших обов'язкових
платежів; прізвище, ім'я та по батькові;
дата народження; місце народження
(країна, область, район, населений
пункт); місце проживання; місце
основної роботи; види сплачуваних
податків та інших обов'язкових
платежів; інформація про сплату
фізичними особами податків та інших
обов'язкових платежів.

Згідно з ч.3ст. 9 зазначеного Закону
фізичні особи - платники податків та
інших обов'язкових платежів, крім осіб,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомили про це відповідні державні
органи, зобов'язані: зареєструватись у
Державному реєстрі з моменту
виникнення об'єкта оподаткування чи
сплати податків та інших обов'язкових
платежів; подавати до державних
податкових інспекцій по районах,
районах у містах і містах без районного
поділу відомості про зміну даних
відповідно до частини третьої статті 5
цього Закону протягом місяця з дня
виникнення таких змін.

Системний аналіз зазначених вище
правових норм дає колегії суддів
підстави для висновку, що у випадку,
коли фізична особа, яка через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомила про це органи державної
податкової служби, то з Державного
реєстру підлягає виключенню вся
інформація про таку особу, а не лише її
ідентифікаційний номер.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку
внесення відмітки до паспорта
громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної
особи - платника податків та інших
обов'язкових платежів, затвердженого
спільним Наказом ДПА України та МВС
України від 19.10.2004 №602/1226, громадяни
України, які відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера,
обліковуються як платники податків та
інших обов'язкових платежів за серією
та номером паспорта.

В той же час зазначена норма суперечить
положенням Закону № 320/94-ВР, який має
вищу юридичну силу, про необхідність
видалення всієї інформації про таких
осіб, зазначений Закон також не
передбачає облік таких громадян за
серією та номером паспорта.

Таким чином, відповідачі неправомірно
відмовили позивачу у виключенні з
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платежів всієї інформації
про нього, що призвело до порушення
його прав та свобод.

Разом з тим, колегія суддів вважає
необґрунтованими вимоги позивача в
частині зобов'язання ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області після отримання ОСОБА_3
паспорта громадянина України, внести
на стор. 7 або 8, або 9 запис про наявність
права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру та завірити
підпис відповідальної особи круглою
гербовою печаткою, з огляду на
наступне.

Як вже було зазначено, механізм та
процедуру внесення відмітки про
наявність права здійснювати будь-які
платежі без ідентифікаційного номера
до паспорта фізичної особи, яка через
свої релігійні або інші переконання
відмовляється від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомила про це орган державної
податкової служби, визначено спільним
наказом Державної податкової
адміністрації України та Міністерства
внутрішніх справ України від 19.10.2004 р.
№602/1226 "Про затвердження Порядку
внесення відмітки до паспорта
громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної
особи - платника податків та інших
обов'язкових платежів", розробленим
згідно із Законом України "Про
державний реєстр фізичних осіб
платників податків та інших
обов'язкових платежів".

Відповідно до п. 1.4 зазначеного Порядку
особа, яка через свої релігійні або
інші переконання відмовляється від
прийняття ідентифікаційного номера, у
разі відсутності у неї
ідентифікаційного номера повідомляє у
формі заяви орган державної податкової
служби за своїм місцем реєстрації.
Форма заяви передбачена додатком 1 до
Порядку, а додатком до заяви є
інформація про персональні дані.

При цьому, згідно з пунктами 5.1, 5.2
вищезазначеного Порядку відповідну
відмітку на 7-9 сторінку паспорта
вносить посадова особа органу
внутрішніх справ на підставі виданої
заявнику податковим органом довідки за
формою № В-3.

Отже, вищенаведеними нормами Порядку
внесення відмітки до паспорта
громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної
особи - платника податків та інших
обов'язкових платежів обов'язок
внесення відміток на підставі виданої
податковою службою довідки за формою №
В-3 покладено на органи внутрішніх
справ та встановлено послідовність
дій, які має бути вчинено громадянином
при відмові від ідентифікаційного
номеру, форму заяви про це та перелік
документів, які мають бути до такої
заяви додані.

Тому, податкова служба має видати особі
лише довідку за формою № В-3, але не
зобов'язана проставляти відповідну
відмітку про право здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного
номеру у її паспорті.

Також як вбачається з матеріалів
справи ОСОБА_2 у встановленому вказаним
нормативно-правовим актом порядку до
ДПІ у Києво-Святошинському районі
Київської області та органи внутрішніх
справ за місцем проживання зверталася
та надала відповідні документи, що
підтверджується завіреною копією
сторінки 3 журналу обліку громадян, які
мають право здійснювати будь-які
платежі без ідентифікаційного номеру.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В силу частини другої ст. 71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Жодних доказів на підтвердження
правомірності вищевказаної відмови
відповідачі не надала.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про часткову правомірність
заявлених позовних вимог і, відповідно,
позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 11, 14, 69, 70, 71, 128, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію Києво-Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
Київській області не вносити
інформацію до Державного реєстру
фізичних осіб - платників податків та
інших обов'язкових платежів та не
надавати ідентифікаційний номер
ОСОБА_3.

3. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію Києво-Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
Київській області вести облік ОСОБА_2
та ОСОБА_3 за раніше встановленими
формами обліку платників податків та
інших обов'язкових платежів без
застосування ідентифікаційного номеру
(за прізвищем, іменем та по-батькові та
за місцем проживання).

4. Зобов'язати Міністерство доходів і
зборів України не вносити в Державний
реєстр дані щодо ОСОБА_3.

5. Зобов'язати Міністерство доходів і
зборів України здійснювати в
подальшому облік ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як
платників податків та інших
обов'язкових платежів, за раніше
встановленими формами обліку без
застосування ідентифікаційного номера
(за прізвищем, іменем та по-батькові та
за місцем проживання).

6. Зобов'язати Міністерство доходів і
зборів України включити інформацію з
Державного реєстру фізичних
осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів про ОСОБА_2, яка
обліковується за серією та номером
паспорта згідно Наказу №602/1226 від 19.10.2004
р.

7. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію Києво-Святошинського району
Головного управління Міндоходів у
Київській області анулювати раніше
проведений згідно Наказу №602/1226 від
19.10.2004 р. запис в паспорті ОСОБА_2 про
право здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру.

8. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію Києво-Святошинського району
Головного управління Міндоходів у
Київській області скасувати
інформацію про ОСОБА_2, що була надана
до Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області, згідно Наказу №602/1226 від 19.10.2004
р.

9. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію Києво-Святошинського району
Головного управління Міндоходів у
Київській області проставити у
паспорті ОСОБА_2 відмітку про наявність
права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру та завірити
підпис відповідальної особи гербовою
печаткою.

10.У задоволенні решти позовних вимог, -
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Щавінський В. Р.

Судді:
Лапій С.М.

Балаклицький
А.І.