Справа № 186/244/14-а
Суддя: Кривошея С. С.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/244/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р. суддя Першотравенського
міського суду Дніпропетровської
області Кривошея С.С. розглянувши в
порядку скороченого провадження
матеріали адміністративної позовної
заяви ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області, третя особа управління
державного казначейства у місті
Першотравенську Дніпропетровської
області про визнання неправомірною
відмови суб'єкта владних повноважень
щодо соціальної виплати та стягнення
суми такої виплати в розмірі
встановленому чинним законодавством,

В С Т А Н О В И Л А:

10 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської Ради, третя особа управління
державного казначейства у місті
Першотравенську Дніпропетровської
області про визнання неправомірною
відмови суб'єкта владних повноважень
щодо соціальної виплати та стягнення
суми такої виплати в розмірі
встановленому чинним законодавством, в
якому зазначає, що як учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС належить до
категорії 2 осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи і
має право на отримання передбаченої
статтею 48 Закону України від 28 лютого
1991 року «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» /далі Закон
№ 796-ХІІ/ щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, а не в розмірі,
визначеному УПСЗН виходячи з
відповідних постанов Уряду.

Посилаючись на відмову відповідача
здійснити перерахунок розміру
зазначеної допомоги та її виплату за 2013
рік, позивач просить суд визнати
неправомірними дії УПСЗН і стягнути на
його користь невиплачену суму щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік в
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат в грошовому виразі 5990,00грн.

Суддею винесено ухвалу про відкриття
скороченого провадження у справі,
копію якої направлено відповідачу.
Відповідач копію ухвали про відкриття
скороченого провадження отримав та в
установлений законодавством строк
надав суду письмові заперечення на
позов згідно яких, позовні вимоги не
визнає у повному обсязі та просить суд
відмовити у задоволенні позову
посилаючись на те, що згідно діючого на
даний час Закону позивач не має права
одержання допомоги на оздоровлення, у
вказаному ним розмірі.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Згідно рішення Конституційного Суду
України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012
Конституційний Суд України встановив,
що конституційні принципи правової
держави та верховенства права, а також
визнані найвищої юридичної сили
Конституції України, норми якої є
нормами прямої дії (статті 1, Основного
Закону України), зобов'язують суди під
час розгляду справ керуватися
основними засадами судочинства,
передбаченими частиною 3 статті 129
Конституції України, іншими засадами
судочинства в судах окремих судових
юрисдикцій, якщо вони визначені
законом (частина 4 статті 129 Основного
Закону України). Зокрема, діяльність
судів адміністративної юрисдикції під
час розгляду справ, що виникають із
спорів про соціальний захист окремих
категорій громадян, здійснюється
відповідно до такої засади
судочинства, як законність, за якою суд
вирішує справи згідно з Конституцією
та Законами України, а також
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, також застосовує інші
нормативно - правові акти (пункти 1,2
частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Однією з ознак України як соціальної
держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян, керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно - правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України, в
тому числі нормативно - правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції, на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України. Отже, суди загальної
юрисдикції України під час вирішення
справ щодо соціального захисту прав
громадян повинні застосовувати
нормативно - правові акти Кабінету
Міністрів України, прийнятті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до ст. 117 Конституції
України, Кабінет Міністрів України в
межах своєї компетенції видає
постанови і розпорядження, які є
обов'язковими до виконання.

Зазначені положення Закону № 796-ХІІ, а
саме в ст. 62, зазначено, що роз'яснення
порядку застосування цього закону
провадиться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, рішення
якого є обов'язковим для виконання
міністерствами та іншими центральними
органами державної виконавчої влади
України, місцевими органами державної
виконавчої влади, всіма суб'єктами
господарювання незалежно від їх
відомчої підпорядкованості та форми
власності.

Стаття 67 того ж закону регулює порядок
підвищення розміру доплат, пенсій і
компенсацій, а саме конкретні розміри
всіх доплат, пенсій і компенсацій
підвищуються Кабінетом Міністрів
України відповідно до змін індексу
вартості життя і зростання мінімальної
заробітної плати.

Оскільки порядок застосування цього
закону визначається Кабінетом
Міністрів України, рішення якого є
обов'язковим для виконання, 26.07.1996 року
Кабінетом Міністрів України була
прийнята постанова № 836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» якою були затверджені
конкретні розміри щорічної допомоги на
оздоровлення.

Вищевказана постанова в частині
підпункту «є» пункту першого втратила
чинність після прийняття Постанови
Кабінету Міністрів України № 562 від
12.07.2005 року, якою встановлені нові
розміри щорічної допомоги на
оздоровлення.

Згідно до вказаної постанови,
учасникам ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи II категорії
(яким є позивач) передбачена щорічна
допомога на оздоровлення в розмірі 100,00
гривень.

На виконання ст. 62 № 796-ХІІ Кабінетом
Міністрів України прийнята Постанова
№ 936 від 20.08.2005 р. «Про затвердження
Порядку використання коштів
державного бюджету для виконання
програм, пов'язаних із соціальним
захистом громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
п.3 якої передбачено, що виплата
компенсацій, допомоги певних видів та
надання пільг проводиться з дня
подання громадянином заяви, але не
раніше ніж з дня видачі йому
посвідчення встановленого зразка.

Згідно п.п. 1, 2, 4 ст. 48 Бюджетного кодексу
України розпорядники бюджетних коштів
беруть бюджетні зобов'язання та
здійснюють платежі тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисом.

Будь - які зобов'язання взяті
юридичними особами, за кошти
державного бюджету України без
відповідних бюджетних асигнувань або ж
перевищенням повноважень,
встановленим цим кодексом та Законом
України «Про Державний бюджет України»
не вважаються бюджетними
зобов'язаннями.

На підставі вищевикладеного
вбачається, що у даному випадку щодо
стягнення щорічної допомоги на
оздоровлення потерпілому від
Чорнобильської катастрофи II категорії,
повинна застосовуватися Постанова
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Третя особа управління державної
казначейської служби України у місті
Першотравенську Дніпропетровської
області надала відзив на
адміністративний позов ОСОБА_1 згідно
якого, державна казначейська служба
України діє в межах повноважень,
передбачених Положенням про Державну
казначейську службу України,
затвердженим Указом Президента
України від 13 квітня 2011 р. №460/2011, та
згідно із законодавством України з
питання виконання судових рішень.

Відповідно до пункту 1 Положення
Державна казначейська служба України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується й
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра Фінансів
України.

Державна казначейська служба України
входить до системи органів виконавчої
влади та утворюється для реалізації
державної політики у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів.

Казначейство України у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, актами Президента
України та Кабінету Міністрів України,
наказами Міністерства фінансів
України, іншими актами законодавства
України, а також дорученнями
Президента України і Міністра фінансів
України.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3
Положення до основних завдань
Державної казначейської служби
України належить, зокрема, здійснення
безспірного списання коштів
державного та місцевих бюджетів на
підставі рішення суду.

Відповідно до Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" Державна казначейська
служба України здійснює виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за яким є державний орган, у
межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів із
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності в зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників (далі -
рішення про стягнення коштів),
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які, відповідно до закону,
мають право приймати такі рішення,
визначений Порядком виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845
(у редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45).

Відповідно до пункту 25 Порядку
безспірне списання коштів із рахунку
боржника (управління праці та
соціального захисту населення)
здійснюється в першочерговому порядку.
Проведення платежів за його платіжними
дорученнями здійснюється після
безспірного списання в разі наявності
коштів на рахунку.

У разі неможливості стягнення коштів
із рахунків боржника, виконання
судових рішень, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Відповідно до пункту 24 Порядку
стягувачі, на користь яких прийняті
рішення про стягнення коштів із
боржника, подають до органу Державної
казначейської служби України, в якому
обслуговується боржник, документи,
зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем та третьою особою
обставини, встановлено наявність
достатніх підстав для прийняття
рішення.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
перебуває на обліку в Управлінні праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області оскільки має статус особи, яка
приймала участь у ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
(Категорія-2), що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 від 01 червня
1993 року.

Позивач 13 січня 2014 року звернувся до
Управління праці і соціального захисту
населення виконавчого комітету
Першотравенської міської ради
Дніпропетровської області з заявою про
нарахування та виплату одноразової
допомоги на оздоровлення в розмірі 5-ти
мінімальних заробітних плат
відповідно до ст. 48 Закону № 796-ХІІ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2013 рік,
проте листом Управління праці і
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області від 23 січня 2014 року вих. №
02.1-08/218 йому було повідомлено, що
одноразова допомога на оздоровлення
виплачується відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», якою встановлено розмір
щорічної допомоги на оздоровлення
учасникам ліквідації наслідків авари
на Чорнобильській АЕС II категорії - 100,00
гривень.

У відповідності до статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
щорічна допомога на оздоровлення
виплачується в таких розмірах:
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії -
п'ять мінімальних заробітних плат».

Частиною 2 статті 4 Бюджетного кодексу
України передбачено, що виключно
Законом про Державний бюджет України
визначаються надходження та витрати
Державного бюджету України.

Частинами першою та другою статті 23
Бюджетного Кодексу України
передбачено, що будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету можна
здійснювати лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.

Пунктом п. 4 прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» від 06 грудня 2012 року
№ 5515-IV, встановлено, що у 2013 році норми і
положення статей 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмирах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року у справі № 1-11/2012
встановлено, що Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

На виконання Закону України «Про
державний бюджет на 2013 рік», розмір
грошової допомоги на оздоровлення у 2013
році визначався Постановою Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року № 562
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

З матеріалів справи вбачається, що у 2013
році позивачу нарахована, та виплачена
щорічна допомога на оздоровлення
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
100,00 гривень, що підтверджується
довідкою, яка знаходиться в матеріалах
справи.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача щодо виплати щорічної
допомоги на оздоровлення є
необґрунтованими, тому у задоволенні
позовної заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п.4
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 200
рік», Постановою Кабінету Міністрів
України від 12.07.2005 р. № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст.ст.9, 11,
86, 158-163 КАС України, - суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні адміністративної
позовної заяви ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області, третя особа управління
державного казначейства у місті
Першотравенську Дніпропетровської
області про визнання неправомірною
відмови суб'єкта владних повноважень
щодо соціальної виплати та стягнення
суми такої виплати в розмірі
встановленому чинним законодавством -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Першотравенський міський суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою,яка її подає,до
суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу,а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку,передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу,було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді,то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
С. С. Кривошея