Справа № 802/300/14-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

802/300/14-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 лютого 2014 р. Справа № 802/300/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс - Будкомплект"

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Вінницькій області (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс - Будкомплект" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду адміністративної справи був завчасно та належним чином повідомлений. Причини неявки представника позивача в судове засідання суду не відомі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, поважності причин неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене та враховуючи достатність наявних у справі доказів, суд вважає можливим провести розгляд і вирішення справи у відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, повно, всебічно, об’єктивно дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс - Будкомплект" зареєстровано виконавчим комітетом Вінницької міської ради 20.06.1995 року за ідентифікаційним кодом 23060973 та перебуває на обліку в Вінницькій ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області як платник податків з 22.06.1995 року ( а. с. 9-11 ).

Вінницькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Вінницькій області проведено позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс - Будкомплект" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 01.01.2013р., в ході якої встановлено факт заниження відповідачем податку на прибуток за 3 квартал 2012 року, заниження податку на додану вартість та завищення залишку від'ємного значення.

За результатами проведеної перевірки складено акти №13/2201/23060973 від 19.04.2013 року (а.с.35-55)

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість по податку на прибуток у позивача виникла також в наслідок поданої підприємством податкової декларації з податку на прибуток від 11.02.2013 року в сумі 3906,00 грн. (а.с. 20-22)

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі –ПК України), органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Порядок оформлення результатів перевірок та прийняття рішення про визначення грошових зобов'язань регламентований ст.86 Податкового кодексу України.

Положеннями п. 54.5 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що, якщо сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як встановлено судом, відповідач не здійснював процедур адміністративного чи судового оскарження вищезазначених рішень контролюючого органу.

Відповідно до ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як встановлено судом, відповідач не здійснював процедур адміністративного чи судового оскарження вищезазначених рішень контролюючого органу.

У відповідності з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що у разі, якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до п.п. 20.1.18 п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Стаття 67 Конституції України встановлює, що платник податків зобов’язаний вчасно й у повному розмірі сплачувати податки. З метою реалізації обов’язків платника податків законодавчі акти встановлюють строки сплати податків.

Враховуючи вищевикладені положення законодавства, а також те, що вказана у позовній заяві сума заборгованості підтверджується належними доказами, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами ст.94 КАС України, за зазначає, що позивачем не понесені документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна