Справа № 809/519/14
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"27" лютого 2014 р.
Справа № 809/519/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Боршовського Т.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Коломиї та Коломийському
районі Івано-Франківської області до
Публічного акціонерного товариства
"Отинійська пересувна механізована
колона №150" про стягнення
заборгованості в сумі 3161,99 грн.,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2014 року Управління Пенсійного фонду
України в м. Коломиї та Коломийському
районі Івано-Франківської області
(надалі - позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Отинійська пересувна механізована
колона № 150" (надалі - відповідач) про
стягнення заборгованості в сумі 3161,99
грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач в
порушення вимог пункту 1 статті 2 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування",
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, допустив заборгованість з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій по списку № 2,
призначених на пільгових умовах
відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", виплата якої
пенсіонерам здійснена позивачем за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України у грудні 2013 року в загальному
розмірі 3161,99 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подавши 24.02.2014
року до суду клопотання про розгляд
справи буз участі представника.
Позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, явку представника не
забезпечив, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яке міститься в
матеріалах справи, причини неявки суду
не повідомив. Своїм правом на подання
письмового заперечення проти позову не
скористався.

За змістом частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, відповідно до норм
частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, враховуючи відсутність
перешкод для розгляду справи в
судовому засіданні, визначених цією
статтею, а також відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
вважає за можливе розглянути дану
адміністративну справу в письмовому
провадженні.

Розглянувши матеріали
адміністративного позову в порядку
письмового провадження, дослідивши і
оцінивши наявні в матеріалах справи
письмові докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач 13.06.2005
року зареєстрований Коломийською
районною державною адміністрацією
Івано-Франківської області як суб'єкт
підприємницької діяльності - юридична
особа, що підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 15.02.2013 року та інформацією з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
отриманою з офіційного веб-сайту
технічного адміністратора вказаного
реєстру: http://irc.gov.ua/ua. Згідно даних
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
відповідач взятий на облік в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Коломиї та Коломийському районі
Івано-Франківської області.

Суд зазначає, що при вирішенні даної
справи керувався нормами Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування", інших Законів та
підзаконних нормативно-правових актів
в редакції, чинній на час дії спірних
правовідносин.

На час виникнення спірних
правовідносин між позивачем і
відповідачем виключно Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (далі - Закон)
визначалися: принципи та структура
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування;
коло осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню; перелік
платників страхових внесків, їх права
та обов'язки; порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків; стягнення заборгованості за
цими внесками, а також умови
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій.

Статтею 5 вказаного Закону його дію
поширено на регулювання відносини, що
виникають між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Порядок справляння та використання
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування по пенсіях, призначених
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення", визначається
Законом України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування".

Згідно вимог пункту 1 статті 2 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
об'єктом оподаткування для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, є фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення"

Відповідно до п.п. 1 абз. 2 пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" встановлено, що
до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди: особам, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, та особам,
пенсії яким призначені відповідно до
пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Суд, виходячи із системного аналізу
вказаних вище приписів Закону
зазначає, що відповідно до статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", статті 2 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування", пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" відшкодуванню
підлягають пенсії, призначені за
пунктами "б"-"з" статті 13 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Інструкція про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затверджена Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року за №21-1, із змінами та
доповненнями (далі - Інструкція),
встановлює обов'язок підприємств
здійснювати відшкодування витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Згідно вимог пункту 6.1. Інструкції
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в таких розмірах:

- 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень коментованого
вище Закону застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах;

Судом встановлено, що працівникам, які
досягли відповідного віку та отримали
право на пільгову пенсію за
відпрацьований у відповідача стаж
призначено пенсію на пільгових умовах
у відповідності до пунктів "б"-"з" статті
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2 по
списку № 2, виплата та доставка якої
здійснена позивачем у грудні 2013 року на
суму 3161,99 грн. Проте, Публічне
акціонерне товариство "Отинійська
пересувна механізована колона № 150" на
час звернення до суду не відшкодувало
позивачу здійснені витрати.

За відповідачем на час звернення до
суду рахувалася заборгованість по
відшкодуванню понесених позивачем
витрат на виплату і доставку у грудні
2013 року пільгових пенсій за списком № 2
в сумі 3161,99 грн. (а.с. 7).

Пунктом 6.4. Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України встановлено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно пункту 6.8. вказаної Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладені норми, суд
зазначає, що обов'язок визначення сум
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій покладено на позивача,
відповідач в свою чергу зобов'язаний
здійснити відшкодування зазначених
витрат в розмірах визначених позивачем
та до 25-го числа щомісячно, підставою
для відшкодування вказаних сум є
розрахунки цих витрат, які надсилалися
відповідачу.

В судовому засідання з'ясовано, що
позивач на адресу відповідача надсилав
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", які отримані
відповідачем, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.
10). Згідно вказаних розрахунків
відповідач зобов'язаний відшкодувати
позивачу витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій, здійснених
у грудні 2013 року в загальній сумі 3161,99
грн.

Однак, відповідачем у передбачені
строки не проведено в повному обсязі
відшкодування сум понесених позивачем
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах.

Таким чином, за відповідачем на час
розгляду справи рахується
заборгованість по відшкодуванню
понесених позивачем витрат на виплату
і доставку у грудні 2013 року пільгових
пенсій за списком № 2 в загальному
розмірі 3161,99 грн. (а.с. 7).

З огляду на вказане, суд дійшов до
переконання про правомірність
проведення позивачем розрахунку
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій працівникам
відповідача та про наявність у
останнього до досягнення ними
пенсійного віку обов'язку здійснювати
відшкодування витрат Пенсійного фонду
на виплату і доставку таких пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Наявність заборгованості ПАТ
"Отинійська пересувна механізована
колона №150" перед Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Коломиї
та Коломийському районі
Івано-Франківської області по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, підтверджується
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
здійснених у грудні 2013 року, карткою
особового рахунку по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій.

Доказів оплати спірної суми
заборгованості, виконання обов'язку в
інший спосіб, припинення існування
такого обов'язку з будь-яких підстав
відповідач до суду не подав, а судом
самостійно відповідно до вимог ч. 4 ст. 11
КАС України таких доказів не виявлено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 41, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Отинійська пересувна
механізована колона №150"
(ідентифікаційний код 01037560, що
знаходиться за адресою:
Івано-Франківська область,
Коломийський район, смт. Отинія, вулиця
Іванціва, будинок 21) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Коломиї та Коломийському районі
Івано-Франківської області
(ідентифікаційний код № 37904176, що
знаходиться за адресою: 78200,
Івано-Франківська область, місто
Коломия, вулиця Валова, 47а)
заборгованість з відшкодування сум
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій в розмірі 3161 (три тисячі сто
шістдесят одну) гривню 99 копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Боршовський Т.І.

Постанова складена в повному обсязі
27.02.2014 року.