Справа № 801/10206/13-а
Суддя: Кукта Максим Валерійович
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 801/10206/13-а

28.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кукти М.В.,

суддів Єланської О.Е. ,

Кучерука О.В.

секретар судового засідання
Єрохіна Д.Д.

за участю сторін:

представник відповідача, Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Сімферополь АР
Крим- Лемтюжникова Наталя
Володимирівна, довіреність № 06-17 від
09.01.14

представник позивача, Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Сімферополя АР Крим- не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином та
своєчасно, про причину неявки суд не
повідомив,

розглянувши апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м.Сімферополя АР
Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Латинін Ю.А. )
від 18.11.13 по справі № 801/10206/13-а

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі
м.Сімферополя АР Крим (вул. Київська,
125-б,Сімферополь,Автономна Республіка
Крим,95034)

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Сімферополь Автономної Республіки
Крим (вул. Крилова,
7,Сімферополь,Автономна Республіка
Крим,95000)

про стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18.11.13 у задоволені
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Не погодившись з даною постановою суду,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
14.07.2011 та ухвалити нове рішення по
справі.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Представник відповідача у
судовому засіданні 28.01.2014 з апеляційною
скаргою не погодився, просив постанову
суду першої інстанції залишити без
змін.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про день, час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Згідно ч.4 статті 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Вислухавши представника відповідача,
вивчивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
правову оцінку обставин у справі та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Частиною четвертою статті 26 вказаного
законодавчого акту встановлено, що в
разі, коли після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася така
особа. При цьому неналежний страховик
має право звернутися до належного щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Згідно частини 2 статті 2 Закону особи,
право яких на отримання відшкодування
шкоди раніше було встановлено згідно
із законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІ
"Прикінцеві положення" Закону № 1105-ХІУ
Фондом провадяться відшкодування
шкоди, медична, професійна та соціальна
реабілітація також зазначеним у статті
8 цього закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
такі страхові виплати і соціальні
послуги (абзац 2); уся заборгованість
потерпілим на виробництві та членам їх
сімей, яким до набрання чинності
зазначеним Законом підприємства,
установи й організації не відшкодували
матеріальної та моральної (немайнової)
шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами й організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -Фондом
(абзац третій).

Статтею 81 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач та відповідач за серпень -
вересень 2013 року підписали акт
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

У зв'язку з виникненням неузгодженості
між розрахунками УПФУ в Київському
районі м. Сімферополя АР Крим та
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Сімферополь АР
Крим до акту та списку осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, була складена таблиця
розбіжностей, які не прийняті
відповідачем до заліку.

Розбіжності в розмірі виникли в сумі
800,18 грн., у тому числі, в результаті
незгоди відповідача відшкодовувати
виплату пенсії ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
основного розміру пенсії та витрати на
виплату та доставку пенсій, що
підтверджується списками осіб, яким
призначені пенсії з інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії в зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в Київському районі м.
Сімферополя АР Крим, не прийнятих до
заліку за серпень-вересень 2013 року.

Проведений відповідачем аналіз
нормативних документів, на підставі
яких подаються та оформляються
документи для призначення
(перерахунку) пенсій до органів
Пенсійного фонду України свідчить про
те, що кожний з нормативних документів,
які діяли за весь минулий час,
передбачав обов'язків перелік
документів, які повинні міститися у
пенсійній справі, а також обов'язок
органу, який призначає пенсію, при
прийомі документів перевіряти
правильність оформлення заяви і
подання, відповідних викладених у них
відомостей про заявника даним паспорта
та документам про стаж. Такі норми
містять, зокрема, Порядок надання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", затверджений наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України та Пенсійного фонду
України №224/30 від 30.04.02 (пункт 32); Порядок
надання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затверджений постановою
правління Пенсійного фонду України
25.11.05 №22-1.

Таким чином, про правомірність
призначення та виплати пенсій може
йтися лише у разі наявності в пенсійній
справі всіх необхідних документів і
відповідності викладених у них
відомостей про заявника даним паспорта
та документам про стаж.

Вислухавши представника відповідача
та дослідивши особові справи ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 судовою колегією
встановлено наступне.

Підставою для нарахування та виплати
пенсії ОСОБА_3, зокрема, є виписка з акту
опосвідчення, трудова книжка, акт про
нещасний випадок на виробництві. Проте
за результатами дослідження копій
документів у судовому засіданні було
встановлено, що у акті про нещасний
випадок на виробництві від 18.08.1983 року
вказано, що інвалідність встановлена
ОСОБА_6 (ім'я зазначено ОСОБА_6), а
інвалідність відповідно до витягу з
акту огляду встановлена особі
по-батькові якої зазначено мовою
оригіналу як Александрову. Тобто дані
про особу, якій виплачується пенсія не
співпадають з даними особи, якій
встановлена інвалідність, що свідчить
про відсутність підстав для виплати
пенсії вказаній особі. Крім того в
матеріалах справи відсутні дані щодо
витягу з акту огляду у МСЕК. Акт про
нещасний випадок на виробництві не
затверджений та не завірений належним
чином.

Підставою для нарахування та виплати
пенсії ОСОБА_4 зокрема, є акт про
нещасний випадок на виробництві від
17.08.1995 №3 та витяг з акту огляду у МСЕК
№091262. Проте за результатами
дослідження копій документів у
судовому засіданні було встановлено,
що у акті немає розшифровки підписів та
немає інформації щодо обставин
нещасного випадку та копія не
засвідчена належним чином.

Підставою для нарахування та виплати
пенсії ОСОБА_5, зокрема, є виписка з акту
опосвідчення, акт про нещасний випадок
на виробництві. Проте за результатами
дослідження копій документів у
судовому засіданні було встановлено,
що інвалідність встановлена ОСОБА_5.
Тобто дані про особу, якій виплачується
пенсія не співпадають з даними особи, з
якою стався нещасний випадок і якій
встановлена інвалідність. Акт про
нещасний випадок на виробництві не
затверджений, має виправлення та не
завірений належним чином.

Отже, в сукупності вказані порушення
свідчать про неможливість
ідентифікувати особу та прийняти
документи, якими підтверджено право
потерпілого на пенсію як належні для
призначення пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку, у зв'язку
з чим відсутні підстави для виплати
пенсій вказаній особі.

Згідно з п. 5 ст. 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності від 23.09.99 №1105 (далі -
Закон України №1105) Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний співпрацювати з фондами з
інших видів соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному Фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності"( крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків визначено
Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою Правління Пенсійного фонду
України, Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року № 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року за № 376/7697.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає безпідставними посилання
позивача на те, що витрати на виплату та
доставку пенсій, заявлені до стягнення,
пов'язані з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» метою ведення
бухгалтерського обліку є надання
повної, правдивої та неупередженої
інформації про фінансове становище,
результати діяльності та рух грошових
коштів підприємства. Згідно до ст.2
вказаного закону ведення
бухгалтерського облікує обов'язковим
для всіх юридичних осіб, створених
відповідно до законодавства України,
незалежно від їх
організаційно-правових форм і форм
власності.

Однак, позивачем, за даними
бухгалтерського обліку, також не
надано судам доказів існування
заборгованості за відповідачем.

Отже досліджені судами пенсійні справи
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 містять певні
недоліки та не можуть бути прийняті
відповідачем для відшкодування витрат.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
згідно ст.86 цього Кодексу, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Доводи апеляційної скарги
зазначених висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що судом першої інстанції при
розгляді справи порушено норми чинного
законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Сімферополя АР Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
18.11.13 по справі № 801/10206/13-а - залишити без
задоволення.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18.11.13 по справі №
801/10206/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 03 лютого 2014 р.

Головуючий суддя підпис
М.В. Кукта

Судді підпис
О.Е.Єланська

підпис О.В.Кучерук

З оригіналом згідно

Суддя
М.В. Кукта