Справа № 807/61/14
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 рокум. Ужгород№ 807/61/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Гринюка І.В.,

сторони у судове засідання не
з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Ужгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області до
фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Ужгородська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області звернулася у
Закарпатський окружний
адміністративний суд з позовною заявою
до фізичної особи підприємця ОСОБА_1
(далі - відповідач), якою просить:
стягнути суму податкового боргу з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1:
АДРЕСА_1, ідентифікаційних код - НОМЕР_1
у розмірі 22 048, 26 грн. в т.ч. пені в сумі 2
859,16 грн. по платежу 50 13050500 "орендна
плата з фізичних осіб".

У судове засідання представник
позивача не з'явився, однак 18.02.2014 року
на адресу суду надійшло клопотання
представника позивача про розгляд
справи без його участі за наявними у
справі доказами, позовні вимоги
підтримує у повному обсязі та просив
суд їх задовольнити (а.с.59).

Відповідача у судове засідання не
з'явився, заперечень на
адміністративний позов не подав, не
забезпечив явку свого уповноваженого
представника, про причини такої неявки
суд не повідомив, хоча про дату і час
судового засідання був належним чином
повідомлений, відповідно до вимог
глави 3 розділу II Кодексу
адміністративного судочинства України
за адресою, вказаною у Витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (а.с.8 - 10).
Доказом про належне повідомлення
відповідача слугують наявні в
матеріалах справи повернуті на адресу
суду конверти з ухвалами з відміткою
«за закінченням терміну зберігання»
(а.с.47 - 52, 56 - 58). Оскільки суд не має
відомостей про причину неявки
відповідача, то розглядає справу на
підставі наявних у ній даних та
доказів.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи та
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить наступного
висновку.

У судовому засіданні встановлено,
що12.05.1997 року ОСОБА_1 був зареєстрований
Ужгородською районною державною
адміністрацією Закарпатської області,
як фізична особа підприємець, що
підтверджується Витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців,
місцезнаходження якого: 89440, вул.
Вознесенька, буд. 2, с. Великі Лази,
Ужгородський район, Закарпатська
область (а.с. 8 - 10).

Матеріалами справи встановлено,
фізична особа підприємець ОСОБА_1 з
25.06.1994 року перебуває на обліку в
Ужгородській міжрайонній Державній
податковій інспекції Закарпатської
області за № 571, що підтверджується
довідкою про взяття на облік платника
податків від 25.06.1994 р. за № 571 (а.с.11).

Матеріалами справи встановлено, що
розрахунку заборгованості відповідача
станом на 17.12.2013 року за ним рахується
податковий борг у розмірі 22 048, 26 грн. по
платежу 50 13050500 «орендна плата з
фізичних осіб» (а.с. 7).

Судом встановлено, що відповідач
самостійно задекларував податкове
зобов'язання по орендній платі за
земельні ділянки державної і
комунальної власності шляхом подання:

- податкової декларації з плати за
землю (земельний податок та/або
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності
(податкова декларація №3222 від
22.02.2011 року) на 2011 року у
загальному розмірі - 7 213,68
грн.(помісячно по 601,14 грн.), однак
дане податкове зобов'язання
відповідачем не було сплачено у
розмірі 4 809,12грн. (за травень - грудень
2011 року)

- податкової декларації з плати за
землю (земельний податок та/або
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності
(податкова декларація № 2127 від
20.02.2012 року) на 2012 року у загальному
розмірі - 7 213, 68 грн.(помісячно по
601,14 грн.), однак дане податкове
зобов'язання відповідачем не було
сплачено у розмірі 7 213,68грн. (за січень -
грудень 2012 року);

- податкової декларації з плати за
землю (земельний податок та/або
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності
(податкова декларація № від
06.02.2013 року) на 2013 року у загальному
розмірі - 8 599, 50 грн. (помісячно по 716,
63 грн.), однак дане податкове
зобов'язання відповідачем не було
сплачено у розмірі 7 166, 30 грн. (за січень
- жовтень 2013 року) (а.с. 24 - 37).

У відповідності до пп. 129.1.2 ст.129
Податкового кодексу України, із
змінами та доповненнями, відповідачу
було проведено нарахування пені у
розмірі 2 859, 16 грн.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до статті 16 Податкового
кодексу України платники податків
зобов'язані вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів,
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до п.286.2 статті 286
Податкового кодексу України платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
по податкову декларацію на поточний
рік за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 ПК України, з
розбивкою річної суми рівними частками
за місяцями. Подання такої декларації
звільняє від обов'язку подання
щомісячних декларацій. Податкове
зобов'язання з плати за землю,
визначене у новій звітній податковій
декларації, у тому числі за
нововідведені земельні ділянки,
сплачується власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного місяця) (п.287.3 ст.
287 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового
кодексу України у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом: такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Згідно п.58.3 ст. 58 Податкового кодексу
України у разі коли пошта не може
вручити платнику податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Відповідно до ст.59 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що Ужгородською
Міжрайонною державною податковою
інспекцією на підставі пп. 6.2.1 п.6.2 ст. 6
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" від 21.12.2000 року № 2181 - III (на час
виникнення первісного податкового
боргу) на адресу відповідача було
направлено поштою рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
поштового відправлення податкову
вимогу № 1/440 від 08.05.2003 року (вручено -
11.07.2003 року) та податкову вимогу № 2/510
від 06.09.2005 року (лист повернуто на
адресу інспекції у відповідності
довідки ф.20 «за зазначеною адресою не
проживає») (а.с. 38 - 40).

Відповідно до підпункту 20.1.28 пункту 20.1
ст.20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом, стягувати
суми простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102
Податкового кодексу України, у разі
якщо грошове зобов'язання нараховане
контролюючим органом до закінчення
строку давності, визначеного у пункті
102.1 цієї статті, податковий борг, що
виник у зв'язку з відмовою у
самостійному погашенні такого
грошового зобов'язання, може бути
стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або
визначення боргу безнадійним.

Нормами п.95.1 ст.95 Податкового кодексу
України зазначено, що орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового
кодексу передбачено, що стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючого такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

За наведених обставин, позовні вимоги
підтверджені належними та допустимими
доказами і підлягають задоволенню
повністю.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст.
94 Кодексу адміністративного
судочинства України з відповідача не
стягуються.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
статтями 70, 71, 86, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Ужгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області до
фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу -
задовольнити повністю.

Стягнути суму податкового боргу з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційних код - НОМЕР_1)
у розмірі 22 048 (двадцять дві тисячі
сорок вісім) гривень 26 (двадцять шість)
копійок в т.ч. пені в сумі 2 859 (дві
тисячі вісімсот п'ятдесят дев'ять)
гривень 16 (шістнадцять) копійок по
платежу 50 13050500 "орендна плата з
фізичних осіб" на користь Державного
(місцевого) бюджету України.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя Д.В. Іванчулинець