Справа № 2270/7105/12
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/14384/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Черпіцької Л.Т.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ТОВ "Сансервіс" до Хмельницької
митниці про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії за
касаційною скаргою ТОВ "Сансервіс" на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 13 лютого 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2012 року позивач звернувся в
суд із позовом до Хмельницької митниці
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2012
року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивач звернувся зі
скаргою до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року апеляційну скаргу позивача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, позивач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухваливши нову постанову, якою позов
задовольнити, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 07 червня 2012 року
між ТОВ «Сансервіс» та підприємством
"HIRU BUILDING CERAMICS CO., Ltd. CHAOAN COUNTY" (Китай)
укладено контракт №Zr03, відповідно до
якого, позивач зобов'язаний купити
товар, а саме умивальників білого
кольору 1 сорту (750 штук), на загальну
суму 95000 доларів США за цінами,
зазначеними у рахунку-фактурі за
умовами попередньої оплати 100%.

Так, позивачем для митного оформлення
вказаного товару подало до митного
посту «Славута» митну декларацію за
№400040000/2012/005557.

У митного органу виникли обґрунтовані
сумніви стосовно достовірності
заявленої товариством вартості товару,
у зв'язку із чим митним органом були
витребувані додаткові документи, а
саме: каталог, прейскурант (прайс-лист)
виробника товару. Однак, позивачем всі
перелічені вище документи не були
надані.

Оскільки, позивачем не були надані на
вимогу митниці всі необхідні додаткові
документи, митним постом «Славута»
прийнято рішення за №400040000/2012/000098/1,
яким за шостим (резервним) методом
оцінки вартості товару кориговано
митну вартість товарів та прийнято
картку відмову №400040000/2012/00110 в
прийнятті митної декларації.

Так, порядок декларування митної
вартості товарів при їх ввезенні в
Україну регулюється ст.ст. 259-273 Митного
кодексу України (МК України) та
Постановою Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження» від 20 грудня 2006 року
№1766 (Постанова №1766).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 258 МК України,
заявлена декларантом митна вартість
товарів і подані ним відомості про її
визначення повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню. У разі потреби у
підтвердженні заявленої митної
вартості товарів декларант
зобов'язаний подати митному органу
необхідні для цього відомості та
забезпечити можливість їх перевірки
відповідно до порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ст. 266 МК України, визначення
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну, здійснюється
за такими методами: за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); за ціною договору
щодо ідентичних товарів; за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; на основі віднімання вартості;
на основі додавання вартості
(обчислена вартість); резервного.

При цьому, основним є метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції). Якщо
митна вартість не може бути визначена
за методом 1 згідно з положеннями ст. 267
МК України, проводиться процедура
консультацій між митним органом та
декларантом з метою обґрунтованого
вибору підстав для визначення митної
вартості відповідно до вимог ст..ст. 268 і
269 цього Кодексу. У ході таких
консультацій митний орган та декларант
можуть здійснити обмін наявною у
кожного з них інформацією за умови
додержання вимог щодо її
конфіденційності.

Так, згідно п. 11 Постанови №1766, для
підтвердження митної вартості товарів
на вимогу митного органу декларант
зобов'язаний подати додаткові
документи. Посадова особа митного
органу у графі "Для відміток митниці"
декларації митної вартості робить
запис про необхідність подання
додаткових документів, що
підтверджують митну вартість товарів,
із складенням переліку, зазначає дату і
прізвище та ставить свій підпис.
Декларант ознайомлюється з таким
записом, зазначає під ним дату,
прізвище та ставить свій підпис.
Посадова особа митного органу не має
права вимагати від декларанта
документи, не зазначені у графі "Для
відміток митного органу". Для
підтвердження заявленої декларантом
митної вартості оцінюваних товарів
можуть подаватися: договір з третіми
особами, що пов'язаний з договором
(контрактом) про поставку товарів,
митна вартість яких визначається;
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця; рахунки про
сплату комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту);
відповідна бухгалтерська
документація; ліцензійний чи
авторський договір (контракт);
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) фірми - виробника товару;
калькуляція фірми - виробника товару;
копія вантажної митної декларації
країни відправлення, а в разі, коли в
такій країні товар розміщувався в
митному режимі, яким не передбачено
сплату податків і відповідно до якого
товар перебував під митним контролем, -
копія вантажної митної декларації,
оформленої в попередній експорту
митний режим; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, що мають
відповідні повноваження згідно із
законодавством; сертифікат про
походження товару; відомості про
якісні характеристики товару;
інформація зовнішньоторговельних та
біржових організацій про вартість
товару та/або сировини.

Суд, у своєму рішенні вірно вказав на
те, що оскільки позивачем не надано
документів, запитуваних митним
органом, колегія суддів дійшла
висновку про те, що відповідач
правомірно застосував шостий метод
(резервний), у зв'язку із неможливістю
застосування у спірних
правовідносинах першого, другого,
третього, четвертого та п'ятого методів
визначення митної вартості.

Ухвалюючи рішення, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про встановлення відсутності
компетенції (повноважень) митного
поста «Славута» щодо прийняття рішення
про коригування митної вартості
товарів №400040000/2012/000098/1 та картки
відмови №400040000/2012/00110, оскільки наказом
Хмельницької митниці №18 від 20 січня 2012
року затверджено «Список посадових
осіб митних постів Хмельницької
митниці, уповноважених з 20 січня 2012
року на здійснення перевірки
правильності класифікації і кодування
товарів та перевірки правильності
визначення митної вартості товарів» та
покладено на начальника митного посту
«Славута» повноваження здійснювати
контроль за використання штампів
Хмельницької митниці «Митну вартість
перевірено», «Правильність
класифікації перевірено», які
використовуються на цьому митному
посту і тому, відмовляючи у задоволенні
позовних вимог суд виходив з того, що
рішення відповідача прийнято
обґрунтовано, з урахування усіх
обставин що мають значення для
прийняття рішення.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ТОВ "Сансервіс"
залишити без задоволення, постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 13 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді