Справа № 801/11395/13-а
Суддя: Цикуренко Антон Сергійович
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 801/11395/13-а

17.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Цикуренка А.С.,

суддів Санакоєвої М.А. ,

Іщенко Г.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи №
801/11395/13-а за апеляційною скаргою
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Ольшанська Т.С. ) від 16.01.14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафта-трейд" (вул.
Трубаченко, 21, м. Сімферополь, Автономна
Республіка Крим,95048)

до Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим (вул. М. Залки, 1/9, м.
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим,95053)

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 06.12.2013
№,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 16.01.14 задоволено
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Нафта-трейд" до Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
06.12.2013 №.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим від 06.12.2013 №.

Стягнуто на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Нафта-трейд" судовий збір у розмірі 458,80
грн. з Державного бюджету України.

Стягнуто на користь Державного бюджету
України 3659,17 грн. з Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим.

Не погодившись з даною
постановою суду, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 16.01.14 та прийняти
нове рішення по справі.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином та
своєчасно. Від позивача надійшли
письмові заперечення на апеляційну
скаргу.

Чинне законодавство не обмежує коло
представників осіб, які беруть участь у
справі, при апеляційному розгляді
адміністративної справи.

Крім того, згідно з частиною четвертою
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України, неприбуття у
судове засідання сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про дату, час і
місце апеляційного розгляду, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

При викладених обставинах, враховуючи
те, що сторони викликалися в судове
засідання, але в суд не з'явилися, суд
вважає можливим розглянути справу у
відсутності їх представників.

Відповідно статті 197 КАС України,
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

На підставі та за правилами
статті 195 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, а також неповно
з'ясовані обставини, що мають істотне
значення для справи.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нафта-трейд"
звернулось до Окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 06.12.2013
№.

На підставі направлення виданого ДПІ у
м. Сімферополі від 29.10.2013 №838/22.8 та
наказу ДПІ у м. Сімферополі від 17.10.2013
№872, згідно із пунктом 20.1.4 статті 20,
пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу
України, згідно затвердженого плану
проведення перевірок, проведена
планова документальна виїзна
перевірка Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафта-Трейд" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства з
01.01.2010 по 31.12.2012, про що складено акт
перевірки в №1408/22.8/32168208 від 25.11.2013.

Згідно акту перевірки, відповідач
дійшов висновку про порушення
позивачем - пункту 198.1, пункту 198.6 статті
198, статті 201 Податкового кодексу
України, а саме збільшено суму податку
на додану вартість, що підлягає сплаті
в бюджет за 2012 рік у сумі 267865,00 грн., у
тому числі по періодах:

липень 2012 року на суму 106757,00 грн.;

серпень 2012 року на суму 63949,00 грн.;

жовтень 2012 року на суму 71920,00 грн.;

листопад 2012 року на суму 25239,00 грн..

-підпункту 49.18.5 пункту 49.18
статті 49, пункту 51.1 статті 51, підпункту
"б" пункту 176.2 статті 176 Податкового
кодексу України, до звіту по ф.1-ДФ не
включені суми виплат фізичним
особам-підприємцям у 1-4 кварталі 2011
року, 1-4 кварталі 2012 року, не включені
суми повторної фінансової допомоги, що
отримується платниками податку у 1-4
кварталі 2011-2012 років.

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення 06.12.2013 № про
збільшення грошового зобов'язання з
ПДВ на загальну суму 401797,50 грн., у тому
числі 267865,00 грн. за основним платежем та
133932,50 грн. за штрафними санкціями;

Судова колегія, дослідивши
матеріали справи, погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Встановлено, що між позивачем
(покупець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Атан-Крим"
(постачальник) укладений договір
поставки від 01.01.2011 №22-СФ/СНМТ.

На виконання умов вказаного договору
сторонами підписані видаткові

накладні: від 07.07.2012 №18233/3
на загальну суму 74211,00 грн., у тому числі
ПДВ-12368,50 грн.; видаткова накладна від
11.07.2012 №18392/3 на загальну суму 80502,30 грн.,
у тому числі ПДВ- 13417,05 грн.; видаткова
накладна від 20.07.2012 №18863/3 на загальну
суму 69012,30 грн., у тому числі ПДВ- 11502,05
грн.; видаткова накладна від 24.07.2012
№18969/3 на загальну суму 88285,50 грн., у тому
числі ПДВ- 14714,25 грн.; видаткова накладна
від 24.07.2012 №18968/3 на загальну суму 86343,00
грн., у тому числі ПДВ- 14390,50 грн.;
видаткова накладна від 24.07.2012 №18988/3 на
загальну суму 41152,50 грн., у тому числі
ПДВ- 6858,75 грн.; видаткова накладна від
26.07.2012 №19090/3 на загальну суму 65148,00 грн.,
у тому числі ПДВ- 10858,00 грн.; видаткова
накладна від 16.08.2012 №20096/3 на загальну
суму 68041,60 грн., у тому числі ПДВ- 11340,27
грн.; видаткова накладна від 11.07.2012
№18391/3 на загальну суму 68825,70 грн., у тому
числі ПДВ- 11470,95 грн.; видаткова накладна
від 18.07.2012 №18723/3 на загальну суму 67062,80
грн., у тому числі ПДВ- 11177,13 грн.;
видаткова накладна від 16.08.2012 №20097/3 на
загальну суму 80038,40 грн., у тому числі
ПДВ- 13339,73 грн.; видаткова накладна від
16.08.2012 №20101/3 на загальну суму 70722,90 грн.,
у тому числі ПДВ- 11787,15 грн.; видаткова
накладна від 29.08.2012 №20641/3 на загальну
суму 77031,50 грн., у тому числі ПДВ- 12838,58
грн.; видаткова накладна від 29.08.2012
№20640/3 на загальну суму 87859,00 грн., у тому
числі ПДВ- 14643,17 грн.; видаткова накладна
від 05.10.2012 №22255/3 на загальну суму 47232,00
грн., у тому числі ПДВ- 7872,00 грн.;
видаткова накладна від 18.10.2012 №22671/3 на
загальну суму 69868,90 грн., у тому числі
ПДВ- 11644,82 грн.; видаткова накладна від
24.10.2012 №22859/3 на загальну суму 80891,20 грн.,
у тому числі ПДВ- 13481,87 грн.; видаткова
накладна від 24.10.2012 №22858/3 на загальну
суму 71900,60 грн., у тому числі ПДВ- 11983,43
грн.; видаткова накладна від 24.10.2012
№22860/3 на загальну суму 85438,80 грн., у тому
числі ПДВ- 14239,80 грн.; видаткова накладна
від 30.10.2012 №23039/3 на загальну суму 76190,40
грн., у тому числі ПДВ- 12698,40 грн.;
видаткова накладна від 26.11.2012 №23775/3 на
загальну суму 68464,50 грн., у тому числі
ПДВ- 11410,75 грн.; видаткова накладна від
30.11.2012 №23929/3 на загальну суму 82971,00 грн.,
у тому числі ПДВ- 12828,50 грн. (а.с. 148-170).

На підтвердження фактичного
здійснення господарських операцій з
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Атан-Крим" позивачем
надані податкові накладні 26.11.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №23775 на суму 68464,50 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 11410,75 грн.; 30.10.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №23039 на суму 76190,40 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 12698,40 грн., 24.10.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №22859 на суму 80891,20 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 13481,87 грн.; 24.10.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №22860 на суму 85438,80 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 14239,80 грн.; 24.10.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №22858 на суму 71900,60 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 11983,43 грн.; 18.10.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №22671 на суму 69868,90 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 11644,82 грн.; 05.10.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №22255 на суму 47232,00 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 7872,00 грн.; 29.08.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №20640 на суму 87859,00 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 14643,17 грн.; 29.08.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №20641 на суму 77031,50 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 12838,58 грн.; 16.08.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №20101 на суму 70722,90 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 11787,15 грн.; 16.08.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №20096 на суму 68041,60 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 11340,27 грн.; 16.08.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №20097 на суму 80038,40 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 13339,73 грн.; 26.07.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №19090 на суму65148,00 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 10858,00 грн.; 24.07.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №18969 на суму 88285,50 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 14714,25 грн.; 24.07.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №18968 на суму 86343,00 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 14390,50 грн.; 24.07.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №18988 на суму 41152,50 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 6858,75 грн.; 18.07.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №18723 на суму 67062,80 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 11177,13 грн.; 20.07.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №18863 на суму 69012,30 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 11502,05 грн.; 11.07.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №18391 на суму 68825,70 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 11470,95 грн.; 11.07.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №18392 на суму 80502,30 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 13417,05 грн.; 30.11.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №23929 на суму 82971,00 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 13828,50 грн.; 07.07.2012 на
адресу позивача виписана податкова
накладна №18233 на суму 74211,00 грн., у тому
числі ПДВ у сумі 12368,50 грн.. (а.с. 125-147).

На підтвердження факту передачі товару
(нафтопродуктів) від Товариства з
обмеженою відповідальністю "Атан-Крим"
до позивача надано товаро- транспортні
накладні від 18.07.2012 №11684/с, від 20.07.2012
№11777/с, від 24.07.2012 №11874/с, від 26.07.2012
№11934/с, від 05.10.2012 №14007/с.

Також, позивач надав підтвердження
оплати товару, а саме: реєстр платіжних
документів від 08.10.2012 року.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства встановлені
Податковим Кодексом України (далі - ПК
України), який набрав чинності з 01.01.2011
року.

Відповідно до п. 14.1.36 ст.14 ПК України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Частиною 2 ст. 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 року
№996-XIV (далі - Закон №996) бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №996
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, що фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена також п.п.1.2 п.1,
п.п.2.1 п.2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
року за № 168/704 (далі -Положення № 88) де
зазначено, що первинні документи - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону №996 встановлені вимоги
до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Згідно з даною
нормою, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо -безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.4 Положення № 88
первинні документи (на паперових і
машино зчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Таким чином, реальність здійснення
будь-яких господарських операцій має
бути підтверджена відповідними
первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку.
Документи (у тому числі договори,
накладні, рахунки тощо) мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Отже, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братися до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції.

Відповідно до ст.1 Закону №996
господарська операція є дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків.

Аналогічна думка викладена, у Листі
Вищого адміністративного суду України
від 02.06.2011 р. №742/11/13-11.

Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України
об'єктом оподаткування є прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135-137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування податком на
додану вартість є, зокрема, операції
платників податку з постачання
товарів, місце постачання яких
розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, (п.п. а) п. 185.1 ст. 185 ПК України).

Відповідно до п.187.1. ст.187 ПК України
зазначено, що датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; дата відвантаження товарів, а
в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Відповідно до п. 198.1.ст.198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення, зокрема, операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною (п.
198.2 ст.198 ПК України).

Згідно з п. 198.3. ПК України податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу.

Відповідно до п.200.1. ст.200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України встановлено, що
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках
обов'язкові реквізити.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (пункт 201.6 стаття 201
Податкового кодексу України).

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Не дає права на віднесення сум податку
до податкового кредиту податкова
накладна, виписана платником,
звільненим від сплати податку за
рішенням суду, після набрання чинності
таким рішенням суду (підпункт 201.8-201.9
статті 201 Податкового кодексу України).

Вищевикладені положення свідчать, що
до податкового кредиту відносяться
суми податку на додану вартість,
сплачені за наслідками господарської
операції з придбанням товарів, що
фактично мала місце, в результаті якої
платник податку використовує придбані
товари у власній господарській
діяльності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
документи на підтвердження
правомірності формування спірної суми,
суд вважає необґрунтованим їх
неприйняття відповідачем до уваги
оскільки за наведеними вище висновками
господарська операція відбулась.
Представлені первинні документи
позивачем підтверджують реальність та
товарність спірних господарських
операцій.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач придбав бензини автомобільних
марок А-76, А-80, А-92, А-95, А-98; дизельне
паливо, пічне паливо, мазут;
автомобільне та / або промислові масла
й змащення для власних потреб та
використання товару у власній
господарській діяльності, що свідчить
про реальність проведених
господарських операцій та їх
безпосередній зв'язок з господарською
діяльністю позивача.

Також, суд зазначає, що надані
позивачем на підтвердження здійснення
відповідних господарських операцій
накладні, оформлені належним чином,
містять усі необхідні реквізити,
відтиски мокрих печаток, підписи
уповноважених осіб, тобто, оформлені у
відповідності до норм Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV,
зокрема, містять відомості про
господарські операції та
підтверджують їх здійснення.

Таким чином, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим від 06.12.2013 № є протиправним
та підлягає скасуванню.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не
суперечить вимогам матеріального
права, а доводи апеляційної скарги щодо
їх неправильного застосування є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим та не може бути
скасовано з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду без змін.
У ст. 200 КАС України наведені підстави
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

У зв'язку з чим колегія судів вважає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
постанови без змін.

Керуючись статтями 195, 197, 198,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
16.01.14 у справі № 801/11395/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
А.С. Цикуренко

Судді підпис
М.А.Санакоєва

підпис Г.М. Іщенко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
А.С. Цикуренко