Справа № 804/426/14
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 лютого 2014 р. Справа № 804/426/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боженко Н.В.при
секретаріТалаш Д.В.за участю:
представника позивача представника
відповідачаСаржан І.М. Щукіної
Т.М.розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті
Дніпропетровську Дніпропетровської
області до Комунального закладу
"Обласний клінічний центр медико -
соціальної експертизи"
Дніпропетровської обласної ради про
визнання висновку неправомірним,
визнання незаконною та скасування
Довідки від 20.11.2013 року серія АА №0000058, -

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
місті Дніпропетровську
Дніпропетровської області звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду до
Комунального закладу "Обласний
клінічний центр медико - соціальної
експертизи" Дніпропетровської
обласної ради про визнання висновку
Розширеної експертної комісії
Комунального закладу «Обласний
клінічний центр медико-соціальної
експертизи» Дніпропетровської
обласної ради про встановлення
причинного зв'язку смерті ОСОБА_5 з
професійним захворюванням з 16.11.2013 року
- неправомірним, визнати незаконною та
скасувати Довідку Комунального
закладу «Обласний клінічний центр
медико-соціальної експертизи»
Дніпропетровської обласної ради від
20.11.2013 року серія АА №0000058 про
встановлення причинного зв'язку смерті
ОСОБА_5 з професійним захворюванням.

Ухвалою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду було
відкрито провадження по справі та
призначено справу до розгляду.

Під час судового розгляду справи,
судом поставлено на обговорення
питання щодо закриття провадження у
справі, в зв'язку з тим, що даний спір не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства
України.

Представник позивача в судовому
засіданні вирішення даного питання
відніс на розсуд суду.

Представник відповідача в
судовому засіданні не заперечував
проти закриття провадження у справі.

При вирішенні даного питання суд
виходить за наступного.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження (стаття 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Вжитий у Кодексі адміністративного
судочинства України термін «суб'єкт
владних повноважень» означає орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхню посадову чи
службову особу, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі при виконанні делегованих
повноважень.

Таким чином, до компетенції
адміністративних судів належать спори
фізичних чи юридичних осіб з органом
державної влади, органом місцевого
самоврядування, їхньою посадовою або
службовою особою, предметом яких є
перевірка правильності рішень, дій чи
бездіяльності цих органів (осіб)
відповідно до прийнятих або вчинених
при здійснені ними владних
управлінських функцій.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом спору у даній справі є дії
медичних працівників Комунального
закладу "Обласний клінічний центр
медико - соціальної експертизи"
Дніпропетровської обласної ради під
час складання висновку Розширеної
експертної комісії Комунального
закладу «Обласний клінічний центр
медико-соціальної експертизи»
Дніпропетровської обласної ради про
встановлення причинного зв'язку смерті
ОСОБА_5 з професійним захворюванням з
16.11.2013 року та Довідки від 20.11.2013 року
серія АА №0000058 про встановлення
причинного зв'язку смерті ОСОБА_5 з
професійним захворюванням.

За своїм змістом вимоги, викладені
у позовній заяві, не стосуються захисту
прав, свобод та інтересів у сфері
публічно правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень з огляду на наступне.

Законами України «Про охорону
праці", «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
передбачено відшкодування шкоди
утриманцям працівника (годувальника) у
разі його смерті, якщо визначено
причинний зв'язок смерті з професійним
захворюванням (отруєнням) або трудовим
каліцтвом.

Встановлення наявності причинного
зв'язку між професійним захворюванням
та смертю особи, яка отримувала пенсію
за інвалідністю внаслідок
професійного захворювання, є підставою
для відшкодування шкоди утриманцям
особи, яка мала професійне
захворювання. Відтак, оскарження
висновку пов'язане саме з наявністю у
права на відшкодування шкоди у зв'язку
з втратою годувальника.

Згідно Інструкції про
встановлення причинного зв'язку смерті
з професійним захворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом,
затвердженої наказом МОЗ України від
15.11.2005 року №606 перелік МСЕК, на які
покладаються функції щодо
встановлення причинного зв'язку смерті
з професійним захворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом,
затверджується відповідним наказом
Міністерства охорони здоров'я
Автономної Республіки Крим, управлінь
охорони здоров'я обласних,
Севастопольської міської і

Головного управління охорони здоров'я
та медичного забезпечення Київської
міської державних адміністрацій. Для
розгляду причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням, отруєнням
або трудовим каліцтвом до МСЕК
направляються відповідні документи
постраждалих, у яких при житті було
встановлено професійне захворювання
(отруєння), трудове каліцтво, що
спричинило стійку втрату професійної
працездатності, та померлих після
вступу в дію Закону України "Про
охорону праці". Висновок про наявність
або відсутність причинного зв'язку
смерті з професійним захворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом
оформляється довідкою у трьох
примірниках, що використовується МСЕК
за формою, що затверджується МОЗ
України та видається: перший -
установі, що надавала направлення до
МСЕК, другий - відповідному
відділенню виконавчої дирекції
Фонду, третій - заявнику. Підставою є
акт визначення причинного зв'язку
смерті з профзахворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом (форма акта
затверджується МОЗ України). Розгляд
питання щодо встановлення причинного
зв'язку смерті з професійним
захворюванням (отруєнням) або
трудовим каліцтвом проводиться за
участю представника відповідного
відділення Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Відповідно до повноважень
медико-соціальних експертних комісій,
що завтерджено Положенням про
медико-соціальну експертизу,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 3 грудня 2009 р. №
1317, комісії не виконують будь-яких
владних управлінських функцій, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Отже, з урахуванням визначення
суб'єкту владних повноважень як органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, їхньої посадової чи
службової особи, іншого суб'єкту при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства,
порівняно з повноваженнями таких
комісій, вбачається, що
медико-соціальні експертні комісії не
є суб'єктами владних повноважень у
розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до зазначеного вище
Положення та Інструкції про
встановлення причинного зв'язку смерті
з професійним захворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом,
висновки медико-соціальних експертиз
можуть бути оскаржені у встановленому
законом порядку. За таких обставин
висновки таких експертиз підлягають
оскарженню у порядку цивільного
судочинства.

Разом з цим, юрисдикцію
адміністративних судів щодо вирішення
адміністративних справ визначено ст.17
Кодексу адміністративного судочинства
України, згідно з п.5 ч.2 якої юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори за зверненням суб'єктів владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.
Наведені положення Кодексі
адміністративного судочинства України
кореспондуються із п.5 ч.4 ст.50
Кодексу адміністративного судочинства
України, за змістом якого
відповідачами в адміністративній
справі можуть бути громадяни України,
іноземці чи особи без громадянства, їх
об'єднання, юридичні особи, які не є
суб'єктами владних повноважень, лише за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень, поданим у
випадках, встановлених законом.

Статус Фонду соціального
страхування від нещасних видатків та
професійних захворювань, в тому числі
його виконавчої дирекції та відділень
виконавчої дирекції, правові основи їх
діяльності, функції та повноваження
визначені Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.99 №1105-ХІV,
Положенням про виконавчу дирекцію
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
затвердженим постановою правління
Фонду від 20.04.2001 N 15 (із змінами та
доповненнями), Типовим положенням про
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, затвердженого
постановою правління Фонду від 20.04.2001 N
17 (із змінами та доповненнями) та
Типовим положенням про відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення,
затвердженим постановою правління
Фонду від 20.04.2001 N 19 (із змінами та
доповнення).

Зазначеними нормативними актами не
встановлено право відділення
виконавчої дирекції Фонду на
пред'явлення адміністративного позову
з оскарження висновку та довідок
Медико-соціальних експертних комісій.

За викладених обставин розгляд
справи за позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України в
місті Дніпропетровську
Дніпропетровської області не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд закриває провадження у
справі якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 17, 157, 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за
адміністративним позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті
Дніпропетровську Дніпропетровської
області до Комунального закладу
"Обласний клінічний центр медико -
соціальної експертизи"
Дніпропетровської обласної ради про
визнання висновку неправомірним,
визнання незаконною та скасування
Довідки від 20.11.2013 року серія АА №0000058 -
закрити.

Роз'яснити позивачу, що згідно ч. 3 ст. 157
Кодексу адміністративного судочинства
України, повторне звернення тієї ж
особи до адміністративного суду з
таким самим адміністративним позовом,
щодо якого постановлено ухвалу про
закриття провадження у справі не
допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу
було постановлено без виклику особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали згідно ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали буде складено
згідно частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя Н.В.
Боженко