Справа № 2-а-3608/11/1516
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 р. Справа № 2-а-3608/11/1516

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1
інстанції: Фабіжевський Сергій
Анатолійович

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді -Єщенка О.

суддів -Димерлія О.О.

-Зуєвої Л.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Котовську та Котовському районі
Одеської області на постанову
Котовського міськрайонного суду
Одеської області від 30 листопада 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у м. Котовську
та Котовському районі Одеської області
про зобов'язання нарахувати та
виплатити щомісячну державну
соціальну допомогу "дітям війни",-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м. Котовську та Котовському районі
Одеської області про зобов'язання
нарахувати та виплатити їй щомісячну
державну соціальну допомогу "дітям
війни" за період з 2006 року по квітень 2011
року.

Постановою Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 30 листопада
2011 року позов ОСОБА_2 задоволений
частково.

Визнано протиправною бездіяльність та
зобов'язано відповідача нарахувати та
виплатити позивачу як "дитині війни",
недоплачену щомісячну державну
соціальну допомогу у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком в розмірі,
встановленому ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за періоди з 09
липня 2007 року по 31 грудня 20107 року, з 22
травня 2008 року по 30 квітня 2011 року з
урахуванням фактично сплачених за ці
періоди сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що
позивач не пропустив встановлений
законом строк для звернення до суду за
захистом своїх прав, а також тим, що у
спірних правовідносинах підлягає
застосуванню ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", а не
положення Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 року
№530, яка є підзаконним нормативним
актом.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати судове рішення та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на те, що реалізація
вказаного права позивача залежить від
фінансових можливостей держави, а
також на те, що Постанова Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 року
№530 не скасована і, відповідно,
підлягає застосуванню.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставинам справи,
судова колегія доходить висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 99 КАС України, -
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами, а ч. 2
вказаної статті встановлено, що для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Разом з тим позивач звернувся до суду з
проханням відновити пропущений строк
звернення до суду тільки 16 червня 2011
року.

Апеляційний суд вважає, що позивач
пропустив строк звернення до суду, а
зазначені ним причини пропуску строку
звернення до суду є неповажними,
оскільки позивач є отримувачем
державної соціальної допомоги згідно
вимог ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист
дітей війни" від 18.11.2004 року, яка
нараховується у вигляді надбавки до
основної пенсійної виплати та
виплачується щомісячно.

В позовній заяві позивач заявив
клопотання про поновлення строку
звернення до суду, обґрунтовуючи
пропуск строку звернення до суду тим,
що позивачу стало відомо про факт
порушення його прав лише після
висвітлення у пресі зазначених подій.

На підтвердження зазначених доводів
позивач не надав суду першої інстанції
належних доказів.

Ст. 100 КАС України визначено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, встановлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановлюється ухвала.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
задоволенню підлягають вимоги
позивача щодо зобов'язання відповідача
провести нарахування та виплату
позивачу підвищення до пенсії, що
передбачене ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
установленою ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за період з 16
грудня 2010 року по 30 квітня 2011 року.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що з 2008 року дія ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" не призупинялась, а положення
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року №530, які суперечать
цьому Закону, не можуть бути
застосовані, оскільки мають меншу
юридичну силу ніж норми Закону.

Не можуть бути прийняті до уваги
твердження апелянта про те, що розмір
мінімальної пенсії за віком,
встановлений Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" не застосовується для
розрахунку підвищення до пенсії
позивача, оскільки іншого розміру
мінімальної пенсії за віком чинним
законодавством не визначено.

Також, слід зазначити, що відсутність
коштів не є поважною причиною
невиплати позивачу підвищення пенсії у
передбаченому Законом розмірі,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
коштів як на підставу невиконання
своїх зобов'язань, встановлених
Конституцією і Законами України.

Керуючись всім вищенаведеним, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення по справі
про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. 198, п.4 ст. 202, ч. 1 ст. 203, ст.
205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м. Котовську
та Котовському районі Одеської області
- задовольнити частково.

Постанову Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 30 листопада
2011 року -скасувати, ухвалити нову, якою
адміністративний позов ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України у
м. Котовську та Котовському районі
Одеської області щодо нарахування та
виплати на користь ОСОБА_2 підвищення
до пенсії як дитині війни.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у м. Котовську та
Котовському районі Одеської області
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_2, як "дитині війни", недосплачену
щомісячну державну соціальну допомогу
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком, виходячи з розміру
встановленому ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за період з 16
грудня 2010 року по 30 квітня 2011 року, з
урахуванням фактично сплачених за цей
період сум.

В іншій частині позов залишити без
розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту
набрання законної сили.

Головуючий суддя /підпис/ Єщенко
О.В.

суддя /підпис/
Димерлій О.О.

суддя /підпис/
Зуєва Л.Є.