Справа № 2а/0370/2146/12
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
Справа №
9104/174948/12

Львівський апеляційний
адміністративний в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання
Шуптар Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційні
скарги ОСОБА_1 та Державної податкової
служби у Волинській області на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2012 року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової
служби у Волинській області, Головного
управління державної казначейської
служби України у Волинській області
про визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
визнання протиправною відмови
Державної податкової служби у
Волинській області у виплаті
одноразової допомоги в розмірі
п'ятирічної заробітної плати за
останньою посадою та зобов'язання
Головного управління державної
казначейської служби України у
Волинській області виплатити
одноразову допомогу в розмірі
п'ятирічної заробітної плати за
останньою посадою в сумі 285669,80 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він
під час виконання своїх службових
обов'язків внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди отримав
закриту черепно-мозкову травму та у
зв'язку з інвалідністю був звільнений з
посади головного державного
податкового інспектора Державної
податкової адміністрації у Волинській
області на підставі статті 38 Кодексу
законів про працю України. Однак
відповідач безпідставно відмовив у
виплаті позивачу вказаної грошової
допомоги в розмірі п'ятирічної
заробітної плати за останньою посадою.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2012 року адміністративний позов
задоволено частково, визнано
протиправною відмову Державної
податкової служби у Волинській
області, викладену у листі від 03.07.2012
року № с/365/0-111, у виплаті ОСОБА_1
одноразової допомоги відповідно до ч. 2
ст. 17 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні»,
зобов'язано Державну податкову службу
у Волинській області виплатити ОСОБА_1
одноразову допомогу за рахунок коштів
державного бюджету у порядку та
розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні».

Не погодившись з таким судовим
рішенням, його оскаржив ОСОБА_1, подавши
апеляційну скаргу, в якій вказав, що суд
першої інстанції дійшов невірного
висновку про покладення обов'язку
здійснити виплату саме на податкову
службу, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 25
Бюджетного кодексу України саме
державна казначейська служба України
здійснює безспірне списання коштів
державного та місцевого бюджетів на
підставі рішення суду. Тому, просив
скасувати постанову в частині відмови
в позові та прийняти нову про
зобов'язання Головного управління
державної казначейської служби
України у Волинській області виплатити
йому одноразову грошову допомогу в
розмірі п'ятирічної заробітної плати.

Державна податкова адміністрація у
Волинській області також подала
апеляційну скаргу на вище вказану
постанову Волинського окружного
адміністративного суду, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просила
скасувати постанову та прийняти нову
про відмову у задоволенні позову.
Аргументуючи свою незгоду із
оскаржуваним судовим рішенням, апелянт
вказав, що суд першої інстанції
безпідставно не взяв до уваги, що
позивач був звільнений за власним
бажанням у зв'язку з виходом на пенсію
по інвалідності, відсутні перешкоди
для його роботи безпосередньо у зв'язку
з отриманими тілесними ушкодженнями, а
тому, відсутні підстави для виплати
одноразової допомоги, що передбачені
частиною 2 статті 17 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні».

Головне управління державної
казначейської служби України у
Волинській області подало заперечення
на апеляційну скаргу ОСОБА_1, в якому
зазначило, що підстав для зобов'язання
його здійснити виплату немає.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційних скарг не прибули.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
дійшла до переконання, що такі не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 під час
виконання своїх службових обов'язків
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди отримав закриту
черепно-мозкову травму. У зв'язку з
інвалідністю та погіршенням стану
здоров'я 15 листопада 2010 року позивач
був звільнений з посади головного
державного податкового інспектора
Державної податкової адміністрації у
Волинській області за власним бажанням
на підставі статті 38 Кодексу законів
про працю України.

04 січня 2011 року позивач звернувся до
ДПА у Волинській області із заявою про
виплату одноразової допомоги, однак
відповідачем було відмовлено у
виплаті.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 05 квітня 2011
року задоволено адміністративний
позов до ДПА у Волинській області,
визнано незаконним рішення ДПА у
Волинській області щодо відмови у
виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової
допомоги при втраті працездатності та
зобов'язано відповідача виплатити
одноразову допомогу в розмірі
п'ятирічної заробітної плати за його
останньою посадою за рахунок коштів
державного бюджету з наступним
стягненням цієї суми з винних осіб.
Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24 квітня 2012
року апеляційну скаргу Державної
податкової служби у Волинській області
задоволено, скасовано постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області № 2а-3661/11/0308 та
прийнято нову, якою в задоволенні
позову відмовлено, оскільки суд першої
інстанції помилково не залучив до
участі у справі орган Державного
казначейства України, яке є
розпорядником коштів державного
бюджету. 22 травня 2012 року Львівський
апеляційний адміністративний суд
прийняв додаткову постанову у даній
справі та скасував рішення Державної
податкової адміністрації у Волинській
області від 31.01.2011 року № 101/с/10-219, яким
ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті
допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні».

14 червня 2012 року позивач повторно
звернувся до ДПС у Волинській області
про виплату одноразової грошової
допомоги. Однак, у листі від 03.07.2012 року
за № С/365/10-111 Державна податкова служба
у Волинській області повідомила, що нею
подано касаційну скаргу на додаткову
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22.05.2012 року
і питання про виплату вирішуватиметься
після її розгляду.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції про протиправність такої
відмови, виходячи з наступного.

Згідно частини 2 статті 17 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» (який був чинним на час
виникнення спірних правовідносин) у
разі заподіяння посадовій особі органу
державної податкової служби тяжких
тілесних ушкоджень під час виконання
нею службових обов'язків, що
перешкоджають надалі займатися
професійною діяльністю, їй
виплачується одноразова допомога у
розмірі п'ятирічної заробітної плати
за її останньою посадою за рахунок
коштів державного бюджету з наступним
стягненням цієї суми з винних осіб.

Частиною 4 статті 17 вищевказаного
Закону встановлено, що рішення про
виплату одноразової допомоги
приймається начальником органу
державної податкової служби за місцем
роботи потерпілого на підставі
обвинувального вироку суду або
постанови слідчих органів чи прокурора
про закриття кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами або про
припинення попереднього слідства.

Частиною першою статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24 квітня 2012
року у справі № 85679/11/9104 за позовом
ОСОБА_1 до ДПА у Волинській області про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії встановлено, що позивач
працював на посаді головного
державного податкового інспектора в
ДПА у Волинській області і наказом №
416-0 від 15.11.2010 року ДПА у Волинській
області був звільнений з Державної
податкової адміністрації у Волинській
області за власним бажанням у зв'язку з
виходом на пенсію по інвалідності.

Згідно вироку Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 25.09.2009 року та ухвали
колегії суддів судової палати в
кримінальних справах Апеляційного
суду Волинської області від 18.12.2009 року
позивача було визнано потерпілим
внаслідок вчинення злочину,
передбаченого ст. 291 КК України та
встановлено заподіяння йому тяжких
тілесних ушкоджень.

Згідно копії акту № 3 про нещасний
випадок на виробництві вбачається, що
25.05.2007 року при виконанні службових
обов'язків (повернення з відрядження), в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, а саме, внаслідок вчинення
злочину, передбаченого ст. 291 КК України
ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні
ушкодження.

Відповідно до довідки Луцької міської
МСЕК № 0001081 від 09.11.2010 року ОСОБА_1
надано другу групу інвалідності та
ступінь втрати професійної
працездатності становить 80%, а
відповідно до довідки МСЕК серії ВЛН №
0050493 від 01.12.2010 року позивачу присвоєна
друга група інвалідності. Причиною
інвалідності є трудове каліцтво та
протипоказана важка фізична праця.

Згідно Індивідуальної програми
реабілітації інваліда № 1950, що
заповнена та видана Луцькою міською
МСЕК 09.11.2010 року МСЕК у розділі 41
Професійна реабілітація дійшла
висновку, що позивач в своїй професії
непрацездатний.

Відтак, з огляду на вказане вище
вбачається, що позивачу, як посадовій
особі органу державної податкової
служби, було заподіяно тяжкі тілесні
ушкодження під час виконання ним
службових обов'язків, що перешкоджали
йому надалі займатися професійною
діяльністю, внаслідок чого він був
звільнений з публічної служби.

Таким чином, рішення ДПА у Волинській
області від 31.01.2011 року, яким позивачу
було відмовлено у виплаті одноразової
допомоги відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» є протиправним та підлягає
скасуванню.

Львівським апеляційним
адміністративним судом у постанові від
24.04.2012 року було зроблено висновки про
наявність підстав для виплати позивачу
одноразової допомоги відповідно до ч. 2
ст. 17 Закон України «Про державну
податкову службу в Україні» .

Тому суд першої інстанції правильно
визнав відмову податкового органу
здійснити виплати позивачу
протиправною та зобов»язав виплатити
ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу за
рахунок коштів державного бюджету
відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні».

Доводи апелянта ОСОБА_1 про
необхідність зобов'язання Головного
управління державної казначейської
служби України у Волинській області
виплатити йому одноразову допомогу
колегія суддів відхиляє, оскільки
відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України
рішення про виплату одноразової
допомоги приймається начальником
органу державної податкової служби за
місцем роботи потерпілого на підставі
обвинувального вироку суду або
постанови слідчих органів чи прокурора
про закриття кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами або про
припинення попереднього слідства.
Отже, законом покладено обов'язок по
виплаті допомоги на орган державної
податкової служби, який зобов'язаний
вчинити дії по нарахуванню та виплаті
такої допомоги за рахунок коштів
державного бюджету. Чинним
законодавством не встановлено
обов'язку органів державної
казначейської служби, здійснювати
нарахування та виплату допомоги,
передбаченої статтею 17 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні».

За наведених обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду, а тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 200, п. 1 ч.
1 ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги ОСОБА_1 та Державної
податкової служби у Волинській області
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2012 року в адміністративній справі №
2а/0370/2146/12, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України відповідно до статті 212 КАС
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 18 лютого 2014
року.