Справа № 809/262/14
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"28" лютого 2014 р.
Справа № 809/262/14

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного
адміністративного суду Скільський І.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Городенківському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості в сумі
1667,24 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2014 року Державна податкова
інспекція у Городенківському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (далі -
позивач) звернулася в суд з
адміністративним позовом до ОСОБА_1
(далі - відповідач) про стягнення
податкового боргу в загальній сумі 1667,24
гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
відповідача на момент звернення до
суду наявний податковий борг по сплаті
податку з доходів фізичних осіб в сумі
1667,24 грн., в т.ч. 7,96 грн. пені, який виник
внаслідок неповної сплати
відповідачем самостійно
задекларованих податкових зобов`язань.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, на адресу суду
подав заяву про розгляд справи без
участі уповноваженого представника.
Позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
повідомленням про вручення поштового
відправлення. Заяв чи клопотань про
відкладення розгляду справи не подав,
причини неявки суду не повідомив.
Наданим правом на подання заперечення
проти позову не скористався.

Враховуючи наявність у матеріалах
справи достатньої кількості доказів,
необхідних для вирішення справи по
суті, згідно положень ч.4 ст.122, ч.4 ст.128
Кодексу адміністративного судочинства
(далі-КАС) України суд визнав можливим
розглянути дану адміністративну
справу на підставі наявних у ній
доказів за відсутності сторін.

Оскільки немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, хоча і не
прибули всі належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду
особи, які беруть участь у справі, то
відповідно до ч.6 ст.128 КАС України суд
прийняв рішення про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Перевіривши за матеріалами справи
доводи позивача, дослідивши та
оцінивши в їх сукупності подані докази,
суд дійшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог, тому
останні підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною
особою платниклм податку на доходи
фізичних осіб та перебуває на обліку в
Державній податковій інспекції у
Городенківському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області.

Відповідно до розрахунку суми
заборгованості по фізичній особі
ОСОБА_1 станом на 13.01.2014 року (а.с.7) та
даними зворотнього боку облікової
картки платника податків, що містяться
в матеріалах адміністративної справи,
за відповідачем обліковується не
погашена заборгованість по сплаті
податку на доходи фізичних осіб, що
виникла на підставі поданої 21.03.2013 року
податкової декларації про майновий
стан і доходи за 2012 рік (а.с.8-9).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
ОСОБА_1 отримав спадщину від ОСОБА_2,
яка складається із права на земельну
частку (пай) розміром 64,41 в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки (паю) в натурі, яка
перебуває в СВК «Поточищенський» в
АДРЕСА_1 (а.с.10).

21.03.2013 рок ОСОБА_1 подано до ДПІ в
Городенківському районі податкову
декларацію про майовий стан та доходи
за 2012 рік, в якій зазначено вартість
успадкованого майна в розмірі 45185,69 грн.
та суму податку, яка підлягає сплаті
платником податку самостійно (5%) в
розмірі 2259,28 грн. (а.с.8-9).

В результаті неповної сплати ОСОБА_1
податкових зобов`язань по податку з
доходів фізичних осіб утворилась
заборгованість в розмірі 1659,28 грн. та
пеня в розмірі 7,36 грн. (а.с.7).

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки та збори в порядку та в
розмірах встановлених законом.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46
Податкового кодексу України, податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Відповідно до пункту 49.2. статті 49
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді.

Згідно з пунктом 57.1. статті 57
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 58 Податкового
кодексу України, у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України визначено,
що платник податків зобов'язаний,
зокрема сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Пунктом 14.1.175 Податкового кодексу
України визначено, що податковий борг -
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 129 Податкового
кодексу України, пеня нараховується
після закінчення встановлених цим
Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу нараховується
пеня. Нарахування пені розпочинається
при самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного цим Кодексом;

Судом встановлено, що позивачем на
підставі ст.59.1 Податкового кодексу
України, відповідачу надіслано
податкову вимогу форми «Ф» № 196-17 від
03.09.2013 року на суму 2259,28 грн., яка ним
отримана, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення
(а.с.12).

Статтею 87 Податкового кодексу України
визначено, що джерелами самостійної
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у тому
числі ті, що отримані від продажу
товарів (робіт, послуг), майна, випуску
цінних паперів, зокрема корпоративних
прав, отримані як позика (кредит), та з
інших джерел, з урахуванням
особливостей, визначених цією статтею,
а також суми надміру сплачених
платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Згідно з п.95.3. ст.95 Податкового кодексу
України стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Пунктом 95.4 ст.95 Податкового кодексу
України встановлено, що орган
державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.
Стягнення готівкових коштів
здійснюється в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що на момент судового
розгляду даної справи суду не надано
підтвердження сплати відповідачем
податкової заборгованості в розмірі
1667,24 грн., вказана сума підлягає
стягненню в судовому порядку.

Виходячи з наведеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а позов таким, що
підлягає до задоволення в повному
обсязі.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер
картки платника податків - НОМЕР_1) в
дохід бюджету податковий борг в сумі 1667
(одна тисяча шістсот шістдесят сім)
гривень 24 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
/підпис/
Скільський І.І.