Справа № 2а-2949/10/0370
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року
Справа №
9104/373/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового
засідання Малетич М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Ягодинської митниці на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2010
року у справі позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Ягодинської
митниці про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся в суд першої інстанції з
адміністравтиним позовом до
Ягодинської митниці в якому просив
визнати нечинними податкові
повідомлення-рішення відповідача «Р» 10
та «Р» №11 від 10.06.2010 року.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2010
року позовні вимоги задоволено,
визнано нечинним податкові
повідомлення-рішення Ягодинської
митниці форми «Р» №е 10 та «Р» № 11 від
10.06.2010 року.

Не погодившись з таким рішенням
суду першої інстанції Ягодинська
митниця оскаржила його в апеляційному
порядку, вважає, що висновки суду не
відповідають обставинам справи, а
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
прийняттю спірних податкових
повідомлень передувала перевірка, яка
проводилась з ціллю підтвердження
інформації, яка викладена в Акті
перевірки правильності здійснення
митного оформлення товарів від 14.05.2010
року.

Комісією, створеною наказом
Ягодинської митниці від 14.05.2010 року №24
«Про проведення камеральної
перевірки» встановлено, що за
вантажними митими деклараціями
№205000011/2(1)10/802 від 31.03.2010 року та
№205000011/2010/912 від 12.04.2010 року оформлено
товар «електричні водонагрівачі».
Одержувач - фізична особа ОСОБА_1

За результатами камеральної перевірки
вантажних митних декларацій №20500001
1/2010/802 від 31.03.2010 року та №205000011/2010/912 від
12.04.2010 року, Ягодинською митницею було
виявлено методологічну помилку в
частині зазначення відомостей про
товар в графі 31 вказаних декларацій і
складено Акт №к/00-6/10/205000000/
камеральної перевірки стану
дотримання вимог законодавства з
питань митної справи .

Відповідно до Розділу II «Заповнення
граф ВМД при декларуванні товарів, що
ввозяться (ввезені) на митну територію
України» Інструкції про порядок
заповнення вантажної митної
декларації, затвердженої наказом
Держмитслужби України від 09.07.97 р. № 307
(зі змінами і доповненнями), в окремих
графах 31 ВМД зазначаються відомості
про товари з однаковим кодом згідно з
УКТЗЕД, які мають різні дані (країну
походження, ознаки та характеристики,
що впливають на рівень оподаткування
тощо).

В Акті №к/00-6/10/205000000/ чітко
визначено, що при митному оформленні в
31 графу ВМД №205000011/2010/802 року та №20500001
1/2010/912 від 12.04.2010 року задекларовано
товар різних моделей, межі коливання
технічних характеристик є достатньо
суттєвими.

Суд першої інстанції у постанові
зазначив про те, що позивачем у графі 31
вказувався повний та точний опис
електричних та газових водонагрівачів,
їх об'єм і потужність, при цьому товар,
який мав різні коди УКТЗЕД описаний в
окремих графах 31 ВМД.

Однак митницею у даному випадку
виявлено інші порушення порядку
заповнення граф ВМД - в окремих графах
3І ВМД зазначаються відомості про
товари з однаковим кодом згідно з
УКТЗЕД, які мають різні дані (країну
походження, ознаки та характеристики,
що впливають на рівень оподаткування
тощо). Наведений у графі 31 ВМД опис
товару не відповідає вимогам
Інструкції про порядок заповнення ВМД,
що є методологічною помилкою.

Зазначена помилка призвела до
заниження рівня митної вартості
товарів імпортованих ФОП ОСОБА_1, що в
свою чергу стало наслідком заниження
податкових зобов'язань платника
податків.

За зверненням начальника відділу
контрольно-перевірочної роботи
(службова записка №3/27-140 від 03.06.10)
начальника сектору відділу контролю
митної вартості та номенклатури було
прийнято рішення про визначення митної
вартості товарів №205000006/2010/000012/3 та
№205000006/2010/000011/3, згідно якого митна
вартість даного товару складає 13755 дол.
США( 109008.38 грн.) та 14700 дол. США ( 116512,2
грн.).

Враховуючи той факт, що при митному
оформленні ВМД, які підлягали
перевірці, ОСОБА_1 при декларуванні
товарів у ВМД наведено відомості, які
не піддаються обчисленню, тобто
декларування не є об'єктивними, митним
органом, прийнято відповідні Рішення
про визначення митної вартості з
врахуванням відомостей, наявних у
митного органу. Митна вартість
визначалася відповідно до вимог ст. 273
Митного кодексу України за резервним
методом.

Отже, згідно акту №к/00-6/10/205000000/
камеральної перевірки стану
дотримання фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог
законодавства з питань митної справи
щодо повноти сплати до Держбюджету
України мита та податку на додану
вартість при митному оформленні товару
«електричні водонагрівачі...» за ВМД
№205000011/2010/802 від 31.03.2010 року та 20500001/2010/912
від 12.04.2010 року, на підставі розрахунку
суми податків і зборів (додаток до акту)
було підготовлено та направлено
позивачу податкові повідомлення №11 та
№10 від 10.06.2010 року. Сума податкових
зобов'язань з врахуванням штрафних
санкцій, складає 16523,14 грн.

При цьому апелянт зазначає, що ст. 69 МК
України встановлено, що незалежно від
закінчення операцій митного контролю,
оформлення та пропуску товарів і
транспортних засобів митний контроль
за ними може здійснюватися, якщо є
достатні підстави вважати, що мають
місце порушення законодавства України.

Відповідно до 2.1.1 пункту 2 статті 2
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими і
фондами» митні органи є контролюючими
стосовно акцизного збору, податку на
додану вартість, ввізного та вивізного
мита, інших податків і зборів
(обов'язкових платежів), які відповідно
до законів України справляються при
ввезенні товарів на митну територію
України і вправі здійснювати перевірки
своєчасності, достовірності, повноти,
нарахування і сплати податків та
зборів, віднесених до їх компетенції.
Підпунктом 2.2.1. пункту 2.2 статті 2
вказаного Закону встановлено, що
контролюючі органи мають право
здійснювати перевірки своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати лише стосовно тих податків і
зборів (обов'язкових платежів), які
віднесені до їх компетенції.
Підпунктом 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього
закону передбачено, що контролюючий
орган зобов'язаний самостійно
визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у разі,
зокрема, якщо внаслідок проведення
камеральної перевірки виявляє
арифметичні або методологічні помилки
у поданій платником податків
декларації, які призвели до заниження
або завищення суми податкового
зобов'язання.

Згідно з пунктом 3 Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів від 9 квітня 2008
р. № 339 контроль за правильністю
визначення митної вартості товарів
після закінчення операцій їх митного
контролю, митного оформлення та
пропуску через митний кордом України
здійснюється митним органом
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 41, статей 60 і 69 Митного кодексу
України у разі виникнення
обґрунтованого сумніву стосовно
достовірності відомостей, що містяться
в документах, поданих митному органу
для здійснення митного контролю (на
підставі письмового розпорядження
керівника такого органу або особи, що
його заміщує).

Враховуючи викладене просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, а у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Судом першої інстанції встановлено, що
31.03.2010 року ОСОБА_1 закуплено в Польщі і
ввезено в Україну товари електричні та
газові безінерційні водонагрівачі
накопичувального типу (акумуляційні),
для побутового призначення фірми
«Electrolux», виробник продукції. Швеція,
країна виробництва та походження
Іспанія, в кількості 259 шт. упаковані в
коробках. До документів митного
оформлення за ВМД від 31.03.2010 року
долучено Invoice Ra-2010-05 та Packing List Ra-2010-04 з
реквізитами Green Trace LLP. 12.04.2010 року
ввезено аналогічний товар в кількості
316 шт. упаковані в коробках. Підставою
для ввезення товарів на митну
територію України був
зовнішньоекономічний контракт № 35 від
20.03.2010 року, укладений між ФОП ОСОБА_1 та
фірмою Green Trace LLP. На підставі вище
зазначених документів, згідно
вантажних митних декларацій №
205000011/10/802 від 31.03.2010 року та № 205000011/10/912
від 12.04.2010 року митним органом
проведено митне оформлення
електричних та газових безінерційних
водонагрівачів для побутового
призначення фірми «Electrolux» сплачено
необхідні митні платежі, про що
свідчать відмітки Волинської митниці
на вантажних митних деклараціях.

У даній спірній ситуації суд першої
інстанції правильно вказав, що згідно
ч.1 ст. 69 Митного кодексу України
незалежно від закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи.
Такий контроль здійснюється на
підставі письмового розпорядження
керівника митного органу.

Судом першої інстанції також
встановлено, що 21.05.2010 року
відповідачем проведено камеральну
перевірку платника податків ОСОБА_1
щодо повноти нарахування та сплати до
бюджету ПДВ при митному оформленні
товару (електричні водонагрівачі),
задекларованих за кодом УКТЗЕД
про що складено акт перевірки №
к/0006/205000000/ від 21.05.2010 згідно якого
опис товару, наведений ОСОБА_1 у графі 31
ВМД не відповідає вимогам Інструкції
про порядок заповнення ВМД,
встановлені факти неправильного
декларування товарів шляхом внесення
до однієї графи 31 ВМД товарів з різними
технічними характеристиками, які мають
суттєвий вплив на рівень
оподаткування, що призвело до
неправильного заповнення гр. 45 ВМД.
Неправильне заповнення графи 31 ВМД
призвело до заниження податкових
зобов'язань за митом та ПДВ, що стало
можливим внаслідок методологічної
помилки. Результатом зазначеного стало
порушення вимог пункту 4.3 статті 4
Закону України «Про податок на додану
вартість» та ст. 17 «Про Єдиний митний
тариф». 10.06.2010 року на підставі вище
вказаного акту Ягодинською митницею
винесено податкові
повідомлення-рішення форми «Р» № 10 та
№ 11 на загальну суму 15736,35 грн., а саме
мито - 3177,53 грн., з них - 3026,22 грн. основний
платіж та 151,31 грн. - штрафні -санкції;
ПДВ - 13345,64 грн., з них - 12710,13 грн. основний
платіж та 635,51 грн. - штрафні санкції.

Судом встановлено, що підставою для
ввезення товарів на митну територію
України був зовнішньоекономічний
контракт № 35 від 20.03.2010 року, заключний
між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та фірмою «Green
Trace LLP», Великобританія (продавець),
відповідно позивач 31.03.2010 року та 12.04.2010
року ввозив на митну територію України
товар « електричні водонагрівачі»
виробництва Швеція, фірми «АВ ELECTROLUX»,
код УКТЗЕД , за вантажно-митними
деклараціями: № 205000011/2010/802 від 31.03.2010
року та № 205000011/2010/912 від 12.04.2010 року,
типу «ІМ-40».

Відповідно до Інструкції про порядок
заповнення вантажної митної
декларації, затвердженої наказом ДМСУ
№ 307 від 09.07.1997 року, визначена
процедура заповнення декларантом
графи 31 ВМД де зазначається точний опис
товарів, що декларується митному
органу; повне найменування
(торгівельне, комерційне, фірмове або
інше найменування); основні (головні),
власні цьому товару,якісні та
кількісні параметри, технічні та
комерційні характеристики, що є в
наявності (фірма - виробник,
торгівельна марка допускається
зазначення однією з європейських мов
міжнародного спілкування/, комерційна
та фірмова назви, сорт, тип, марка,
модель, артикул, розмір, кількісний та
якісний склад, стандарт, ТУ,
комплектність, розфасування,
маркування тощо); опис окремих товарів
має містити додаткову інформацію
відповідно до Класифікатора
додаткової інформації, яка вноситься
до графи 31 ВМД, необхідну для
ідентифікації товарів про їх
класифікації згідно з УКТЗЕД, що
затверджуються Держмитслужбою
України.

Згідно досліджених судом першої
інстанції копій ВМД вбачається, що
позивачем в графі 31 вказувався повний
та точний опис електричних та газових
водонагрівачів, їх об'єм та потужність,
торговельну марку, завод-виробник та
країну виробництва, при цьому товар
який мав різні коди УКТЗЕД описаний в
окремих графах 31 ВМД.

У відповідності до вимог ст. 313 Митного
кодексу України встановлено митні
органи класифікують товари, тобто
відносять товари до класифікаційних
групувань, зазначених в УКТЗЕД.
Відповідно до статті 17 Закону України
«Про Єдиний митний тариф» мито
нараховується митним органом України
відповідно до цього Закону і ставок
Єдиного митного тарифу України,
чинними на день подання митної
декларації.

Судом встановлено, що при здійсненні
митного оформлення ВМД позивач виконав
вимоги, передбачені наказом Державної
митної служби України № 314 від 20.04.2005
року «Про затвердження порядку
здійснення митного контролю й митного
оформлення товарів із застосуванням
вантажної митної декларації»,
зареєстрованого Міністерством юстиції
України 27.04.2005 року за № 439/10719. Під час
заповнення ВМД в графі 33 «Код товару»
вказано код . При цьому,
працівниками Ягодинської митниці
здійснено необхідні процедури щодо
прийняття ВМД до оформлення. Здійснено
також митний контроль, який включає в
себе згідно п. 17 наказу Державної
митної служби України № 314 від 20.04.2005
року «перевірку правильності
класифікації та кодування товарів
(згідно з поданими документами)» та
згідно п. 21 «перевірку правильності
нарахування податків і зборів
(обов'язкових платежів)» за ВМД. Під час
здійснення Митного контролю з боку
посадових осіб відповідача зауваження
до ВМД поданих позивачем були відсутні,
а відтак відповідач підтвердив
правильність та достовірність
заповнених ВМД, що стверджується
завершальною стадією митного
оформлення - проставлянням відбитка
печатки «Митну вартість перевірено».

Порядок (надалі Порядок), який
установлює процедуру здійснення
митними органами контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів під час проведення і
після закінчення операцій їх митного
контролю, митного оформлення та
пропуску через митний кордон України, а
також донарахування обов'язкових
платежів.

Розглядаючи спір судом також
враховано, що згідно п.п. 1 п. 4 Порядку
здійснення контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів,
затвердженого постановою КМ України
від 09.04.2008 року № 339, контроль
здійснюється митним органом шляхом
проведення камеральної перевірки.
Послідовність дій посадових осіб
митного органу під час здійснення
передбаченого цим пунктом контролю
встановлюється Держмитслужбою. В ході
проведення відповідачем камеральної
перевірки 21.05.2010 року встановлено, що
позивачем в графі 31 ВМД задекларовано
товар різних моделей з різними
технічними характеристиками за
однаковими кодами УКТЗЕД, що призвело
до неправильного заповнення гр. 45 ВМД,
дані які є основою для нарахування ПДВ,
що зазначаються в графі 47 ВМД, все це на
думку відповідача призвело до
методологічної помилки, та заниження в
подальшому суми податкового
зобов'язання.

При цьому суд першої інстанції
правильно вказав, що згідно абз.2
підпункту «в» підпункту 4.2.2 пункту 4.2
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» камеральною
вважається перевірка, яка проводиться
контролюючим органом виключно на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях, без проведення
будь-яких інших видів перевірок
платника податків. Відповідно до
підпункту «в» підпункту 4.2.2 ст. 4 вище
вказаного Закону контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
податкового зобов'язання платника
податків у разі якщо внаслідок
проведення камеральної перевірки
виявляє арифметичні або методологічні
помилки у поданій платником податків
податковій декларації, які призвели до
заниження або завищення суми
податкового зобов'язання.

З огляду на це суд вірно вважав, що
контролюючий орган має право визначити
суму податкового зобов'язання, у разі
його заниження, застосовувати
фінансові санкції, тільки у випадку
виявлення у поданій платником
податковій декларації, (в даному
випадку ВМД) арифметичних або
методологічних помилок.

У даному випадку суд підставно
відхилив доводи відповідача, що
позивачем було допущено методологічну
помилку при заповненні ВМД, оскільки,
відповідно до листа Державної
податкової адміністрації України від
06.07.2001 року № 9018/7/23-3317, метою
забезпечення однозначного тлумачення
термінів «арифметична та
методологічна помилки» та практичного
застосування норм підпункту 17.1.4 пункту
17.1 статті 17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» Державна податкова
адміністрація України повідомляє, що
згідно роз'яснення Комітету Верховної
Ради України з питань фінансів і
банківської діяльності від 20.03.2001 року
№ 06-10/167 під «методологічною помилкою»
слід розуміти помилку, допущену
платником податків при складанні ним
декларації, яка полягає у
неправильному застосуванні або
незастосуванні ставок оподаткування
чи коефіцієнтів при визначенні
податкового зобов'язання з того чи
іншого податку, збору (обов'язкового
платежу). Тому методологічна помилка
під час оформлення ВМД може мати місце
лише у разі виявлення, застосування
помилкової ставки оподаткування,
коефіцієнтів, курсів валют, коду товару
тощо. В даному випадку ставка
оподаткування ПДВ у спірних ВМД
визначена правильно, не має протиріч
між позивачем та відповідачем , щодо
визначення коду товару УКТ3ЕД , що
забезпечило правильне обрахування
ставки ввізного мита та інших платежів,
вірно застосовані коефіцієнти, курси
валют тощо. Порядок здійснення митних
процедур та оформлення, переміщення
через митний кордон України товарів,
митне регулювання та справляння
податків, зборів регулюється Митним
кодексом України.

Крім того суд підставно не погодився з
твердженнями відповідача про те, що
позивачем не в повній мірі внесено до
гр. 31 ВМД точний опис товарів, з різними
технічними характеристиками (різним
об'ємом, різними потужностями), що
призвело до неправильного заповнення
гр.45 ВМД, дані якої є основною для
нарахування ПДВ, оскільки ст. 86 МК
України встановлено, що митна
декларація приймається та
реєструється митним органом у порядку,
що визначається Кабінетом міністрів
України, або уповноваженим ним органом.
Митна декларація приймається митним
органом, якщо встановлено, що в ній
містяться всі необхідні відомості і до
неї додано всі необхідні документи.
Згідно ст.ст. 72, 86 МК України та
Положення про вантажно-митну
декларацію, митне оформлення
розпочинається і митна декларація
приймається митним органом якщо
встановлено, що в ній містяться всі
необхідні документи. Достовірність
зазначених декларантом відомостей у
ВМД, закріплюється митним
забезпеченням. Порядком митного
контролю й митного оформлення товарів
із застосуванням вантажної митної
декларації, затвердженого наказом
Держмитслужби України № 314 від 20.04.2005
року визначено, що посадові особи
митного органу здійснюють вичерпний
перелік дій щодо прийняття ВМД до
оформлення, та здійснення митного
контролю. При цьому пунктом 17 розділу 3
Порядку «Здійснення митних процедур»
визначено, що при митному контролі
здійснюється перевірка правильності
класифікації та кодування товарів
(згідно з поданими документами). Пункт 25
Порядку містить норму, за якою посадова
особа митного органу ініціює
проведення митного огляду, якщо
документів, поданих декларантом,
недостатньо для прийняття рішення про
повноту та/або достовірність
відомостей, що перевіряються або
результати перевірки правильності
класифікації та кодування товарів,
визначення країни походження тощо,
потребуються проведення такого огляду.

Відповідно до вище вказаного Порядку
та Положення про вантажну митну
декларацію, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 574 від
09.06.1997 року, митне оформлення -
виконання митним органом дій, які
пов'язані із закріпленням результатів
митного контролю товарів та інших
предметів, що переміщуються через
митний кордон України, і мають юридичне
значення для подальшого використання
цих товарів та інших предметів.
Вантажна митна декларація - заява, що
містить відомості про товари та інші
предмети і транспортні засоби і мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також інформацію, необхідну
для здійснення митного контролю,
митного оформлення, митної статистики,
нарахування митних платежів. ВМД
застосовується під час декларування
суб'єктами зовнішньоекономічної
діяльності товарів та інших предметів,
що перевозяться через митний кордон
України. У разі прийняття ВМД для
оформлення їй присвоюється
реєстраційний номер та проводиться
реєстрація в журналі обліку ВМД. ВМД
вважається оформленою за наявності на
всіх її аркушах особистої номерної
печатки інспектора митниці, що
здійснив митне оформлення товару.

Митні вантажні декларації позивача
оформлені належним чином,
підтверджують факт митного оформлення
товарів, що засвідчено уповноваженим
державним органом.

З огляду на це суд першої інстанції
правильно вважав, що посадові особи
контролюючого органу під час
проведення камеральної перевірки не
мали права самостійно на свій розсуд
робити висновок про встановлення
фактів невідповідності заявлених до
митного оформлення відомостей щодо
митної вартості товарів, що
використані декларантом відомості не є
об'єктивними та такими, що підлягають
обчисленню та підтверджуються
документально, не зібравши та не
вказавши матеріальних чи
документальних доказів на
підтвердження вказаних обставин, а
отже неповнота заповнення декларантом
графи 31 ВМД на думку суду, не підпадає
під ознаки методологічної помилки у
розумінні Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», а відтак
контролюючий орган не мав права
самостійно визначати суму податкового
зобов'язання та застосовувати штрафні
(фінансові) санкції.

Колегія суддів погоджується з доводами
суду першої інстанції, що посилання
відповідача на те, що згідно інформації
ДМСУ від 21.04.2010 року, яка надійшла на
митницю 23.04.2010 року відповідно до Угоди
про інформаційне забезпечення між ДМСУ
та Асоціацією підприємств побутової
техніки та електроніки, вартість
водонагрівачів фірми «Electrolux» є значно
вищою від тої, за якою вони були
розмитнені не заслуговує на увагу,
оскільки відповідна інформація
надійшла до відповідача вже після
розмитнення позивачем водонагрівачів
та випуску товару у вільний обіг.

З врахуванням вище викладеного суд
першої інстанції обґрунтовано вважав,
що при здійсненні процедури
розмитнення товарів позивач не
допустив порушення встановлених
правил здійснення господарської
діяльності та вимог митного
законодавства, а тому застосування до
позивача
адміністративно-господарської санкції
є протиправним.

З огляду на зазначене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України,
суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Ягодинської митниці
- залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2010
року по справі № 2а-2949/10/0370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 28.02.2014
року