Справа № 2а-128/11/1370
Суддя: Кравчук Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 2а-128/11/1370
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді
за участі секретаря судового засідання
представника позивача
розглянувши справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області до
ОСОБА_2, третя особа на стороні
відповідача - Управління
Державтоінспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області, КБ
«Приватбанк», про стягнення податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
05.01.2011 р. Державна податкова інспекція у
Залізничному районі м. Львова,
правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у Залізничному
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
звернулась до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_2 податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в
Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 є
власником автомобіля LANDROVER RANGE, НОМЕР_1,
1999 р.в., а 12.02.2008 р. здійснив його першу
реєстрацію. Однак відповідно до Закону
України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів" при
першій реєстрації не сплатив податок з
власників транспортних засобів до
місцевого бюджету, що становить в
бюджету не надійшов, а тому він
фактично не сплачений та підлягає
стягненню податковим органом в
примусовому порядку.
В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав.
ОСОБА_2 належним чином був повідомлений
про розгляд справи, що підтверджується
поштовим конвертами з повідомленням
про вручення, однак повідомити його про
розгляд справи не вдалось, оскільки за
зареєстрованою адресою він відсутній.
Управління Держінспекції Головного
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області та
КБ «Приватбанк» заперечень по суті
Дослідивши надані докази, Суд
встановив наступні факти та відповідні
Львівський відділ реєстраційно -
екземенаційної роботи Управління ДАІ
Головного УМВС України у Львівській
області надав інформацію ДПА у
Львівській області про фізичних осіб,
якими протягом 2008 р.- 2010 р.
здійснювалась перша реєстрація
вантажних автомобілів в Україні та
інформація про сплату податку по яких
підлягає перевірці органами державної
податкової служби. Серед зазначених
фізичних осіб вказано і ОСОБА_2.
Згідно з даними Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області
ОСОБА_2 зареєстрував 12.02.2008 р. на своє
ім'я автомобіль LANDROVER RANGE, НОМЕР_1, 1999 р.в.
Управління Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області не надало копію реєстраційної
справи на зазначений транспортний
засіб не надало, оскільки реєстраційну
справу про реєстрацію транспортного
засобу на ім'я ОСОБА_2 знищені у зв'язку
із закінченням термінів зберігання
справ на підставі п.2.4 наказу МВС
України № 379.
Однак згідно з електронним журналом
про технологічні операції, що
вчинялись Львівським ВРЕР ДАІ т.з. LANDROVER
RANGE, НОМЕР_1, 1999 р.в. був зареєстрований
за власником гр. ОСОБА_2, без сплати
податку в сумі 24 970,00 грн.
До місцевого бюджету Залізничного
району м. Львова суми податку з
власників транспортних засобів від
ОСОБА_3 не надходили, що
підтверджується довідкою ДПІ.
З метою встановлення обставин, які
підтверджують або спростовують чи
посвідчувались нотаріально
довіреності на право придбання,
будь-якого відчуження транспортних
засобів та право представлення
інтересів в органах нотаріату,
Державтоінспекції, або в будь-яких
інших підприємствах, установах,
організаціях з усіх питань, пов'язаних
з експлуатацією та продажем
транспортних засобів, його
страхуванням, переобладнанням,
ремонтом, проходженням технічного
огляду, визначенням місця стоянки,
зняттям з обліку, одержанням
транзитних номерів, продажем,
отриманням необхідних довідок,
документів, підписувати договір щодо
продажу транспортних засобів та
вчиняти всі інші дії, пов'язані з
виконанням довіреності, від імені
наступних фізичних осіб, Суд звертався
до Львівської філії ДП "Інформаційний
центр" Мін'юсту України.
Згідно з інформацією, отриманою з
Єдиного реєстру довіреностей гр.
ОСОБА_2 жодних нотаріально посвідчених
довіреностей від свого імені не
Також Судом встановлено, що слідчим
відділом прокуратури Львівської
області порушено кримінальну справу №
181-0311та № 181-0290 щодо службових осіб
Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у
Львівській області за ознаками
злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч.1,3 ст.
358 КК України (зловживання службовим
становищем та перевищення службових
повноважень, використання
невстановленими особами підроблених
документів). З цієї підстави
провадження у справі зупинялось.
Вироком Шевченківського районного
суду м. Львова від 01.07.2013 р. (справа №
1-233/11) по обвинуваченню ОСОБА_4,
начальника Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області встановлено що, "….протягом
січня 2009 - березня 2010 років у
Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у
Львівській області проведено
реєстрацію транспортних засобів без
сплати та із частковою сплатою податку
з власників транспортних засобів на
наступних фізичних осіб…».

Вироком Личаківського районного суду
м. Львова від 13.11.2013 р. (справа № 1/463/51/13)
по обвинуваченню ОСОБА_5, заступника
начальника Львівського відділу
реєстраційно - екзаменаційної роботи
ДАІ ГУМВС України у Львівській області
встановлено, що "…неналежно виконуючи
свої службові обов'язки, через
несумлінне ставлення до них, упродовж
грудня 2009 - березня 2010 років провів
первинну реєстрацію т.з. без сплати
податку (або з частковою сплатою)".

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано винними у
вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.
367 КК України, а судові рішення набрали
законної сили.

Серед осіб, на ім'я яких проведено
державну реєстрацію транспортних
засобів без сплати податків, не має т.з.
LANDROVER RANGE, НОМЕР_1, 1999 р.в.
зареєстрованого на ім'я ОСОБА_2.

Таким чином, спір виник щодо сплати
фізичною особою податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів. У
зв'язку з цим доказуванню у даній
справі підлягає доведеність факту
сплати податку.

Вирішуючи спір, Суд виходить з
наступного. Відповідно до ст. 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Закон України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів" від
11.12.1991 р. порушення якого встановлено
податковим органом, та Закон України
від 25.06.1991, № 1251-XII "Про систему
оподаткування", Закон України від 21.12.2000
р. № 2181-III "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" втратили чинність з 01 січня 2011
року, згідно з Податковим кодексом
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI. .

Спірні правовідносини виникли до 01.01.2011
року, а саме в 2009 р., тому положення
Закону України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів" та "Про
систему оподаткування", "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" застосовуються
Судом при вирішенні спору.

Стаття 14 Закон України "Про систему
оподаткування" передбачала, що до
загальнодержавних належать, зокрема,
такі податки і збори (обов'язкові
платежі), як податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів. Порядок
сплати даного податку до 01.01.2011 р. було
врегульовано Законом України "Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів".

Чинний Податковий кодекс України (ст. 9)
також передбачає сплату даного
податку, як загальнодержавного, який
тепер називається збір за першу
реєстрацію транспортного засобу.
Порядок сплати збору за першу
реєстрацію транспортного засобу
врегульовано розділом 7 ПК України.

Відповідно до Закону "Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і
механізмів"(чинного в 2009) та до чинного
Податкового кодексу України
платниками податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів (тобто,
збору за першу реєстрацію
транспортного засобу) є юридичні особи,
та фізичні особи, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які є об'єктами
оподаткування.

Згідно з базою даних Львівського
відділу реєстраційно-екземенаційної
роботи ДАІ на ім'я ОСОБА_2 вперше в
Україні зареєстровано 12 лютого 2008 р.
транспортний засіб LANDROVER RANGE, НОМЕР_1, 1999
р.в., № кузова НОМЕР_2, однак
реєстраційна справа на т.з. знищена за
строками зберігання.

Як вбачається, про реєстрацію т.з. на
ім'я гр. ОСОБА_2, яка зобов'язує до сплати
податку, свідчить лише повідомлення
УДАІ ГУМВС України у Львівській
області.

Податковий орган покликається на те, що
квитанції про сплату податку немає, як
і немає фактичного надходження до
бюджету податку в розмірі 24970,00 грн.

Оцінюючи доводи в частині сплати
податку, Суд встановив, що наступне.

Відповідно до Закону "Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів"
(чинного в 2009) та до чинного Податкового
кодексу України перша реєстрація в
Україні - це реєстрація транспортного
засобу в Україні, яка здійснюється
уповноваженими державними органами
України вперше щодо цього
транспортного засобу, а фізичні
особи-платники податку зобов'язані
пред'явити органам, що здійснюють першу
реєстрацію в Україні транспортних
засобів, квитанції або платіжні
доручення про сплату податку за
попередній (у разі здійснення сплати)
та за поточний роки.

Податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів сплачується фізичними та
юридичними особами перед проведенням
першої реєстрації в Україні
транспортних засобів за місцем
реєстрації транспортних засобів за
ставками, що діють на день сплати.

У разі відсутності документів про
сплату податку, перша реєстрація в
Україні транспортних засобів не
проводиться.

Відповідно до п.8 гл.2 Інструкції про
порядок здійснення підрозділами
Державтоінспекції МВС державної
реєстрації, перереєстрації та обліку
транспортних засобів, оформлення і
видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них", затвердженої
наказом МВС № 379, після завершення
приймання готівки клієнту видається
квитанція (другий примірник
прибуткового касового документа) або
інший документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі. Квитанція або інший
документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі, має містити
найменування банку, який здійснив
касову операцію, дату, час здійснення
касової операції, а також підпис банку,
який прийняв готівку, відбиток печатки
(штампа) або електронний підпис
працівника банку, засвідчений
електронним підписом САБ.

З наведених норм вбачається, що
безумовною підставою для першої
реєстрації транспортного засобу є
сплата відповідного податку, і такий
податок сплачується до реєстрації, а не
після. Разом з тим, необхідно, щоб
вчинення реєстраційних дій
відбувалось з волі та відома фізичної
особи, оскільки лише в такому разі
особа свідомо бере на себе зобов'язання
по сплаті податку.

Судом встановлено, що податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
розмірі 24970,00 грн. при реєстрації
транспортного засобу на ім'я ОСОБА_2 до
бюджету не надійшов. Разом з тим, сам
факт реєстрації т.з. LANDROVER RANGE, НОМЕР_1, 1999
р.в. на ім'я ОСОБА_2 без сплати податку в
сумі 24 970,00 грн., ні вироком
Шевченківського районного суду м.
Львова від 01.07.2013 р., ні вироком
Личаківського районного суду від 13.11.2013
р. не встановлений.

Враховуючи те, що немає доказів не
сплати податку, як окрім його
ненадходження до бюджету, в Суду
відсутні підстави для його стягнення.
Не можливо підтвердити чи спростувати
наявність в матеріалах реєстраційної
справи квитанції про сплату податку.
Крім того, як вбачається з досліджених
доказів, гр. ОСОБА_2 від свого імені не
уповноважував інших осіб на ввезення,
розмитнення транспортних засобів та
його реєстрацію в органах УДАІ. Не
доведено вини службових осіб
Львівського ВРЕВ УДАІ ГУМВСУ у
Львівській області у реєстрації
зазначеного т.з. без сплати податку.

Тому надаючи оцінку доказам про
фактичне ненадходження до бюджету
податку в сумі 24970,00 грн., Суд вважає, що
в діях ОСОБА_2 немає вини, яка б полягала
в несплаті цих коштів. Крім того
відповідно до ст. 6, 7 Законом України
"Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів" посадові особи, винні у
приховуванні (неврахуванні) об'єктів
оподаткування, а також у відсутності
бухгалтерського обліку чи веденні його
з порушенням встановленого порядку, у
неподанні, несвоєчасному поданні або
поданні не за встановленою формою
розрахунків чи інших документів,
пов'язаних з обчисленням і сплатою
податку, притягаються до
відповідальності відповідно до
чинного законодавства.

Відповідно до вимог п. 3.4. Положення про
Державну автомобільну інспекцію
Міністерства внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 14.04.97 N 341 (із
змінами), працівниками Центру
здійснюється контроль за внесенням
обов'язкових платежів власниками ТЗ, у
тому числі збору за першу реєстрацію
ТЗ, збору на обов'язкове пенсійне
страхування.

Суд прийшов до висновку, що підстав для
стягнення коштів лише з мотивів їх
ненадходження до відповідного бюджету
немає.

Таким чином, з огляду на встановлені
фактичні обставини справи та положення
чинного законодавства України, суд
прийшов до переконання, що позовні
вимоги є безпідставними та такими, що
не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено 03
березня 2014 р.

Суддя
В.М. Кравчук