Справа № 2а-3718/10/1270
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

03 лютого 2014 року м. Київ
В/800/334/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Маринчак Н.Є., Рибченко А.О.,
Степашко О.І., Усенко Є.А.,

розглянувши заяву Ленінської
об'єднаної державної податкової
інспекції у м. Луганську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області (далі - Ленінська ОДПІ) про
перегляд Верховним Судом України

ухвали Вищого адміністративного суду
України від 11.12.2013

у справі № 2а-3718/10/1270

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Восточна
енергетична компанія» (далі -
Товариство)

до Ленінської ОДПІ

та Головного управління Державного
казначейства України в Луганській
області

про стягнення бюджетного
відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 11.12.2013,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 21.12.2010, позов задоволено; з
Державного бюджету України на користь
Товариства стягнуто оспорювано суму
бюджетної заборгованості з ПДВ.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 11.12.2013 зазначені
судові акти попередніх інстанцій
залишено без змін.

Ленінська ОДПІ звернулася із
заявою про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
11.12.2013, в якій просить її скасувати та
відмовити у позові, мотивуючи свої
вимоги неоднаковим застосуванням
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права
(зокрема, пункту 1.8 статті 1, підпункту
7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»),
внаслідок чого ухвалені різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Як доказ неоднакового
правозастосування заявником подано
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 16.06.2011 у справі № 2-а-11098/08 та
від 22.07.2010 у справі № 7/51-2007.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

При вирішенні питання допуску
справи до провадження Верховного Суду
України враховується сукупність всіх
наявних складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту ухвали від
11.12.2013, про перегляд якої подано заяву, у
прийнятті цього рішення Вищий
адміністративний суд України
погодився з висновком попередніх
судових інстанцій про те, що за умови
дотримання платником податкової
дисципліни реалізація його права на
отримання належної йому суми
бюджетного відшкодування ПДВ не
залежить від поведінки його
контрагентів у сфері податкових
правовідносин (зокрема, від виконання
ними обов'язку зі сплати необхідних сум
податку до бюджету).

Водночас у прийнятті ухвали від
22.07.2010 у справі № 7/51-2007, на яку
посилається заявник, Вищий
адміністративний суд України
погодився з правовою позицією
податкового органу по справі відносно
необґрунтованості податкової вигоди
платника у вигляді права на бюджетне
відшкодування, зокрема, з мотивів
порушення кримінальної справи
відносно посадових осіб контрагентів
платника.

Таким чином, зазначені судові
рішення не підтверджують доводів
заявника щодо неоднакового
застосування норм матеріального права
в подібних правовідносинах, а свідчать
про різні обставини справ щодо підстав
позбавлення платника права на бюджетне
відшкодування, за наслідками оцінки
яких суд касаційної інстанції дійшов
різних правових висновків.

Посилання Ленінської ОДПІ на
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 16.06.2011 у справі № 2-а-11098/08
також не береться до уваги, оскільки
зазначеною ухвалою скасовано рішення
судів попередніх інстанцій з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Прийняття касаційною інстанцією
ухвали про скасування судових рішень
судів нижчих інстанцій з направленням
справи на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору зі справи,
а тому на відповідні ухвали не може
бути здійснено посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 статті 237 КАС.

З огляду на викладене відсутні
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236-240 КАС, Вищий
адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Ленінській об'єднаній
державній податковій інспекції у м.
Луганську Головного управління
Міндоходів у Луганській області у
допуску справи № 2а-3718/10/1270 до
провадження Верховного Суду України.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:Н.Є. Маринчак А.О. Рибченко О.І.
Степашко Є.А. Усенко