Справа № 872/15099/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"20" січня 2014 р.справа № 204/4449/13-а (6а/204/17/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А.
Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
14 жовтня 2013 р. у справі № 204/4449/13-а за
заявою ОСОБА_1 про зміну, встановлення
іншого способу і порядку виконання
судового рішення №2а-1451/2011 за ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Красногвардійського
районної у м. Дніпропетровську ради про
стягнення щорічної разової грошової
допомоги,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
06 липня 2011 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправним дії Управління праці та
соціального захисту населення
Красногвардійської у місті
Дніпропетровську ради щодо невиплати
ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 05
травня у 2010 році в законодавчо
встановленому розмірі. Зобов'язано
Управління праці та соціального
захисту населення Красногвардійської
у місті Дніпропетровську ради
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 05
травня за 2010 рік в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком згідно ст.
13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
сум, які були виплачені в цей період. В
іншій частині позову відмовлено.(а.с.18)

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15 березня 2012 року постанову суду
першої інстанції залишено без
змін.(а.с.31)

Красногвардійським районним
судом м. Дніпропетровська 26.07.2012 видано
виконавчий лист у адміністративній
справі №2а-1451/2011, на основі якого
відкрито виконавче провадження(а.с.104)

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області від 24.05.2013 ВП
№34013436 закінчено виконавче провадження
з примусового виконання виконавчого
листа №2а-1451/2011, виданого 06.07.2011
Красногвардійським районним судом .м
Дніпропетровська, відповідно до п.11 ч.1
ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження».(а.с.179)

Виконавчий лист №2а-1451/2011 повернуто до
суду(а.с.181)

21 червня 2013 року позивач звернувся до
суду з заявою про зміну способу і
порядку виконання судового рішення, в
якій просив змінити спосіб виконання
судового рішення з зобов'язання на
стягнення сум.

Ухвалою Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 14.10.2013
відмовлено в задоволені заяви ОСОБА_1
про зміну, встановлення іншого способу
і порядку виконання рішення суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, ОСОБА_1. подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи,
просила скасувати ухвалу та прийняти
нову ухвалу, якою задовольнити заяву.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, оскільки ухвала суду
постановлена без повного з'ясування
обставин справи, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 48 Бюджетного
кодексу України розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання та здійснюють платежі
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами.
Зобов'язання, взяті учасником
бюджетного процесу без відповідних
бюджетних асигнувань або з
перевищенням повноважень,
встановлених цим Кодексом та законом
про Державний бюджет України (рішенням
про місцевий бюджет), не вважаються
бюджетними зобов'язаннями. Витрати
бюджету на покриття таких зобов'язань
не здійснюються.

Отже, саме від бюджетних призначень на
відповідний рік цілком залежить
виконання рішень судів, за якими
боржником виступає орган державної
влади. Відсутність належних бюджетних
асигнувань або коштів та відсутність
відповідних процедур, які б дозволяли
забезпечити фінансування одразу ж, як
тільки постала проблема відповідних
виплат, призводить до невиконання або
тривалого виконання судових рішень.

Із контексту рішення суду чітко
встановлюється необхідність
зобов'язання боржника особисто вчинити
певні дії, а вчинення визначених дій не
може бути проведено без участі
боржника, тому державний виконавець не
може організувати виконання
самостійно у відповідності до
повноважень, наданих йому законом.

З огляду на вищевказане, у діях
боржника або його посадових осіб
відсутній прямий умисел або
невиконання вимог виконавчого
документу без поважних причин,
оскільки коштів на виконання боржником
рішень суду зазначеної категорії
Законом України «Про Державний Бюджет
України на 2013 рік» або бюджетними
програмами не передбачено. Таким чином
зазначені обставини унеможливлюють
виконання рішення суду в цілому.

Так, з 1 січня 2013 року набрав чинності
Закон України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» № 4901-VІ,
який встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом
України "Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання.

Відповідно до статті 2 Закону України
від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень»держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

В той же час, судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

З листа прокуратури Дніпропетровської
області від 07 березня 2013 року №05/2-2713-13
вбачається, що боржник, а саме:
Управління праці та соціального
захисту населення Красногвардійського
районної у м. Дніпропетровську ради
здійснило нарахування щорічної
разової грошової допомоги до 05 травня
за 2010 рік в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком згідно зі ст. 13 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
сум, які були виплачені за цей період,
загальна сума, яка нарахована
громадянину ОСОБА_1, на виконання
рішення суду, складає 5 168грн.

Посилання суду першої інстанції на те,
що вимога ОСОБА_1 про зміну порядку і
способу виконання рішення суду не
узгоджується зі змістом ст. 263 КАС
України, оскільки по суті є іншими
позовними вимогами, які не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції, спростовується
вищевикладеним.

З огляду на викладені обставини,
оскаржену ухвалу суду першої інстанції
не можливо визнати законною та
обґрунтованою, як того вимагає ст..159
КАС України, у зв'язку з чим вона
підлягає скасуванню з прийняттям нової
ухвали про задоволення заяви про зміну
порядку виконання судового рішення.

Керуючись п.6 ч.1 ст.199, ст..ст.202, 205, 206
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
14 жовтня 2013 у справі №204/4449/13-а -
скасувати та прийняти нову ухвалу.

Змінити спосіб і порядок
виконання рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська в частині
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Красногвардійської у місті
Дніпропетровську ради здійснити
виплату ОСОБА_1 щорічної разової
допомоги до 05 травня за 2010 рік в розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком
згідно ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням сум, які були виплачені в
цей період.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
Красногвардійської у місті
Дніпропетровську ради на користь
ОСОБА_1 щорічну разову допомогу до 05
травня за 2010 рік в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком на
загальну суму 5168грн., згідно ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
шляхом подання касаційної скарги в
порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко