Справа № 814/3333/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

21 січня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/3333/13-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Біоносенко В. В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 31 липня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області про скасування
постанови та припису,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
адміністративного суду з позовом до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі ІДАБК) у Миколаївській області
про визнання протиправним та
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності
за невиконання припису щодо оформлення
дозвільних документів, що дають право
вести будівельні роботи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував, що не встиг виконати дії по
оформленню дозвільних документів,
оскільки це пов'язано з діями інших
органів, а відведеного місячного
терміну для проходження усіх процедур
недостатньо.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 31 липня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

21 листопада 2009 року ОСОБА_2 придбав 3-х
кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

В грудні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
Южноукраїнської міської ради з заявою
про оформлення самовільного
перепланування квартири. Після цього, 14
січня 2013 року Южноукраїнська міська
рада повідомила ІДАБК у Миколаївській
області про здійснення будівельних
робіт без оформлення дозвільних
документів.

08 лютого 2013 року Інспекція здійснила
перевірку дотримання ОСОБА_2 вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, про що було складено Акт.
Під час перевірки інспектором
встановлено, що проведені роботи з
реконструкції квартири за адресою:
АДРЕСА_1, а саме: облаштовано окремий
вихід з квартири, збудовано ганок,
демонтовано екран лоджії та замість
них встановлені двері, демонтовано
підвіконну стіну між кімнатою та
лоджією. Роботи проведені без
дозвільних документів, без проекту та
без правовстановлюючих документів на
земельну ділянку, на якій збудовано
ганок та сходи.

20 лютого 2013 року Інспекцією була
винесена постанова №85 про притягнення
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 за виконання будівельних робіт
без дозвільних документів у вигляді
стягнення штрафу 8 500 грн.

Зазначену постанову позивач не
оскаржував, а штраф сплатив у повному
обсязі.

08 лютого 2013 року Інспекцією винесено
Припис №68 про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, а саме оформити відповідні
документи на реконструкцію квартири у
порядку встановленому чинним
законодавством в строк до 11 березня 2013
року.

13 березня 2013 року за заявою ОСОБА_2
термін виконання Припису №68 був
продовжений до 04 червня 2013 року.

29 травня 13 року ОСОБА_2 знову звернувся
до Інспекції з заявою про продовження
строку виконання припису до 08 лютого 2014
року, але йому було відмовлено.

25 червні 2013 року Інспекція здійснила
повторну перевірку ОСОБА_2 та
встановила, що Припис №68 від 08 лютого
2013 року позивачем не виконаний.

25 червня 2013 року Інспекцією видано
новий Припис №328, яким зобов'язано
ОСОБА_2 оформити дозвільні документи,
що дають право виконувати будівельні
роботи в строк до 25 липня 2013 року.

10 липня 2013 року Інспекцією була
винесена постанова №355 про притягнення
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 за невиконання вимог припису №68
від 08 лютого 2013 року, а саме не
оформлення дозвільних документів на
будівельні роботи, та покладено
стягнення у вигляді штрафу в сумі 6 800
грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач цілком
правомірно виніс приписи №68 та №328 з
вимогами про оформлення дозвільних
документів (реєстрацію декларації про
початок будівельних робіт) на
проведену позивачем реконструкцію.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
вказується, що рішення суду першої
інстанції є неправильним, підлягає
скасуванню з задоволенням позовних
вимог у повному обсязі, оскільки
причиною неподання позивачем до цього
часу декларації про початок
будівельних робіт є те, що
Южноукраїнська міська рада досі не
розглянула питання про виділення в
оренду земельної ділянки біля будинку
АДРЕСА_1, на якому вже самовільно
збудований ганок та металеві сходи.
Визначеного відповідачем терміну
виконання припису не достатньо.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3.10 ДБН А.2.2-3:2012 «Склад та
зміст проектної документації на
будівництво» реконструкція - це
перебудова введених в експлуатацію в
установленому порядку об'єктів
будівництва, яка передбачає, окрім
іншого, зміну основних
техніко-економічних показників -
функціональне призначення,
геометричні розміри.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
кваліфікації виконаних робіт
позивачем як реконструкція, оскільки:
метою даних робіт є змінення цільового
призначення приміщення (жилого в
нежитлове), під час виконаних
будівельних роботах проведений
демонтаж частини опорної стінки
(підвіконна стінка між кімнатою та
лоджією), проект, виготовлений
позивачем, має назву «Реконструкція
жилого приміщення в нежитлове під
офіс».

Згідно п.п. 1,2 Порядку виконання
будівельних робіт, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітні 2011 року №466, будівельні
роботи - роботи з нового будівництва,
реконструкції, реставрації,
капітального ремонту.

Пунктом 2 ч.1 ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено, що замовник має право
виконувати будівельні роботи після
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва.

Відповідно до пп.«а» п.3 ч.4 ст. 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» посадові
особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем винесено Припис №68 про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, а саме оформлення
відповідних документів на
реконструкцію квартири у порядку
встановленому чинним законодавством в
строк що неодноразово продовжувався.

Доводи апелянта відносно того, що
реконструкція квартири здійснена
попереднім власником, колегія суддів
вважає необґрунтованими, оскільки вони
спростовуються договором
купівлі-продажу спірної квартири від 21
січня 2009 року, який не був би
посвідчений нотаріусом, якщо б з витягу
реєстру прав власності на нерухоме
майно вбачалося, що власник житлового
будинку здійснив його перебудову за
відсутністю рішення органу місцевого
самоврядування про надання на це
дозволу.

Посилання апелянта на те, що він не
здійснював реконструкцію квартири та
Інспекцією під час перевірки не було
встановлено особу, яка має відношення
до виявленого правопорушення і яка
винна у його вчинені, спростовуються
діями апелянта, зокрема, відповідно до
Робочого проекту «Реконструкція
житлового приміщення в нежитлове під
офіс» АДРЕСА_1, замовником проектної
документації, та, відповідно,
реконструкції квартири, є ОСОБА_2.

Колегія суддів не приймає доводів
апелянта щодо неправомірності
застосування ст. 97 КУпАП замість ч.7 ст.
96 КУпАП, оскільки вони ґрунтуються на
неправильному розумінні
законодавства у сфері містобудування,
та складу правопорушення за ч.7 ст. 96
КУпАП та ст. 97 КУпАП, виходячи з
наступного.

Згідно з п.9 Прикінцевих положень
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», ІДАБК
приймають рішення про притягнення до
адміністративної відповідальності за
правопорушення та про накладення
штрафу щодо фізичних осіб - відповідно
до ст. 97 КУпАП виключно при прийнятті до
експлуатації таких об'єктів:
1)індивідуальні (садибні) житлові
будинки, садові, дачні будинки,
господарські (присадибні) будівлі і
споруди, прибудови до них. збудовані у
період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011
року; 2) збудовані до 12 березня 2011 року:
громадські будинки І і II категорій
складності, будівлі і споруди
сільськогосподарського призначення І
і II категорій складності.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо правомірності
прийняття постанови ІДАБК у
Миколаївській області від №355 від 20
липня 2013 року про притягнення до
адміністративної відповідальності за
невиконання приписів №68 та №328 щодо
оформлення дозвільних документів
(реєстрацію декларації про початок
будівельних робіт) на проведену
позивачем реконструкцію.

Слід зазначити, що визначений
відповідачем термін є достатнім для
подання декларації про початок
будівельних робіт позивачем до
Інспекції, оскільки виконання вимог
Припису №68 не залежить від рішень
органів місцевого самоврядування.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 31 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв