Справа № 412/9999/13-а
Суддя: Шальєва В. А.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Рімашевська
Суддя-доповідач - Шальєва В. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року
справа №412/9999/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецькій апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого - судді Шальєвої В.А.

суддів Компанієць І.Д., Бишова М.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі судового засідання
Донецького апеляційного
адміністративного суду за адресою: м.
Донецьк, б. Шевченка, 26, апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської
області на постанову Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 08.01.2014 р. в справі № 412/9999/13-а
за позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Краснодоні та Краснодонському
районі Луганської області (далі - УПФУ)
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії, просила
визнати протиправними дії УПФУ з
відмови у перерахунку пенсії з
урахуванням нарахованих та виплачених
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати,
зобов'язати відповідача здійснити з
07.03.2011 р. перерахунок пенсії з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань та сум індексації заробітної
плати, розмір пенсії перерахувати з
призначених 84% від усіх складових
заробітної плати та сплачувати її в
подальшому в перерахованому розмірі.

Постановою Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 08.01.2014 р. позов задоволено
частково, визнані протиправними дії
УПФУ з відмови позивачу у проведенні
перерахунку пенсії, зобов'язано
відповідача здійснити з 01.11.2013 р.
перерахунок призначеної позивачу
пенсії в розмірі 84% від суми заробітної
плати державного службовця з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань та індексації грошових доходів
громадян. В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено.

Відповідачем подана апеляційна
скарга, в якій апелянт з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просить скасувати
постанову, ухвалити нову про відмову у
задоволенні позову. Апелянт зазначає,
що відповідно до ст. 33 Закону України
«Про державну службу» матеріальна
допомога не відноситься до надбавок та
доплат, які включаються до заробітку
для перерахунку пенсії. Крім того,
апелянт посилається до постанову
Кабінету Міністрів України № 865 від
31.05.2000 р. «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсій», яка
встановлює, що до видів виплат, які
включаються для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», відносяться виплати,
що мають систематичний характер.
Матеріальна допомога на оздоровлення
не носить систематичного характеру, а
відноситься до інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, тому відсутні
правові підстави для включення
матеріальної допомоги до заробітку для
обчислення пенсії. Крім того, апелянт
зазначає про безпідставність
зобов'язання провести перерахунок
пенсії в розмірі 84% від заробітної
плати державного службовця з
урахування зміни законодавства щодо
розміру пенсій державних службовців.

Особи, які беруть участь у справі, до
судового засідання не з'явились, про
дату, час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, у зв'язку з
чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС
України справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги матеріалами
справи, приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 з 10.03.2011 р.
призначена пенсія відповідно до Закону
України «Про державну службу». 23.10.2013 р.
позивач звернулась до відповідача із
заявою про здійснення перерахунку
пенсії на підставі довідки
Краснодонської районної державної
адміністрації Луганської області про
складові заробітної плати для
призначення (перерахунку) пенсії, в яку
включені нараховані та виплачені
позивачу матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та індексація. На усі виплати, включені
у довідку, нараховувались страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Рішенням відповідача, викладеним у
листі від 30.10.2013 р. № 52763/02, позивачу
відмовлено у перерахунку пенсії.
Підставою для відмови у перерахунку
пенсії є неврахування при обчисленні
пенсії нарахованої та виплаченої
матеріальної допомоги та індексації.

В довідці, виданій позивачу
Краснодонською районною державною
адміністрацією, про складові
заробітної плати (посадовий оклад,
надбавка за ранг або кваліфікаційні
класи, або класний чин, або спеціальні
звання, або дипломатичний ранг,
надбавка за вислугу років), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», зазначено про
нарахування та виплату позивачу
матеріальної допомога на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових потреб, а також
індексації заробітної плати, на які
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу», у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин, (далі -
Закон № 3723-XII) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці» (далі - Закон
№ 108/95-ВР) встановлено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» (далі -
Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-IV)
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, дії відповідача з відмови
у врахуванні суми матеріальних допомог
на оздоровлення, вирішення
соціально-побутових потреб та
індексації є протиправними.

Колегія суддів вважає, що отримані
застрахованою особою суми виплат, з
яких фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, повинні враховуватися в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Такої позиції дотримується й Верховний
Суд України в постанові від 20.02.2012 р. в
справі № 21-430а11.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються приведеними вище
обставинами.

Що стосується доводів відповідача про
неврахування судом першої інстанції
змін законодавства в частині
визначення загального відсотку
заробітної плати для призначення
пенсії, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» в редакції, чинній на
час призначення пенсії позивачу, на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

На час призначення позивачу пенсії її
стаж на державній службі складав 14
років 06 місяців 26 днів, тому пенсія
призначена позивачу в розмірі 84%
заробітної плати.

З огляду на положення ст. 37 Закону
України «Про державну службу», які були
чинні саме на час призначення пенсії
позивачу, орган Пенсійного фонду
повинен зробити перерахунок пенсії
позивачу, виходячи з розміру 84% від
суми її заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Дійсно, Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 р. (розділ ІІ, пункт 6, підпункт 9)
стаття 37 Закону України «Про державну
службу» викладена в редакції,
відповідно до якої на одержання пенсії
державних службовців мають право
чоловіки, які досягли віку 62 роки, та
жінки, які досягли пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

До досягнення віку, встановленого
першим реченням частини першої цієї
статті, право на пенсію за віком мають
державні службовці - чоловіки 1955 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку:

60 років - які народилися по 31 грудня 1952
року;

60 років 6 місяців - які народилися з 1
січня 1953 року по 31 грудня 1953 року;

61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року
по 31 грудня 1954 року;

61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня
1955 року по 31 грудня 1955 року.

Пенсія державним службовцям у частині,
що не перевищує розміру пенсії із
солідарної системи, що призначається
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виплачується за рахунок
коштів Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей
розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Пенсія, призначена відповідно до цієї
статті, в період роботи на посадах, які
дають право на призначення пенсії в
порядку і на умовах, передбачених цим
Законом, законами України «Про статус
народного депутата України», «Про
прокуратуру», «Про наукову і
науково-технічну діяльність»,
виплачується у розмірі, обчисленому
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а після звільнення з
таких посад - у розмірі, обчисленому
відповідно до цього Закону.
Максимальний розмір пенсії (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Достроково призначена
пенсія з урахуванням підпункту «г»
частини першої пункту 1 статті 26 Закону
України «Про зайнятість населення»,
пункту «в» частини другої статті 12
Закону України «Про загальні засади
подальшої експлуатації і зняття з
експлуатації Чорнобильської АЕС та
перетворення зруйнованого четвертого
енергоблока цієї АЕС на екологічно
безпечну систему» і статті 21 Закону
України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні» у період до досягнення
пенсійного віку, встановленого
частинами першою та другою цієї статті,
працюючим пенсіонерам не виплачується.

Визначення заробітної плати для
обчислення пенсій державним
службовцям здійснюється в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Цей Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011
року, крім абзацу одинадцятого
підпункту 11 та абзацу сто тридцять
восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II
цього Закону, які набрали чинності з 1
січня 2012 року.

Таким чином, у вищезазначеній редакції
Закон застосовується до пенсій, які
призначаються з 01.10.2011 року.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198,
200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області на постанову
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 08.01.2014 р. в
справі № 412/9999/13-а залишити без
задоволення.

Постанову Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 08.01.2014 р. в справі № 412/9999/13-а
за позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя:
Шальєва В.А.

Судді:
Компанієць І.Д.

Бишов М.В.