Справа № 806/8606/13-а
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2014 р.
Житомир справа №
806/8606/13-a

категорія 5.1.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Капинос О.В.,

за участі
секретаря - Барібан А.І., Корольової О.С.,

представників сторін:

позивача Мороз Т.Л.,

відповідача Гусева О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Дочірнього підприємства "САВ-ІР" до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області про
визнання протиправними дій, визнання
протиправним і скасування наказу,
рішень та постанови,-

встановив:

Дочірнє підприємство "САВ-ІР"
звернулося до суду з позовом, у якому
просить визнати протиправним та
скасувати прийнятий Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Житомирській області наказ № 279 від 06
листопада 2013 року про проведення
позапланової перевірки характеристик
продукції; визнати протиправними дії
відповідача по проведенню
позапланової перевірки характеристик
продукції у магазині по вул. Свердлова,
18, м. Бердичів, Житомирська область, на
підставі листа Держспоживінспекції
України від 05 листопада 2013 року №
5090-2-7/6; визнати протиправним і
скасувати рішення про обмеження
надання продукції на ринку, шляхом
приведення продукції у відповідність
із встановленими вимогами № 150 від 28
листопада 2013 року; визнати
протиправним і скасувати рішення про
обмеження надання продукції на ринку,
шляхом заборони надання продукції на
ринку № 151 від 28 листопада 2013 року;
визнати протиправною і скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
№ 84 від 28 листопада 2013 року про
накладення штрафних санкцій. В
обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що відповідач здійснив
перевірку магазину "Фокстрот", який
знаходиться за адресою: вул. Свердлова,
18, м. Бердичів, Житомирська область за
відсутності законодавчо визначених
підстав для проведення позапланової
перевірки. Посилався на те, що не вчиняв
порушень, викладених в акті перевірки,
на підставі якого було протиправно
застосовано штрафні санкції у сумі
25500,00 грн. Позивач вважає, що інформація,
зафіксована в акті перевірки, не
відповідає нормам діючого
законодавства, а оскаржувані постанова
та рішення винесені з порушенням вимог
діючого законодавства, тому підлягають
скасуванню. Крім того, Підприємство
зазначило, що лист Державної інспекції
України з питань захисту прав
споживачів не може бути підставою для
здійснення позапланових заходів в
межах Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності".

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю і просив їх задовольнити з
вищенаведених підстав.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав і
просив у їх задоволенні відмовити.
Пояснив, що посадовими особами
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області було
здійснено перевірку у відповідності до
норм чинного законодавства. Вказав, що
Підприємством допущено порушення
вимог законодавства, за що передбачені
відповідні санкції.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що 07 листопада 2013 року
працівниками Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Житомирській
області проведено виїзну позапланову
перевірку характеристик продукції у
магазині "Фокстрот", який знаходиться
за адресою: вул. Свердлова, 18, м.
Бердичів, Житомирська область.

Перевірка здійснена на підставі
направлення № 129 від 06 листопада 2013
року, у якому підставою зазначено лист
Державної інспекції України з питань
захисту прав споживачів від 05
листопада 2013 року № 5090-2-7/6 "Щодо
проведення позапланових перевірок".

Правові та організаційні засади
здійснення державного ринкового
нагляду і контролю нехарчової
продукції встановлює Закон України від
02 грудня 2010 року № 2735-VI "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції" із змінами і доповненнями
(далі- Закон № 2735-VI).

Відповідно до пунктів 1, 5, 6 частини 1
статті 15 Закону № 2735-VI, посадові особи,
які здійснюють ринковий нагляд, мають
право проводити у випадках і порядку,
визначених цим Законом, документальні
перевірки та обстеження зразків
продукції, відбирати зразки продукції
і забезпечувати проведення їх
експертизи (випробування); складати
акти перевірок та застосовувати в
установленому законом порядку штрафні
санкції до суб'єктів господарювання за
порушення вимог цього Закону, Закону
України "Про загальну безпечність
нехарчової продукції" та встановлених
вимог; складати на основі актів
перевірок протоколи про
адміністративні правопорушення у
сфері здійснення ринкового нагляду та
розглядати справи про відповідні
адміністративні правопорушення згідно
із законом України.

Згідно з частинами 3-6 статті 23 Закону №
2735-VI, органи ринкового нагляду
проводять планові та позапланові
перевірки характеристик продукції.
Планові перевірки характеристик
продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові, - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції. Під час
таких перевірок перевіряються
характеристики лише того виду
продукції, що є предметом перевірки.
Перевірки характеристик продукції
проводяться на підставі наказів
органів ринкового нагляду та
посвідчень (направлень) на проведення
перевірки, що видаються та
оформляються відповідно до Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності". У разі
одержання інформації про надання на
ринку продукції, що становить
серйозний ризик, відповідні накази та
посвідчення (направлення) видаються і
оформляються невідкладно. Перевірка
характеристик продукції може бути
невиїзною (за місцезнаходженням органу
ринкового нагляду) або виїзною.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону
України від 05 квітня 2007 року № 877-V "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" (далі - Закон № 877-V), для
здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

У відповідності до абзацу 4 частини 1
статті 6 Закону № 877-V та пункту 1.4
Порядку проведення перевірок у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг, затвердженого наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 07 березня 2012 року
№ 310 (далі - Порядок № 310), підставами для
здійснення позапланових перевірок
суб'єктів господарювання є, зокрема,
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 310,
перед початком перевірки суб'єкта
господарювання посадові особи, які
проводять перевірку, пред'являють
керівнику суб'єкта господарювання або
уповноваженій ним особі направлення та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу, і надають суб'єкту
господарювання копію направлення на
перевірку, а також інформують цих осіб
про мету перевірки.

Аналогічна норма міститься у частині 5
статті 7 Закону № 877-V, крім того, у
вказаній частині зазначено, що суб'єкт
господарювання має право не допускати
посадових осіб органу державного
нагляду (контролю) до здійснення
заходу, якщо вони не пред'явили
документів, передбачених цією статтею.

Встановлено, що згідно з депутатським
зверненням від 11 жовтня 2013 року № 216-к,
народний депутат України як
представник українського народу в
Верховній Раді України В.Б. Бойко
звернувся до Генерального прокурора
України з метою вжиття заходів
прокурорського реагування для
припинення порушень прав споживачів та
здійснення перевірки торгівельної
мережі магазинів побутової техніки
"Фокстрот" на факт продажу
контрафактної продукції та не
сертифікованої продукції.

Суд при цьому зазначає, що народний
депутат як представник державної влади
у разі порушення прав, свобод і
інтересів людини та громадянина, що
охороняються законом, та інших
порушень законності має право на місці
вимагати негайного припинення
порушення або звертатися з вимогою до
відповідних органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їх
посадових осіб, керівників
підприємств, установ та організацій
припинити такі порушення. У разі
порушення законності народний депутат
може звернутися з депутатським
зверненням до відповідних посадових
осіб правоохоронних органів чи органів
виконавчої влади, що здійснюють
державний контроль у відповідній
галузі (частина 5 статті 17 Закону
України "Про статус народного депутата
України").

В свою чергу Держспоживінспекція
України на підставі листа Генеральної
прокуратури України від 21 жовтня 2013
року № 07/1/3-16314-13 та депутатського
звернення народного депутата України
В.Б. Бойка від 11 жовтня 2013 року № 216-к
доручила територіальним органам
Держспоживінспекції України за
списком провести позапланові заходи з
перевірки продукції, яка реалізується
у торгівельній мережі магазинів
побутової техніки "Фокстрот" та
доповісти про результати перевірок в
термін до 11 листопада 2013 року, про що
свідчить лист від 05 листопада 2013 року №
5090-2-7/6.

На виконання вказаного листа-згоди,
відповідачем 06 листопада 2013 року
винесено наказ № 279 про проведення
позапланових перевірок ДП "САВ-ІР"
магазин "Фокстрот" за адресою:
Житомирська область, м. Бердичів,
вулиця Свердлова, 18 і видано
направлення № 129 від 06 листопада 2013
року.

Відповідно до направлення від 06
листопада 2013 року № 129, згідно з
приписами Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності",
Закону України "Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції", Закону України "Про
загальну безпечність нехарчової
продукції" на підставі наказу від 06
листопада 2013 року № 279 головному
спеціалісту відділу ринкового нагляду
Свиридову Юрію Вікторовичу доручено
здійснити позапланову виїзну
перевірку позивача у період з 06 по 08
листопада 2013 року. Підставою
проведення перевірки вказано лист
Держспоживінспекції України від 05
листопада 2013 року № 5090-2-7/6.

Позивач допустив до перевірки
представників Держспоживінспекції,
тому 07 листопада 2013 року спеціалістами
Держспоживінспекції проведено
позапланову перевірку позивача з
питань перевірки характеристик
продукції, за результатами якої було
складено акт № 116. В пункті 1 акту
перевірки вказано, що підставою
перевірки є лист Держспоживінспекції
України від 05 листопада 2013 року №
5090-2-7/6. Тобто, Держспоживінспекція
України, будучи юридичною особою, діючи
на підставі листа Генеральної
прокуратури України від 21 жовтня 2013
року № 07/1/3-16314-13 та депутатського
звернення народного депутата України
В.Б. Бойка від 11 жовтня 2013 року № 216-к,
звернулася до Держспоживінспекції у
Житомирській області з вимогою
проведення позапланового заходу
певних магазинів позивача.

Отже, у відповідача були законні
підстави, передбачені статтею 6 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" для
здійснення позапланової перевірки
позивача.

У ході проведеної перевірки було
виявлено порушення пунктів 17, 24
Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 785 від 29
липня 2009 року, пункту 7 Технічного
регламенту безпеки низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1149 від 29 жовтня 2009
року, та пункту 5 статті 8 Закону № 2735-VI а
саме: на електрообладнанні не нанесено
маркування Національним знаком
відповідності на продукцію, зазначену
в п.п. 1-5 акту перевірки характеристик
продукції від 07 листопада 2013 року.
Також, маркування продукції,
зазначеної у пунктах 1,4,5 акту перевірки
характеристик продукції від 07
листопада 2013 року не містить
інформацію про найменування та адресу
виробника, або уповноваженого
представника чи імпортера, що
відповідає за введення продукції в
обіг. Крім того, суб"єктом
господарювання на вимогу органу
ринкового нагляду не надано
документацію (договори, накладні, тощо),
що дає змогу ідентифікувати суб"єкта
господарювання - постачальника
продукції, зазначеної у пунктах 1-5 акту
перевірки характеристик продукції від
07 листопада 2013 року.

Статтею 34 Закону України "Про
стандарти, технічні регламенти та
процедури оцінки відповідності" від 1
грудня 2005 року № 3164-IV, встановлено, що
виробники і постачальники повинні
забезпечити виконання всіх вимог
відповідних технічних регламентів
перед введенням в обіг об'єктів
технічних регламентів.

Введення в обіг об'єктів технічних
регламентів супроводжується
декларацією про відповідність та/або
сертифікатом відповідності, а також
маркуванням продукції Національним
знаком відповідності, якщо це
передбачено відповідним технічним
регламентом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
№ 2735-VI, Національний знак
відповідності - знак, що засвідчує
відповідність позначеної ним
продукції вимогам технічних
регламентів, які на неї поширюються.

Згідно з пунктом 17 Технічного
регламенту з електромагнітної
сумісності обладнання, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів від 29
липня 2009 року № 785, на апаратуру,
відповідність якої цьому Технічному
регламенту було доведено із
застосуванням процедури, установленої
у пунктах 13 або 14 цього Технічного
регламенту, наноситься національний
знак відповідності. За нанесення
національного знака відповідності
відповідає виробник або уповноважений
представник.

Відповідно до пункту 7 Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 жовтня 2009 року
№ 11497, перед введенням в обіг на
електрообладнання повинен бути
нанесений національний знак
відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з додатком 3 до
цього Технічного регламенту.

Крім того, частиною 5 статті 8 Закону №
2735-VI встановлено, що суб'єкти
господарювання зобов'язані надавати на
вимогу органів ринкового нагляду
документацію, що дає змогу
ідентифікувати будь-який суб'єкт
господарювання, який поставив їм
відповідну продукцію.

Вказаному обов'язку суб'єктів
господарювання відповідає зміст
частини 8 статті 23 вказаного закону,
якою передбачено, що під час виїзної
перевірки характеристик продукції
може проводитись перевірка документів
та інформації, зазначених у частині 7
цієї ж статті, у пункті 6 якої прямо
зазначено, що перевірці підлягають
документи, що дають змогу відстежити
походження відповідної продукції та її
подальший обіг (договори, товарно-
супровідна документація, тощо).

Одночасно статтею 15 Закону № 2735-VI
встановлено права осіб, які здійснюють
ринковий нагляд, зокрема проводити
документальні перевірки та обстеження
зразків продукції; вимагати від
суб'єктів господарювання надання
документів і матеріалів, необхідних
для здійснення ринкового нагляду,
одержувати копії таких документів і
матеріалів; вимагати від посадових
осіб суб'єктів господарювання надання
у погоджений з ними строк усних чи
письмових пояснень з питань, що
виникають під час проведення перевірок
і вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів.

Вимога органу ринкового нагляду щодо
надання документації, яка дає змогу
ідентифікувати суб'єкта
господарювання, що поставив позивачу
відповідну продукцію, ґрунтувалась на
необхідності відстеження ланцюга
постачання продукції, а також мала на
меті отримати документальне
підтвердження статусу позивача, який
першопочатково визначався як
розповсюджувач.

Проте позивач, будучи правоздатною та
дієздатною юридичною особою, діючи
самостійно та на власний розсуд,
свідомо проігнорував імперативні
вимоги вищевказаних правових норм і
безпідставно не надав документацію
(копії), що дає змогу ідентифікувати
будь-який суб'єкт господарювання, який
поставив їм відповідну продукцію
(постачальника продукції).

Частиною 3 статті 24 Закону № 2735-VI прямо
вказано, що під час проведення
перевірки у розповсюджувачів на
підставах, визначених підпунктом "б"
пункту 2 частини першої цієї статті
(серед інших продукція не відповідає
встановленим вимогам), об'єктом
перевірки є документи, що містять
інформацію про походження продукції,
яка не відповідає встановленим
вимогам, та її подальший обіг (договори,
товарно-супровідна документація, тощо).
Якщо розповсюджувач протягом
узгодженого з органом ринкового
нагляду строку не надав йому зазначені
документи, такий розповсюджувач
вважається особою, що ввела продукцію в
обіг.

Встановлено, що позивачем на вимогу
органу ринкового нагляду не надав таку
документацію щодо продукції,
зазначеної у пунктах 1-5 Акту перевірки
характеристик продукції від 07.11. 13р. №
116, серед яких маркування продукції,
зазначеної у пунктах 1, 4 та 5 Акту
перевірки характеристик продукції від
07 листопада 2013 року № 116 не містить
інформацію про найменування та адресу
виробника, або уповноваженого
представника чи імпортера, що
відповідає за введення продукції в
обіг, та що позбавило можливості орган
ринкового нагляду ідентифікувати
виробника цієї продукції.

Крім того, частиною 7 статті 8 Закону №
2735-VI, встановлено, що у разі якщо
виробник продукції не може бути
ідентифікований органом ринкового
нагляду, для цілей цього Закону особою,
що ввела таку продукцію в обіг,
вважається кожен суб'єкт
господарювання в ланцюгу постачання
відповідної продукції, який протягом
узгодженого з органом ринкового
нагляду строку (терміну) не надав
документацію, що дає змогу встановити
найменування та місцезнаходження
виробника або особи, яка поставила
суб'єкту господарювання цю продукцію.

Таким чином, позивач в межах
правовідносин, що виникли між ним та
контролюючим органом за результатами
позапланової перевірки, своїми діями
самостійно змінив свій статус з
розповсюджувача на особу, яка
відповідно до Закону № 2735-VI вважається
такою, що ввела продукцію в обіг.

Разом з цим, відповідно до пункту 1
частини 1 статті 45 Закону № 2735-VI,
виробник, уповноважений представник,
імпортер або інша особа, яка відповідно
до цього Закону вважається такою, що
ввела продукцію в обіг, не несе
відповідальності, встановленої
статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що
вона не вводила відповідну продукцію в
обіг.

Аналіз наведеної норми, дає підстави
для висновку, що саме на ДП "САВ-ІР", як
суб"єкта господарювання покладається
обов"язок довести, що він не є особою,
яка ввела обіг в продукцію.

Суд не приймає до уваги, надані
представником позивача документи, а
саме: дані бухгалтерського обліку ДП
"САВ-ІР" та первинні документи
бухгалтерського обліку, оскільки як
встановлено в судовому засіданні та не
заперечувалось представником
позивача, - ці документи не були надані
на момент проведення перевірки. Не
виконання посадовою особою
безпосередньо під час перевірки
обґрунтованих зауважень із
достовірним зазначенням та
підтвердженням їх змісту доводить, що
свою правову позицію та докази
позивачем надані вже після перевірки
та оформлення акту.

Частиною 3 статті 29 Закону № 2735-VI,
встановлено, що у разі якщо органом
ринкового нагляду встановлено, що
неналежне застосовано Національний
знак відповідності, не нанесено
Національний знак відповідності, якщо
його нанесення передбачено технічним
регламентом на відповідну продукцію,
не складено декларацію про
відповідність, якщо її складання
передбачено технічним регламентом на
відповідну продукцію, декларацію про
відповідність складено з порушенням
встановлених вимог або органу
ринкового нагляду не надано чи надано
технічну документацію на відповідну
продукцію не в обсязі, передбаченому
технічним регламентом, орган ринкового
нагляду невідкладно вимагає від
відповідного суб'єкта господарювання
вжити протягом визначеного строку
заходів щодо приведення такої
продукції у відповідність із
встановленими вимогами.

Згідно з частиною 5 статті 30 Закону №
2735-VI, тимчасова заборона надання
продукції на ринку застосовується
органами ринкового нагляду у разі
прийняття ними рішення про приведення
продукції у відповідність із
встановленими вимогами - на строк дії
відповідного обмеження. Тимчасова
заборона надання продукції на ринку
запроваджується одночасно з
прийняттям рішень, зазначених у цій
частині.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону
№ 2735-VI, заборона надання продукції на
ринку (введення в обіг або
розповсюдження продукції)
застосовується органами ринкового
нагляду у випадках, передбачених цим
Законом та Законом України "Про
загальну безпечність нехарчової
продукції".

Згідно з частиною 1 статті 33 Закону №
2735-VI, обмежувальні (корегувальні)
заходи запроваджуються відповідними
рішеннями органів ринкового нагляду.
Рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів можуть бути
прийняті, зокрема, за результатами
проведених органами ринкового нагляду
перевірок характеристик продукції
(крім перевірок, що проводяться
відповідно до статті 26 цього Закону), у
тому числі перевірок, що проводяться на
підставі повідомлень органів доходів і
зборів про призупинення митного
оформлення продукції відповідно до
частини шостої статті 38 цього Закону.

Відповідно до частини 4 статті 33 Закону
№ 2735-VI, рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
внесення змін до таких рішень чи їх
скасування приймаються керівниками
органів ринкового нагляду або їх
заступниками відповідно до їх
повноважень, визначених законами
України.

28 листопада 2013 року на підставі акта
перевірки № 116 від 07 листопада 2013 року
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області
прийнято рішення № 150 з вимогою вжити
позивачем заходи щодо приведення такої
продукції у відповідність із
встановленими вимогами і рішення № 151
про тимчасову заборону надання
вказаної продукції на ринку до
приведення її у відповідність із
встановленими вимогами. Встановлений
строк виконання - 04 грудня 2013 року.

У зв'язку з повним виконанням вказаних
рішень Інспекцією 18 грудня 2013 року
прийнято рішення № 152 і № 153 про
скасування рішень № 150 і № 151 від 28
листопада 2013 року відповідно.

При цьому позивач наполягає на
визнанні протиправними і скасуванні
вже скасованих Держспоживінспекцією
рішень № 150 і № 151 від 28 листопада 2013
року у зв'язку з усуненням виявлених
порушень.

Як визначено пунктом 2 частини 2 статті
44 Закону № 2735-VI, до особи, яка ввела
продукцію в обіг або відповідно до
цього Закону вважається такою, що ввела
продукцію в обіг, застосовуються
штрафні санкції у разі введення в обіг
продукції, яка не відповідає
встановленим вимогам (крім випадків,
передбачених статтею 28 цього Закону), у
тому числі нанесення Національного
знака відповідності на продукцію, що не
відповідає вимогам технічних
регламентів, - у розмірі від п'ятисот до
тисячі п'ятисот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а за
повторне протягом трьох років вчинення
такого самого порушення, за яке на
особу вже було накладено штраф, - у
розмірі від тисячі до трьох тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Під терміном "введення в обіг
продукції" слід розуміти будь-яке
постачання продукції для її
розповсюдження, споживання
(використання) на ринку України. Отже,
даний термін розповсюджується на
суб'єкта господарювання, який виконує
роботи або надає послуги на ринку
України.

Рішення керівника чи заступника
керівника органу ринкового нагляду про
накладення штрафу оформляється
постановою (частина 5 статті 44 Закону №
2735-VI).

28 листопада 2013 року начальником
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області
прийнято постанову № 84 про
застосування до Дочірнього
підприємства "САВ-ІР" 25500, 00 грн. штрафу
за введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам.

Дане порушення було встановлено під
час проведення позапланової перевірки
Держспоживінспекцією у Житомирській
області, позивачем воно не спростовано,
натомість усі пояснення та
обґрунтування, а також додані
позивачем копії документів не були
надані на момент проведення перевірки,
зокрема в силу ст. 45 Закону № 2735-VI
позивачем не доведено, що ДП "САВ-ІР" не
є особою, яка ввела обіг в продукцію.

З зазначених підстав суд вважає
обґрунтованою прийняту за наслідком
встановлених вище порушень постанову
про накладення штрафних санкцій від 28
листопада 2013 року №84.

Стосовно вимог позивача про скасування
наказу № 279 від 06 листопада 2013 року про
проведення перевірки магазину
"Фокстрот" ДП "САВ-ІР" за адресою: вул.
Свердлова 18, м. Бердичів, Житомирська
область, суд вважає, що позивачем
обраний невірний спосіб захисту права.
Даний наказ не встановлює, не припиняє
певних прав, свобод чи обов'язків
позивача, тому належним способом
захисту прав позивача буде оскарження
наслідків проведеної позапланової
перевірки. Крім того, суд враховує ту
обставину, що вказаний наказ вже
реалізований шляхом проведення
перевірки, а тому не несе для позивача
будь-яких юридичних наслідків.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом не встановлено порушень з боку
суб'єкта владних повноважень, яким є
відповідач.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, прийняті в
результаті таких дій постанова від 28
листопада 2013 року та рішення суб'єкта
владних повноважень від 28 листопада 2013
року, які самостійно скасовані
відповідачем на дату подання позову з
підстав усунення порушень, виявлених
проведеною перевіркою, є правомірними.

Враховуючи вищевикладені обставини,
виходячи з системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про необґрунтованість позовних вимог
та відсутність підстав для їх
задоволення.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

В задоволенні позовних вимог
Дочірнього підприємства "САВ-ІР" до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області про
визнання протиправними дій, визнання
протиправним і скасування наказу,
рішень та постанови відмовити.

Стягнути з Дочірнього підприємства
"САВ-ІР" на користь Державного бюджету
України 1654,94 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 17
лютого 2014 р.