Справа № 806/6474/13-а
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
Житомир справа №
806/6474/13-a

категорія 8.2.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

за участі секретаря Талько А.М.,

за участі представника позивача
Ткаченко Л.В.,

за участі представника відповідача
Зеленової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з додатковою
відповідальністю "ЖЛ" до Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення,

встановив:

Товариство з додатковою
відповідальністю "ЖЛ" звернулось до
суду з позовом, у якому просило
скасувати податкове
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області №
000098225 від 05 вересня 2013 р. про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість в сумі 192410,00
грн. В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що придбання обладнання у ТОВ
"Нельсон Інтерхолод" та ТОВ "Бюро
Картуал" підтверджується належним
чином складеними первинними
документами, придбаний товар
використовується у господарській
діяльності позивача. Вважає, що спірне
рішення та висновки акту перевірки є
безпідставними та такими, що не
відповідають чинному законодавству та
фактичним обставинам, а податковий
кредит за серпень 2012 року та січень 2013
року сформований Товариством на
підставі належним чином оформлених
первинних документів.

Представник позивача позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та просила
суд їх задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала та просила відмовити
у задоволенні позову з підстав,
викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог з огляду на наступне.

Встановлено, що у період з 05 серпня 2013 р.
по 09 серпня 2013 р. посадовими особами
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області (далі - Житомирська ОДПІ)
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку товариства з
додатковою відповідальністю "ЖЛ" (далі -
ТДВ "ЖЛ") з питання
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ "Ренесанс Капітал
Груп" за травень 2012 року, ТОВ "Нельсон
Інтерхолод" за серпень 2012 року та ТОВ
"Бюро Картуал" за січень 2013 року, за
результатами якої складено акт №
204/22-5/37546647 від 16 серпня 2013 р. (а.с. 11-27).

У ході проведеної перевірки,
контролюючим органом встановлено
порушення п. 187.1 ст. 187, п. 198.1 ст. 198, п. 198.2,
198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4 ст. 201
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в
результаті чого ТДВ "ЖЛ" завищено
від'ємне значення з податку на додану
вартість на загальну суму 192410 грн., в
тому числі: серпень 2012 р. - 132410 грн.,
січень 2013 р. -60000,00 грн.

Не погодившись із такими висновками, 27
серпня 2013 р. позивач направив до
Житомирської ОДПІ заперечення на акт
перевірки за вих. № 3205/2 (а.с. 28-32).

За результатами розгляду заперечень,
Житомирська ОДПІ надала відповідь за
вих. № 9650/10/22-5 від 03 вересня 2013 р. (а.с.
33-35) про залишення без змін висновків
акту перевірки за № 204/22-5/37546647 від 16
серпня 2013 р.

На підставі зазначеного акту,
Житомирською ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення від 05 вересня 2013
р. за №000098225 про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в сумі 192410,00 грн. (а.с. 10).

Суд не погоджується з такими
висновками відповідача з огляду на
наступне.

Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства (пункт 1.1
статті 1 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Об'єктом оподаткування є операції
платників податку, зокрема, з
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України (пункт 185.1 статті 185 Податкового
кодексу України).

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України передбачено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
вказаного Кодексу, податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При цьому, відповідно до пункту 201.4
статті 201 ПК України, податкова
накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Частина 2 статті 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", зокрема, визначає,
що податкова та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Стаття 1 цього Закону визначає, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Встановлено, що 27 липня 2012 р. між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Нельсон Інтерхолод"
(Виконавець) та товариством з
додатковою відповідальністю "ЖЛ"
(Замовник) укладено договір № 270712/1 (а.с.
47).

Згідно пункту 1.1 даного Договору,
Виконавець зобов'язується виготовити
продукцію згідно специфікацій (додаток
№ 1) (далі - Обладнання) і провести
пусконалагоджувальні роботи, а
Замовник зобов'язується оплатити та
прийняти Обладнання і
пусконалагоджувальні роботи на умовах,
визначених цим Договором. У вартість
Обладнання входять
монтажно-інсталяційні та
пусконалагоджувальні роботи.

Відповідно до специфікації до договору
№ 270712/1 від 27 липня 2012 р., Виконавець
відпускає Замовнику обладнання і
роботи в наступному асортименті:
машина ЕU7б.у. - 3 шт. та живильник - 4 шт.,
вартістю 794460,00 грн., у тому числі ПДВ -
132410,00 грн. Строк виготовлення
обладнання 21 календарний день з дня
надходження на розрахунковий рахунок
Виконавця попередньої оплати (а.с. 48).

Придбання зазначеного обладнання у ТОВ
"Нельсон Інтерхолод" підтверджується
видатковою накладною № 1320 від 15 серпня
2012 р. (а.с. 54), накладною № 127 від 17 серпня
2012 р. (а.с. 56), податковими накладними №
81 від 07 серпня 2012 р. (а.с. 69), № 95 від 09
серпня 2012 р. (а.с. 68), № 128 від 13 серпня 2012
р. (а.с. 67), № 158 від 15 серпня 2012р. (а.с. 70),
товарно-транспортними накладними від 17
серпня 2012 р. (а.с. 61-62), копії яких
містяться в матеріалах справи і є
підставою для формування податкового
кредиту.

Суд критично оцінює доводи
представника відповідача про те, що
первинні документи оформлені з
порушенням чинного законодавства і
містять неточності, оскільки в ході
судового розгляду справи встановлено,
що всі перелічені вище документи
складені належним чином, відповідно до
вимог статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Доказів щодо нікчемності договору,
укладеного з вказаним контрагентом, та
рішень суду про визнання його таким
відповідачем не надано. Не надано також
відповідачем як суб'єктом владних
повноважень і доказів щодо умислу
укладення угоди з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства.

Щодо посилань відповідача на акт
перевірки, який надійшов від ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва
№1342/22-317/37514437 від 13 грудня 2012 р. про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Нельсон Інтерхолод", згідно
якого встановлено відсутність об'єктів
оподаткування при визначенні доходів
та витрат (послуг) за період з 01.03.2012 р.
по 30.09.2012 р., які підпадають під
визначення ст. 134 Податкового кодексу
України та відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні та продажу
товарів (послуг) за період з 01.03.2012 р. по
30.09.2012 р., які підпадають під визначення
ст. 185 Податкового кодексу України, слід
зазначити наступне.

Згідно із статтею 61 Конституції
України, норми якої є нормами прямої
дії, юридична відповідальність особи
має індивідуальний характер.

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Правовий порядок
в Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством (частина 1 статті 19
Конституції України).

Також Податковий кодекс України не
ставить в залежність виникнення у
платника права на формування
податкового кредиту від дотримання
вимог податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання.

У разі наявності у державних органів
інформації про зловживання в системі
оподаткування конкретною компанією,
вони повинні застосовувати відповідні
заходи саме до цього суб'єкта, а не
розповсюджувати негативні наслідки на
інших осіб при відсутності зловживання
з їх боку.

Податковим кодексом України або ж
іншим нормативно-правовим актом не
встановлено будь-яких обмежень, ніж
наявність належним чином оформлених
податкових накладних, не встановлено
обов'язку для позивача здійснювати
контроль за веденням господарської
діяльності та зобов'язань сплати
податку до бюджету контрагентами.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про те, що доводи відповідача
про завищення позивачем податкового
кредиту по взаємовідносинах з ТОВ
"Нельсон Інтерхолод" за серпень 2012 року
в сумі 132410,00 грн. є безпідставними та
необґрунтованими.

Встановлено, що 09 листопада 2012 р. між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Бюро картуал"
(Виконавець) та товариством з
додатковою відповідальністю "ЖЛ"
(Замовник) укладено договір № 91112 (а.с.
36-40).

Згідно пункту 1.1 даного Договору,
Виконавець зобов'язується виготовити
продукцію згідно специфікацій (додаток
№ 1) (далі - Обладнання) і провести
пусконалагоджувальні роботи, а
Замовник зобов'язується оплатити та
прийняти Обладнання і
пусконалагоджувальні роботи на умовах,
визначених цим Договором. У вартість
Обладнання входять
монтажно-інсталяційні та
пусконалагоджувальні роботи.

Відповідно до специфікації до
договору, Виконавець відпускає
Замовнику обладнання і роботи в
наступному асортименті: машина ЕU7б.у. - 2
шт., вартістю 576000,00 грн., у тому числі ПДВ
- 96000,00 грн. Строк виготовлення
обладнання 40 календарний день з дня
надходження на розрахунковий рахунок
Виконавця попередньої оплати (а.с. 41).

Придбання зазначеного обладнання у ТОВ
"Бюро картуал" підтверджується
видатковою накладною № 1 від 08 січня 2013
р. (а.с. 55), видатковою накладною № 2 від 08
січня 2013 р. (а.с. 59), накладною № 2 від 05
січня 2013 р. (а.с. 57), накладною № 3 від 08
січня 2013 р. (а.с. 58), податковими
накладними № 1 та № 2 від 08 січня 2013 р.
(а.с. 65, 66), товарно-транспортною
накладною від 21 грудня 2012 р. (а.с. 60),
копії яких містяться в матеріалах
справи і є підставою для формування
податкового кредиту.

Суд критично оцінює доводи
представника відповідача про те, що
первинні документи оформлені з
порушенням чинного законодавства і
містять неточності, оскільки в ході
судового розгляду справи встановлено,
що всі перелічені вище документи
складені належним чином, відповідно до
вимог статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Щодо посилань відповідача на акт
перевірки, який надійшов від ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва
№613/22-20/37319075 від 01 березня 2013 р. про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Бюро картуал" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість за період 01.05.2012 р. по 31.01.2013 р.,
слід зазначити наступне.

Встановлено, що постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 травня 2013 р. по справі № 826/3251/13-а,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05 вересня 2013 р., адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бюро Картуал"
задоволено частково, визнано
протиправними дії Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва
Державної податкової служби по
проведенню документальної невиїзної
позапланової перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю "Бюро
Картуал", за результатами якої складено
Акт від 01 березня 2013 року № 613/22-20/37319075
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Бюро Картуал"
() з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
податку на додану вартість за період з
01 травня 2012 року по 31 січня 2013 року,
зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Шевченківському районі
міста Києва Державної податкової
служби вилучити з інформаційної бази
даних "Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України",
інформацію, внесену на підставі Акта
від 01 березня 2013 року № 613/22-20/37319075 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Бюро Картуал" () з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість за період з 01 травня
2012 року по 31 січня 2013 року.

Судом встановлено та не спростовано
відповідачем, що позивач на підставі
належним чином оформлених податкових
накладних та інших первинних
документів формував податковий кредит
.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про правомірність включення
позивачем до складу податкових
зобов'язань та податкового кредиту
суми податку на додану вартість по
отриманим податковим накладним від ТОВ
"Бюро Картуал".

Таким чином, доводи відповідача про
завищення позивачем податкового
кредиту по взаємовідносинах з ТОВ "Бюро
Картуал" за січень 2013 року в сумі 60000,00
грн. є безпідставними та
необґрунтованими.

Використання придбаного обладнання у
ТОВ "Нельсон Інтерхолод" та ТОВ "Бюро
картуал" також підтверджується
фотоматеріалами, долученими до
матеріалів справи (а.с. 150-184).

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що податкове
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області №
000098225 від 05 вересня 2013 р. не ґрунтується
на вимогах чинного законодавства, а
також суперечить встановленим у справі
обставинам, а тому підлягає скасуванню,
що є правовою підставою для
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області №
000098225 від 05 вересня 2013 р.

Відшкодувати з Державного бюджету
України на користь товариства з
додатковою відповідальністю "ЖЛ" 1924,10
грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Р.М.Шимонович

Повний текст постанови
виготовлено: 04 лютого 2014 р.