Справа № 814/1005/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

11 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/1005/13-а

Категорія: 8.1.1 Головуючий в 1 інстанції:
Малих О.В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Миколаївській
області на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 23
травня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Виробничого
кооперативу «Віра» до Жовтневої
міжрайонної державної податкової
інспекції Миколаївської області
Державної податкової служби про
визнання протиправними дій, скасування
рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

Виробничий кооператив «Віра» (далі - ВК
«Віра», позивач) звернувся з
адміністративним позовом до Жовтневої
міжрайонної державної податкової
інспекції Миколаївської області
Державної податкової служби
(правонаступник - Жовтнева об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Миколаївській області) в якому, з
урахуванням уточнень просив суд:
визнати дії Жовтневої МДПІ
Миколаївської області ДПС щодо опису
майна у податкову заставу -
протиправними ; скасувати рішення про
опис майна у податкову заставу № 196 від
24.12.2012 року в повному обсязі ; скасувати
податкову вимогу № 212 від 24.12.2012 року.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року позов задоволено в повному обсязі.

Визнано дії Жовтневої МДПІ
миколаївської області ДПС щодо опису
майна у податкову заставу -
протиправними.

Рішення Жовтневої МДПІ миколаївської
області ДПС про опис майна у податкову
заставу № 196 від 24.12.2012 року - скасовано
в повному обсязі.

Податкову вимогу № 212 від 24.12.2012 року
Жовтневої МДПІ Миколаївської області
ДПС - скасовано.

В апеляційній скарзі відповідача
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Жовтневої
міжрайонної державної податкової
інспекції Миколаївської області
Державної податкової служби,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

На підставі акту перевірки 02.11.2012 року
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким
визначено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість (далі - ПДВ) у
розмірі 137144,00 грн. та 68572,00 грн. штрафних
санкцій.

У подальшому ВК «Віра» почав процедури
оскарження зазначеного податкового
повідомлення-рішення спочатку в
адміністративному порядку, а потім в
судовому.

Як встановлено судом, за результатами
камеральної перевірки позивача
відповідачем було складено Акт №
732/15-23088380 від 12.10.2012 року.

На підставі вказаного акту податковим
органом було сформовано податкове
повідомлення-рішення № від 02.11.2012
року.

Вказане податкове
повідомлення-рішення Позивач отримав
30.11.2012 року відповідно до повідомлення
про вручення Жовтневої МДПІ.

Не погоджуючись із вказаним податковим
повідомленням-рішенням № від
02.11.2012 року, у відповідності та в
порядку статті 56 Податкового кодексу
України, який закріплює право
оскарження рішень, прийнятих
контролюючим органом в
адміністративному або судовому
порядку, позивач 10 грудня 2012 року
звернувся до Державної податкової
служби у Миколаївській області зі
скаргою на податкове повідомлення
рішення Жовтневої МДПІ Миколаївської
області ДПС № від 02.11.2012 року вих.
№ 21/н-29/12 від 10.12.2012 року, в якій просив
скасувати податкове
повідомлення-рішення.

Одночасно із подачею скарги, 10 грудня
2012 року, до Державної податкової служби
у Миколаївській області на податкове
повідомлення рішення Жовтневої МДПІ
Миколаївської області ДПС позивачем
було направлено на поштову адресу
Жовтневої МДПІ Миколаївської області
ДПС повідомлення про оскарження
податкового повідомлення-рішення в
адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарги вих. №
21/н-29/12 від 10.12.2012 року, ДПС у
Миколаївській області було прийнято
рішення про залишення скарги без
розгляду № 2019/10/10-209 від 24.12.2012
року.

Одразу після отримання позивачем
рішення ДПС у Миколаївській області
про залишення скарги без розгляду,
позивач, 17 січня 2013 року вих. № 17/01-13,
звернувся до Державної податкової
служби України зі скаргою на рішення
про залишення скарги без розгляду від
24.12.2012 року № 2019/10/10-209.

З огляду на те, що позивачем не було
отримано поштою відповідь на скаргу
вих. № 17/01-13 від 17.01.2013, позивач 22
січня 2013 року звернувся з
адміністративним позовом про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 02.11.2012
року до Миколаївського
адміністративного суду.

Ухвалою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 23.01.2013 року
відкрито провадження в
адміністративній справі № 814/305/13а за
позовом Виробничого кооперативу
«Віра» до Жовтневої міжрайонної
державної податкової інспекції
Миколаївської області державної
податкової служби про скасування
податкового повідомлення-рішення
№.

Судом першої інстанції також
встановлено, що 24.12.2012 року
відповідачем винесено: податкову
вимогу № 212, згідно з якою за Виробничим
кооперативом «Віра» станом на 24.12.2012
року сума податкового боргу за
узгодженим грошовим зобов'язанням з
податку на додану вартість склала 20448,37
грн. з яких податок на додану вартість у
розмірі 137144,00 грн. та 68572,00 грн. штрафних
санкцій; рішення № 196 про опис майна у
податкову заставу.

Вирішуючи спірне питання та
задовольняючи позовні вимоги ВК «Віра»
суд першої інстанції дійшов висновку,
що відповідачем - суб'єктом владних
повноважень, на якому в
адміністративному судочинстві лежить
тягар доказування правомірності своїх
дій та рішень, не надано спростувань
доводів позивача, що відповідач не
довів належними засобами доказування
правомірність своїх дій та прийнятої
ним вимоги № 212 від 24.01.2012 року та
рішення про опис майна у податкову
заставу № 196 від 24.12.2012 року.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до п.14.1.175 ст.14 Податкового
кодексу України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у
разі, коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
у встановлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову
вимогу.

Згідно п.56.18 ст.56 ПК України з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення-рішення
або інше рішення контролюючого органу
про нарахування грошового зобов'язання
у будь-який момент після отримання
такого рішення. Рішення контролюючого
органу, оскаржене в судовому порядку,
не підлягає адміністративному
оскарженню. Процедура
адміністративного оскарження
вважається досудовим порядком
вирішення спору. При зверненні
платника податків до суду з позовом
щодо визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Як вірно зазначив суд першої інстанції,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення-рішення
протягом 1095 днів, при цьому
зобов'язання вважається неузгодженим
(а відповідно контролюючим органом не
може бути виставлено податкову вимогу)
в разі звернення до суду в строки,
визначені п.56.3 ст.56 ПКУ.

Разом з цим, відповідно до п.2.3 Розділу 2
«Порядку направлення органами
державної податкової служби
податкових вимог платникам податків»,
затвердженого наказом ДПА України від
24.12.2010 року № 1037, зазначено, що протягом
строків оскарження суми грошових
зобов'язань, податкова вимога з
податку, що оскаржується, не
надсилається.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Жовтневої об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів
залишити без задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв