Справа № 334/11320/13-а
Суддя: Махіборода Н. О.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 13.02.2014
Провадження № 2-а/334/30/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014р. Ленінський райсуд м.Запоріжжя у
складі:

головуючого - МАХІБОРОДА Н.О.;

при секретарі - КУЗЬМЕНКО О.О.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці
Міндоходів про визнання незаконною та
скасування постанови заступника
начальника Запорізької митниці
Міндоходів,

В С Т А Н О В
И В :

Позивач просить суд визнати незаконною
та скасувати постанову заступника
начальника УБК та МП Запорізької
митниці Міндоходів від 19.11.2013р. про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, передбачених ст.470 ч.3 МК
України, вважаючи, що постанова
Запорізької митниці Міндоходів
винесена не правомірно, оскільки в
його діях не було наміру на здійснення
правопорушення, т.я. він 06.10.2012р. не
перетинав кордон України керуючи
спірним автомобілем, що зазначено в
постанові Запорізької митниці
Міндоходів №0248/11200/13 від19.11.2013р.

В судове засідання позивач не з'явився,
просить суд розглянути справу за його
відсутності, наполягаючи на
задоволенні його позову.

Представник Запорізької митниці
Міндоходів проти доводів позивача
заперечує, вважаючи, що ОСОБА_1
обгрунтовано притягнутий до
відповідальності за адміністративне
правопорушення і з нього правомірно
стягнуто штраф.

Заслухавши представника відповідача
та дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що в позові слід відмовити з
наступних підстав:

в ході судового слідства встановлено,
що 28.08.2013р. до УБК та МП Запорізької
митниці Міндоходів надійшла
інформація про те, що 22.08.2013р.
співробітниками особливого
призначення при МВС України в м.Токмак,
Запорізької області, на вул.Гоголя,
було зупинено легковий автомобіль
«Фольксваген Гольф», кузов НОМЕР_2,
реєстраційний № НОМЕР_1 під керуванням
гр. України ОСОБА_2 Автомобіль не
значився зареєстрованим в базі даних
ВРЕО ДАІ на території України /а.с.36/.
Згідно рапорту співробітника ДАІ від
22.08.2013р. автомобіль «Фольксваген
Гольф», кузов НОМЕР_2 має номерний знак
української реєстрації НОМЕР_1, але, по
існуючим базам ДАІ такий номер не
значиться та не реєструвався в органах
ВРЕР.

Як стверджує представник відповідача в
судовому засіданні, в ході проведення
митної перевірки із використанням бази
ЄАІС Міністерства доходів і зборів
України, щодо законності ввезення та
знаходження на митної території
України вищевказаного автомобіля, було
встановлено, що 06.10.2012 р. громадянин
Литви ОСОБА_1 ввіз на митну територію
України в зоні діяльності митного
посту «Рава-Руська» Львівської
митниці, автомобіль «Фольксваген
Гольф», кузов НОМЕР_2, під реєстраційним
номером НОМЕР_3 (реєстрація Литва), по
смузі «зелений коридор», що
підтверджується довідкою Львівської
митниці Міндоходів від 11.09.2013р.
№11.4/36-3981-ЕП /а.с.38/.

Тобто, саме позивач перетнув кордон
України, керуючи вищевказаним
автомобілем в режимі «транзит» і був
попереджений про вимоги ст.95 МК
України, відповідно до якої,
встановлені строки транзитних
перевезень залежно від виду
транспорту, а саме, для автомобільного
транспорту строк транзитного
перевезення становить - 10 діб. Тому,
ОСОБА_1 повинен був вивезти даний
автомобіль з території України в строк
до 16.10.2012р. Однак, згідно інформації
ЄАІС Міністерства доходів і зборів
України автомобіль «Фольксваген
Гольф», кузов НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_3 за межі
митної території України у
встановлений термін не вивезений.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач ОСОБА_1 перевищив встановлений
законом строк транзитного перевезення
вищевказаного автомобіля, т.я. в серпні
2013р. автомобіль затриманий на
теріторії України в м.Токмак
Запорізької області під керуванням гр.
України ОСОБА_2, який не має на те
дозволу митної служби.

У зв'язку з чим, 23.09.2013р. у відношення
ОСОБА_1 був складений протокол №0248/11200/13
про порушення ним митних правил за ч.3
ст.470МК України, а саме, перевищення
встановленого ст.95 МК України строку
транзитного вивозу транспортного
засобу на строк більше ніж 10 діб /а.с.35/.

А постановою №0248/11200/13 від 19.11.2013р.
заступник начальника Запорізької
митниці Міндоходів притягнув ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
порушення митних правил за ст.470 ч.3 МК
України з накладенням штрафу в сумі
8500гр. /а.с.14-15/.

Позивач зазначив в позові, що станом на
06.10.2012р., він не перетинав кордон
України, керуючи автомобілем
«Фольксваген Гольф», кузов НОМЕР_2, р.н.
НОМЕР_3, а перетинав кордон України
ОСОБА_3, керуючи вищевказаним
автомобілем, який і зазначений в
технічному паспорті на автомобіль
/а.с.6-7/.

Представник відповідача пояснив в
судовому засіданні, що перевіркою
згідно бази даних ЄАІС Міністерства
доходів і зборів України встановлено,
що 06.10.2012 р., саме громадянин Литви
ОСОБА_1 ввіз на митну територію України
в зоні діяльності митного поста
«Рава-Руська» Львівської митниці
автомобіль «Фольксваген Гольф», кузов
НОМЕР_2, під реєстраційним № НОМЕР_3
(реєстрація Литва), по смузі «зелений
коридор» в режимі - «транзит», що
підтверджується листом Львівської
митниці Міндоходів від 11.09.2013р.
№11.4/36-3981-ЕП /а.с.38/, а також, довідкою з
обліку транспортних засобів в пунктах
пропуску для автомобільного
сполучення за 06.10.2012р., відповідно до
якої, автомобіль «Фольксваген Гольф»,
кузов НОМЕР_2, під реєстраційним №
НОМЕР_3 (реєстрація Литва) перетнув
кордон України в 6год.17хв.49сек. під
керуванням ОСОБА_1 /а.с.37/.

Тобто, судом встановлено, що саме
позивач перетнув кордон України
06.10.2012р. керуючи вищевказаним
автомобілем.

Крім того, позивач посилається в своєму
позові на законодавстко, що регулює
порядок ввезення (пересилання) в
Україну, митного оформлення й
оподаткування особистих речей, товарів
та транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України, та приходить до
висновку, що у митного органу відсутні
правові підстави визначати режим
«транзит» для транспортного засобу, що
перебуває на постійному обліку в
реєстраційних органах іноземних
держав та ввозиться нерезидентом -
громадянином Литви.

Однак, відповідно до п. «а» ст. 1
Конвенції про тимчасове ввезення,
термін «тимчасове ввезення» означає:
митний режим, який дозволяє приймати на
митну територію певні товари (у тому
числі транспортні засоби), умовно
звільнені від ввізного мита і
податків, без застосування заборон чи
обмежень економічного характеру на
ввезення; такі товари мають
ввозитися з визначеною метою і
призначатися для подальшого вивезення
у встановлений термін, та не
піддаватися змінам, за винятком
нормального зниження їхньої вартості
(амортизації) внаслідок їхнього
використання.

Ст.103 МК України встановлено, що
тимчасове ввезення - це митний режим,
відповідно до якого, іноземні товари,
транспортні засоби комерційного
призначення ввозяться для конкретних
цілей на митну територію України з
умовним повним або частковим
звільненням від оподаткування митними
платежами та без застосування заходів
нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності і
підлягають реекспорту до завершення
встановленого строку без будь-яких
змін, за винятком звичайного зносу в
результаті їх використання.

Відповідно до ч.6 ст.104 МК України: для
поміщення товарів у митний режим
тимчасового ввезення особа,
відповідальна за дотримання митного
режиму, зокрема, повинна:

- подати митному органу, що здійснює
випуск товарів, транспортних засобів
комерційного призначення у режимі
тимчасового ввезення, документи на
такі товари, транспортні засоби, що
підтверджують мету їх тимчасового
ввезення;

- у випадках, передбачених
законодавством, надати митному органу
зобов'язання про реекспорт товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, які тимчасово ввозяться, у
строки, встановлені митним органом.

Таким чином, оскільки згідно листа
Львівської митниці Міндоходів від
11.09.2013р. №11.4/36-3981-ЕП гр. ОСОБА_1 письмове
зобов'язання про зворотне вивезення
транспортного засобу не надавалось,
транспортний засіб було оформлено в
режимі «транзит».

Крім того, у своєму позові позивач
вказав, що у митного органу відсутні
правові підстави визначати режим
«транзит» для транспортного засобу, що
перебуває на постійному обліку в
реєстраційних органах іноземних
держав та ввозиться нерезидентом -
громадянином Литви, але не обґрунтовує
свої доводи та в позові відсутні дані
щодо оскарження дій Львівської митниці
стосовно митного оформлення
автомобілю в режимі «транзит».

Ст.186, 187 МК України не передбачено права
декларанта щодо визначення митного
режиму товарів і транспортних засобів.

Крім того, позивач посилається в своєму
позові на законодавстко, яке втратило
свою дію, а сааме: Закон України «Про
порядок ввезення (пересилання) в
Україну, митного оформлення й
оподаткування особистих речей, товарів
та транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України» втратив чинність
01.06.2012р. (п. 2 ч. 2 розділу ХХІ МК України
від 13.03.2012 № 4495-VІ).

Спільний наказ ДПСУ та ДМСУ від 24.11.2003 №
297/793 про затвердження «Технології
прикордонного та митного контролю у
пунктах пропуску через державний
кордон» втратив чинність 11.06.2008
(спільний наказ ДПСУ та ДМСУ № 505/642).

А також, відповідно до листа
Міністерства юстиції України від 17.07.2007
№ 22-14-493, триваючими визнаються
правопорушення, які, розпочавшись з
будь-якої протиправної дії чи
бездіяльності, здійснюються потім
безперервно шляхом невиконання
обов`язків. Початковим моментом такого
діяння може бути активна дія чи
бездіяльність, коли винна особа або не
виконує конкретний покладений на неї
обов`язок, або виконує його не повністю
або неналежним чином.

У даному випадку порушення митних
правил, вчинене гр. ОСОБА_1, що полягає у
користуванні (експлуатації)
транспортного засобу, який знаходиться
під митним контролем, без дозволу
органу доходів і зборів, могло бути
виявлено тільки після отримання від
правоохоронних органів інформації
щодо можливих випадків переміщення
товарів з порушеннями норм
законодавства України та проведення
відповідної перевірки фактів,
викладених в інформуванні.

Відповідно до листа Міністерства
юстиції України від 01.12.2003 № 22-34-1465
триваючі правопорушення припиняються
або виконанням установлених
обов`язків, або притягненням винної
особи до відповідальності.

Враховуючи положення п. 2 ч. 1 ст. 491, ч. 1
ст. 467 МК України, листів Міністерства
юстиції України від 01.12.2003 № 22-34-1465 та
від 17.07.2007 № 22-14-493, порушення митних
правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України
є триваючим.

До того ж, представником відповідача
наданий суду лист Служби Безпеки
України від 12.02.2014р., відповідно до
якого, транспортний засіб «Фольксваген
Гольф», кузов НОМЕР_2, під реєстраційним
№ НОМЕР_3 (реєстрація Литва), з моменту
в'їзду на територію України 06.10.2012р.,
кордон України на виїзд - не перетинав
/а.с.50-52/.

Крім того, даний транспортний засіб,
ввезений на митну територію України,
знаходиться під митним контролем, і
відповідно до ч.1 ст.90 МК України, він не
може бути переданий у володіння,
користування або розпорядження іншим
особам. А судом встановлено, що
автомобіль був переданий в
користування та володіння громадянину
України ОСОБА_2, який володів та
користувався транспортним засобом,
митне оформлення якого не закінчено.

З огляду на вищезазначене, позовні
вимоги позивача ОСОБА_1 є
безпідставними та такими що
спростовуються представленими суду
доказами, зазначеними в матеріалах
адміністративної справи, томук, не
підлягають задоволенню.

А також, відповідно до вимог
Закону України «Про судовий збір», який
набрав законної сили з 01.11.2011р.,
рішенням Конституційного Суду України
та роз'ясненнями, наданими в листі
Вищого Адміністративного суду України
№834/12/13-13 від 12.06.2013р., за подання до суду
адміністративного позову про
оскарження постанови у справі про
адміністративне правопорушення,
сплачується судовий збір у порядку та
розмірах, встановлених Законом України
«Про судовий збір», а саме - 68,82гр. Тому,
з позивача, підлягає стягненню в доход
держави ця сума судового збору.

Враховуючи вищевикладене і
керуючись ст.158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О
В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1
до Запорізької митниці Міндоходів про
визнання незаконною та скасування
постанови заступника начальника УБК та
МП Запорізької митниці Міндоходів
№0248/11200/13 від 19.11.2013р. про притягнення до
адміністративної відповідальності
за порушення митних правил,
передбачених ст.470 ч.3 МК України -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход
держави суму судового збору - 68,82гр.

Відповідно до вимог ст.171-2 КАС
України, рішення суду є остаточним і
оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: