Справа № 2а-14809/11/2670
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/62265/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Черпіцької Л.Т.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ТОВ "Телерадіокомпанія
"ТелеРадіоСвіт" до Національної ради
України з питань телебачення і
радіомовлення про визнання рішення
нечинним за касаційною скаргою
Національної ради України з питань
телебачення і радіомовлення на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 квітня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 вересня
2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2011 року позивач звернувся в
суд із позовом до Національної ради
України з питань телебачення і
радіомовлення про визнання рішення
нечинним.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 квітня 2012 року позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 вересня
2012 року апеляційну скаргу відповідача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухваливши нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що посадовими
особами Національної ради України з
питань телебачення і радіомовлення
проведено планову перевірку
діяльності позивача з питань
додержання законодавства України та
умов ліцензії, висновки якої викладені
в акті перевірки від 25 листопада 2010
року №87/КВ/С-А/10.

Зазначеною перевіркою відповідачем
встановлено наступні порушення ТОВ
«ТРК «ТелеРадіоСвіт»: ч. 7 ст. 27 Закону
України «Про телебачення і
радіомовлення», а саме: телеканал не
здійснює мовлення, передбачене
ліцензією «…у АР Крим, Ялтинська
міська рада, смт Симеїз (36 ТВК), АР Крим,
Судацька міська рада, с. Морське (38 ТВК),
АР Крим, Феодосійська міська рада, смт.
Курортне (46 ТВК), Чернівецька обл., м.
Вижниця (59 ТВК) загальним обсягом
мовлення 24год. на добу…»; ч. 8 -телеканал
не дотримується умов ліценції в
частині програмної концепції мовлення:
збільшено обсяг
інформаційно-аналітичних та
публіцистичних передач (за ліцензією
30хв., тоді як фактично зафіксовано 9год.
48хв.) та дитячих передач (за ліцензією
30хв, тоді як фактично зафіксовано 1год.
12хв.); зменшено обсяги
розважально-музичного жанру (за
ліцензією 4год. 15хв., а зафіксовано 1год.)
та фільмопоказу (за ліцензією 13год.
30хв., тоді як зафіксовано -5год. 27хв.); ч. 9
ст. 23 цього ж Закону та ч. 2 ст. 30 Закону
України «Про радіочастотний ресурс
України»: користування каналами
мовлення без наявності у володільців
радіоелектронних засобів передбачених
законом дозволів на їх експлуатацію
(відсутній дозвіл на експлуатацію РЕЗ
на передавач у с. Верхній Ясенів,
Івано-Франківська обл. (27 ТВК); ч. 1 ст. 43
Закону України «Про телебачення і
радіомовлення»: неповідомлення
ліцензіатом відповідача про початок
мовлення у с. Верхній Ясенів
Івано-Франківської області (27 ТВК).

На підставі викладених в акті
висновків Нацрадою прийнято рішення
від 28 вересня 2011 року №2329 (далі -Рішення
№2329, оскаржуване рішення), яким
вирішено: визнати порушення ТОВ «ТРК
«ТелеРадіоСвіт» «…умов ліцензії у
частині «програмна концепція
мовлення», ч. 9 ст. 23, ч. 1 ст. 43 Закону
України «Про телебачення і
радіомовлення»…»; ТОВ «ТРК
«ТелеРадіоСвіт» оголосити
попередження; зобов'язати позивача
протягом місяця привести свою
діяльністю у відповідність до умов
діючої ліцензії та чинного
законодавства. Впродовж двох тижнів
після цього надати до Нацради звіт.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
Національну раду України з питань
телебачення і
радіомовлення»Національна рада
здійснює застосування в межах своїх
повноважень санкцій відповідно до
закону.

Згідно з ч. 2 ст. 72 Закону України «Про
телебачення і
радіомовлення»Національна рада
застосовує санкції до
телерадіоорганізацій у разі порушення
ними вимог цього Закону або
ліцензійних умов.

Частиною 4 ст. 27 Закону України «Про
телебачення і радіомовлення»
встановлено, що обов'язковими
додатками до ліцензії на мовлення є
програмна концепція мовлення.

У частинах 5-7 статті 27 Закону України
«Про телебачення і
радіомовлення»передбачено, що
визначені ліцензією на мовлення та
додатками до ліцензії організаційні,
технологічні та змістовні
характеристики мовлення, а також
організаційно-технічні, фінансові,
інвестиційні зобов'язання ліцензіата
становлять умови ліцензії на мовлення.
Умови ліцензії визначаються Нацрадою
за погодженням з претендентами на
отримання ліцензії в порядку,
визначеному цим Законом, та
затверджуються рішенням Національної
ради. Ліцензіат зобов'язаний
виконувати умови ліцензії. Національна
рада контролює виконання ліцензіатами
умов ліцензій, а в разі їх порушення -
застосовує штрафні санкції відповідно
до вимог цього Закону.

Відповідно до Закону України «Про
телебачення і радіомовлення»,
ліцензіат зобов'язаний дотримуватися
визначеної програмної концепції
мовлення (частини 8 статті 28)

Зі справи вбачається, що рішенням
Національної ради №1276 від 8 вересня 2010
року додаток 7 до ліцензії Позивача був
анульований.

Відповідно до статті 35 Закону України
«Про телебачення і
радіомовлення»зміна умов ліцензії
здійснюється шляхом переоформлення
ліцензій. Іншого порядку зміни умов
ліцензії закон не передбачає.

Так, встановивши, що додаток 7 до
ліцензії, який визначав програмну
концепцію, анульований на підставі
рішення №1276, тоді як рішень про
переоформлення цього додатку та видачу
нового Національною радою не
приймалось, суд першої інстанції
дійшов до обґрунтованого висновку, що
відповідач необґрунтовано притягнув
позивача до відповідальності за
невиконання анульованого додатку до
ліцензії.

Також при вирішенні питання по суті,
суд, цілком правомірно звернув увагу на
відсутність в чинному законодавстві
критеріїв для віднесення передач до
тих чи інших жанрів.

Частина 1 статті 28 Закону України «Про
телебачення і радіомовлення»
передбачає право Національної ради
визначати вимоги до програмної
концепції мовлення
телерадіоорганізації, що включає в
себе і жанровий розподіл програм та
передач (4.2 ст.28). Право визначати вимоги
до жанрового розподілу програм та
передач включає в себе також
необхідність встановлення критеріїв
віднесення програм та передач до
відповідного жанру та доведення таких
критеріїв до телерадіоорганізацій.

Закони України «Про Національну раду
України з питань телебачення і
радіомовлення» та «;Про телебачення і
радіомовлення» наділяють Національну
раду і регуляторними повноваженнями.
Критерії віднесення програм до
відповідного жанру регуляторним
органом не затверджено.

Тобто, у випадку, якщо Національна рада
не визначила власним нормативним актом
чіткі критерії, за якими програми
можуть відноситись до того чи іншого
жанру, і ці критерії не доведені до
відома громадян в установленому
порядку, застосування санкцій за
недотримання цих критеріїв є
протиправним.

У зв'язку з цим, застосування санкції у
даному випадку за порушення жанрового
розподілу програм за відсутності
критеріїв віднесення програм до того
чи іншого жанру не відповідає вимогам
законодавства.

Зі справи вбачається, що позивач
звертався до державного
госпрозрахункового підприємства
«Український державний центр
радіочастот»(далі - УДЦР) за отриманням
вказаних дозволів на використання РЕЗ
мовлення. Проте УДЦР відмовив в їх
наданні оскільки у нього відсутні
повноваження для їх видачі.

Також, судом встановлено, що позивач
оскаржив відмову УДЦР у видачі
дозволів на використання РЕЗ мовлення.
Проте, постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 19 квітня 2011 року позивачу
відмовлено у позові до УДЦР щодо видачі
дозволів на використання РЕЗ мовлення.
При вирішенні даної справи апеляційний
суд дійшов до висновку, що з 1 січня 2010
року УДЦР не має повноваження щодо
надання дозволів на експлуатацію
радіоелектронних засобів аналогового
телевізійного мовлення.

Таким чином, відповідно до рішення
суду, яке набрало законної сили, з 1
січня 2010 року позивач не має можливості
отримати дозвіл на експлуатацію РЕЗ
мовлення через те, що чинне
законодавство не визначає орган, який
має такі дозволи видавати.

Встановивши, що позивач вчинив всі
передбачені законодавством дії для
отримання зазначених дозволів на
використання РЕЗ, тоді як в їх видачі
було відмовлено з не залежних від
позивача підстав, суд першої інстанції
дійшов до обґрунтованого висновку щодо
відсутності в діях позивача вини як
обов'язкової умови для притягнення до
відповідальності.

Окрім того, суд апеляційної інстанції
вірно вказав на те, що нагляд за
дотриманням законодавства про
радіочастотний ресурс України
перебуває поза межами повноважень
Національної ради.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону
України «Про телебачення і
радіомовлення», організація-ліцензіат
має право розпочати мовлення протягом
року з дня набрання ліцензією чинності.
Про початок мовлення вона зобов'язана у
десятиденний термін повідомити
Національну раду.

Так, згідно з наявним у справі
висновком електромагнітної сумісності
№ ТБ-133-2010 від 21 травня 2010 року, в с.
Верхній Ясенів здійснювалось тестове
мовлення.

Водночас, закон не передбачає обов'язку
повідомляти Національну раду про
проведення тестового мовлення.

Згідно з пунктом 3.4 рішення НКРЗ
України №53 від 19 серпня 2005 року датою
початку користування радіочастотним
ресурсом за ліцензією є дата отримання
першого дозволу на експлуатацію РЕЗ з
користуванням певною частиною смуги
радіочастот, визначеної в ліцензії для
цього регіону.

Отже, до отримання дозволу на
експлуатацію РЕЗ мовлення Позивач не
має можливості надати повідомлення про
початок здійснення мовлення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Національної ради
України з питань телебачення і
радіомовлення залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 квітня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді