Справа № 820/9654/13-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 р.Справа № 820/9654/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Бутенко
Ю.О.

представника позивача
Лебеденко С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Куп`янської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 28.11.2013р.
по справі № 820/9654/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Керамет-Харків"

до Куп`янської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

28 листопада 2013 року постановою
Харківського окружного
адміністративного суду
адміністративний позов ТОВ
"Керамет-Харків" до Куп’янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень - задоволено.

Скасовано в повному обсязі
податкові повідомлення-рішення
Куп’янської об'єднаної державної
податкової інспекції Харківської
області №/0 від 07.09.2010 р, №/1
від 04.10.2010 р., №/2 від 08.11.2010 р.,
№/3 від 17.01.2011 р.

Куп’янська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Харківській
області проти законності ухваленої
судом першої інстанції постанови
заперечила та подала апеляційну
скаргу. Зазначає, що при прийнятті
судового рішення були неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, порушені норми
матеріального права, зокрема норми
п.п.7.2.3 п.7.2, п.п.7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість". Визначені заявником
порушення проявились у тому, що під час
судового розгляду було проігноровано
встановлений проведеною перевіркою
підприємства позивача факт не
декларування об'єкту оподаткування та
податкових зобов'язань з ПДВ
контрагентом позивача ТОВ
"Вторметіндастрі" за наслідком
проведених господарських операцій з
купівлі-продажу відходів чорних
металів. Фактично, ТОВ "Керамет-Харків"
було сформовано податковий кредит за
квітень 2010 року за наслідками
фінансово-господарських відносин з ТОВ
"Вторметіндастрі" за відсутності
правових підстав.

У запереченнях на апеляційну скаргу
ТОВ "Керамет-Харків" просить постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 28.11.2013 року
у даній справі залишити без змін,
зважаючи на не підтвердженість
обставин порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що виключає
підстави для скасування судового
рішення.

Позивач та відповідач належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового розгляду справи, представник
Куп’янської ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Харківській області у
судове засідання не прибув. Згідно з
частиною 4 статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), неприбуття у судове
засідання сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ
"Керамет-Харків", суд першої інстанції
виходив з того, що підприємством
позивача не було допущено порушень
правил ведення податкового обліку та
бухгалтерської звітності за наслідком
взаємовідносин з ТОВ "Вторметіндастрі",
первинні документи складені з
дотриманням вимог щодо їх форми та
змісту, що є належним підтвердженням
реального (товарного) характеру
вчинених господарських операцій, винні
дії позивача в частині
взаємоузгодженого з контрагентом та
зловмисного порушення ним норм чинного
законодавства з метою отримання
матеріальної вигоди чи податкової
пільги не доведено належними та
допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час апеляційного
перегляду даної справи, що Куп’янською
ОДПІ Харківської області під час
проведеної документальної невиїзної
перевірки податкової декларації з ПДВ
за квітень 2010 року ТОВ "Керамет-Харків"
встановлено порушення п.п. 7.2.3. п. 7.2. ст.
7, п.п. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість" шляхом
безпідставного віднесення до складу
податкового кредиту з ПДВ виписаної
ТОВ "Вторметіндастрі" у квітні 2010 року
податкової накладної на суму податку в
розмірі 344.247,94 грн., яка не була
відображена в загальному обсязі
податкових зобов'язань даного платника
(т. 1 а.с.7-10). На базі використаних під час
згаданої перевірки підприємства
позивача даних, що містились в АІС
"Бест-Звіт", Системі автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України та
АІС "Податки" ДПА в Харківській
області, а також вивчивши дані
податкової декларації з податку на
додану вартість з додатками 5,
розрахунками коригування сум ПДВ за
квітень 2010р. № від 19.05.2010 року,
дані податкової накладної №300436 від
30.04.2010 року, виписаної ТОВ
"Вторметіндастрі", приписи договору
№КМХ-23/11-01 від 23.11.2009р., відповідач
утвердився у висновку про завищення
податкового кредиту у сумі 344247,94 грн.

07.09.2010 р. на підставі даного акту
Куп’янською ОДПІ було винесено
податкове повідомлення-рішення
№/0 про донарахування податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в загальному розмірі 469.530,52
грн. (основний платіж - 335.378,94 грн., штраф
- 134.151,58 грн.) (т. 1 а.с.6). Листом
Куп'янської ОДПІ Харківської області
від 25.09.2010 р. вих. №4811/10/15-405 розмір
самостійно визначеного контролюючим
органом податкового зобов'язання з ПДВ
було змінено до 503.068,41 грн. (основний
платіж - 335.378,94 грн., штраф - 167.689,47 грн.) (т.
1 а.с.12).

За результатами оскарження рішень
контролюючих органів в
адміністративному порядку,
Куп’янською ОДПІ Харківської області
були винесені податкові
повідомлення-рішення №/1 від
04.10.2010р., №/2 від 08.11.2010р., №/3
від 17.01.2011р. з аналогічними сумами
донарахувань (т. 1 а.с.77).

На час проведення перевірки та
прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, об'єкти, база та
ставки оподаткування з ПДВ, поняття
податкової накладної, порядок обліку,
звітування та внесення податку до
бюджету врегульовувались за правилами
Закону України "Про податок на додану
вартість " від 3 квітня 1997 року N 168/97-ВР
(далі по тексту - Закон N 168/97-ВР).

Пунктом 1.7 статті 1 Закону України "Про
податок на додану вартість",
встановлено, що податковий кредит - це
сума, на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду.

Відповідно до п.п 7.4.1. п. 7.4 ст. 7 Закону
України №168/97-ВР, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8і цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

01.11.2009 року між позивачем, ТОВ
"Керамет-Харків" (в якості Покупця), та
ТОВ "Вторметіндастрі" (в якості
постачальника) було укладено письмовий
правочин у формі окремого документа -
договору №КМХ-23/11-01, предметом якого є
поставка брухту чорних металів
відповідно з технічними вимогами,
зазначеними в договорі, згідно
специфікацій та доповнень (т. 1 а.с. 96).

ТОВ "Керамет-Харків" сформовано
податковий кредит за звітний період
квітня 2010 року з урахуванням виконаних
за вказаним договором операцій та
проведеної оплати придбаного товару у
розмірі ПДВ 344247,94 грн.

Підпунктом 7.2.4. п. 7.2. ст. 7 Закону №168/97-ВР
передбачено, що право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
порядку, передбаченому статтею 9 цього
Закону.

Податкова накладна відповідно до пп.
7.2.6. п. 7.2. ст. 7 Закону видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

За змістом підпункту 7.5.1 пункту 7.5
статті 7 цього Закону, датою виникнення
права платника податку на податковий
кредит вважається дата здійснення
першої з подій:

-або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

-або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

На підтвердження доводу про реальність
господарських операцій, що були
проведені в межах спірних правочинів,
позивачем подані до суду складені
Постачальником і Покупцем
приймально-здавальні акти на брухт і
відходи чорних металів №30/04 від 30.04.2010
та №1 від 30.04.2010 на суму 1.332.364,10 грн. (в
т.ч. ПДВ - 222.060,68 грн.), та №30/04/1 від 30.04.2010
та №2 від 30.04.2010 на суму 733.123,57 грн. (в т.ч.
ПДВ - 122.187,26 грн.), а також податкову
накладну №300436 від 30.04.10 р. на суму
2.065.487,67 грн. (в т.ч. ПДВ - 344 247,94 грн.).

Переміщення товару підтверджується
товарно-транспортними накладними
(а.с.107-249 а.с.1-202 т.2).

Обставини наявності у позивача
ресурсів для ведення господарської
діяльності з обігу брухту металу
підтверджуються копіями свідоцтв про
реєстрацію транспортних засобів,
копією штатного розкладу ТОВ
"Керамет-Харків" з 01.04.2010 р., копіями
наказів про прийняття на роботу
водіїв, начальника цеху м. Харків,
начальника приймального пункту
м.Купянськ, копіями договорів підряду,
предметом яких є здійснення
перевезення брухту чорних металів на
виробничі майданчики позивача, копією
постанови Орджонікідзевського
районного суду міста Харкова від
12.07.2012р. по кримінальній справі №2029/5524/12
(1/п 2029/147/12).

Згідно із пп. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з пп. 7.2.6.).

Вимоги щодо оформлення податкової
накладної передбачено п.п.7.2.1 п.7.2 ст. 7
Закону №168/97-ВР. Колегія суддів
відмічає, що відповідачем ані в акті
перевірки, ані під час судового
розгляду справи не ставився під сумнів
факт цілковитої відповідності
виписаної ТОВ "Вторметіндастрі"
позивачу податкової накладної на суму
2.065.487,67 грн. вимогам чинного
податкового законодавства щодо її
форми та змісту. Судом апеляційної
інстанції також не виявлено зазначених
порушень, підтверджено, що податкова
накладна складена належним чином,
містить всі необхідні реквізити,
підписана уповноваженими особами та
скріплена печаткою.

Надані позивачем на підтвердження
правомірності формування податкового
кредиту з ПДВ первинні документи в
повному обсязі відповідають вимогам
ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність" від 16
липня 1999 року N 996-XIV, а також Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 р. N 88.

Частиною 2 статті 9 Закону № 996-XIV
передбачено, що первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно п.2.4, 2.5 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Залежно від характеру операції та
технології обробки даних до первинних
документів можуть бути включені
додаткові реквізити: ідентифікаційний
код підприємства, установи з
Державного реєстру, номер документа,
підстава для здійснення операцій, дані
про документ, що засвідчує
особу-одержувача тощо.

Документ має бути підписаний особисто,
а підпис може бути скріплений печаткою.

Враховуючи вищевикладене, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивач мав всі передбачені чинним
податковим законодавством підстави
для включення до складу податкового
кредиту за звітний період квітня 2010
року суму ПДВ, сплачену в ціні товару за
договором з ТОВ "Вторметіндастрі".

Оцінюючи правомірність та
обґрунтованість висновків відповідача
щодо встановленого порушення підстав
та порядку формування податкового
кредиту ТОВ "Керамет-Харків" з огляду на
дані Системи автоматизованого
співставлення у розрізі контрагентів
за квітень 2010 року щодо контрагента
позивача ТОВ "Вторметіндастрі", колегія
суддів вважає за необхідне відмітити
наступне.

Так, Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України є
програмним продуктом, який було
розроблено для реалізації Порядку
взаємодії органів державної
податкової служби при опрацюванні
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18 квітня 2008 року № 266
(надалі також - Порядок; в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин).

Згідно з підпунктом 2.10.3 пункту 2.10
Порядку співставлення даних
податкової звітності з ПДВ з
інформацією з інших джерел, а саме
інформації кол. 2 розділу II Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів, кол. 3
Розрахунку коригування сум ПДВ до
податкової декларації з податку на
додану вартість з даними Реєстру
платників ПДВ здійснюється у складі
автоматизованого контролю.

Відповідно до пункту 2.14 Порядку,
інформація податкової звітності з ПДВ,
надіслана до центральної бази даних
податкової звітності, у розрізі
контрагентів підлягає співставленню
засобами системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України з
метою виявлення платників ПДВ, якими
занижено суму податкових зобов'язань
або завищено суму податкового кредиту.

Пунктом 2.21 Порядку передбачено, що
підсумки перевірок за результатами
автоматизованого співставлення
податкової звітності з ПДВ на
центральному рівні відображаються в
описовій частині акта перевірки
(камеральної, документальної
невиїзної, планової, позапланової
перевірки) або довідки у розрізі
періодів та операцій з одним
контрагентом та фіксуються в АС
«Аудит». По мірі підписання актів
перевірки та узгодження податкових
зобов'язань, визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок,
уточнюються результати
автоматизованого співставлення на
центральному рівні податкової
звітності з ПДВ за поданням підрозділу,
яким завершено процедуру такого
узгодження та яким прийнято таке
повідомлення-рішення.

Наведені законодавчі положення дають
колегії суддів підстави для висновку
про те, що процес зіставлення даних
податкової звітності з ПДВ у розрізі
контрагентів є формальним рівнем
податкового контролю, на стадії якого
податковий орган фактично порівнює
задекларовані контрагентами
кореспондуючі суми податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці.

Натомість, зіставлення даних
податкового обліку та звітності з ПДВ
на рівні автоматизованих систем не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання позивачем як
платником податку вимог податкового
законодавства та аналізу змісту та
характеру правовідносин, що стали
підставою для формування даних його
податкового обліку.

Крім того, відповідачем не спростовано
встановлений судом першої інстанції
факт, що податкова накладна №300436 від
30.04.2010р. на суму податку 344.247,94 грн. була
включена ТОВ "Вторметіндастрі" до
складу податкового зобов'язання з ПДВ.
Вказана обставина підтверджується
листом ДПІ Київського району м.
Донецька за вих.№3574/10/15-113 від 15.03.2011
року.

З огляду на викладене, колегія суддів
також не приймає до уваги як
обґрунтовані та достовірні посилання
відповідача у апеляційній скарзі на
обставини не декларування об'єкту
оподаткування та податкових
зобов'язань з ПДВ контрагентом
позивача ТОВ "Вторметіндастрі" за
наслідком проведених господарських
операцій з купівлі-продажу відходів
чорних металів за наслідками договору
№КМХ-23/11-01.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що судове рішення суду першої
інстанції постановлено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, судом повно і всебічно
досліджено обставини, що мають
значення для справи, яким надано
належну оцінку.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Куп`янської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28.11.2013р. по
справі № 820/9654/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 03.03.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.