Справа № К/9991/11098/12-С
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/11098/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко Є.А.

секретар: Бовкун
В.В.,

за участю представника Київської
міської ради - Дудник Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва
від 1 червня 2011 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 січня 2012
року у справі за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» до Київської
міської ради, Київської міської
державної адміністрації,

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2007 року Публічне акціонерне
товариство «Київенерго» (далі -
Товариство) звернулося до суду з
адміністративним позовом до Київської
міської ради (далі - Міська рада) та
Київської міської державної
адміністрації (далі - КМДА) про визнання
дій Міської ради та КМДА щодо
незатвердження тарифів на вироблену
Товариством теплову енергію для
житлових організацій на економічно
обґрунтованому рівні протиправними,
стягнення з Міської ради та КМДА
матеріальну шкоду, у розмірі 209 985 000,00
грн.

На обґрунтування позову зазначило, що
затверджені Міською радою та КМДА
тарифи на вироблену Товариством
теплову енергію для житлових
організацій нижчі, ніж економічно
обґрунтований рівень, що завдало
Товариству збитки.

1 червня 2011 року постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18 січня 2012 року, у задоволенні
позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
першої та апеляційної інстанцій
зазначили, що при незатвердженні
тарифів на вироблену Товариством
теплову енергію для житлових
організацій на економічно
необґрунтованому рівні, Міська рада та
КМДА діяли в межах та у спосіб своїх
повноважень.

Товариство звернулося із касаційною
скаргою з вимогою скасування постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва та ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду і
ухвалення нової постанови про
задоволення позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, з дня
останнього затвердження КМДА
розпорядженням № 1245 від 20.06.2002 року
тарифів на виробництво теплової
енергії цін на природний газ, який
використовується для виробництва
теплової енергії, розміру мінімальної
заробітної плати, з метою приведення
тарифів на теплову енергію до
економічно обґрунтованих витрат на її
виробництво, Товариство неодноразово
19.05.2006 року, 23.08.2006 року, 27.10.2006 року
надавало на затвердження КМДА
економічно обґрунтований розрахунок
тарифів на теплову енергію.

На виконання розпорядження КМДА № 1385
від 19.09.2006 року «Про перевірку
обґрунтованості цін та тарифів на
житлово-комунальні послуги,
електроенергію, газ, гаряче і холодне
водопостачання та водовідведення», за
результатами конкурсного відбору
аудиторських фірм, здійсненого робочою
групою КМДА, 4.10.2006 року Товариством
укладений з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Міжнародна
аудиторська група» договір № 56/А щодо
здійснення аудиторської перевірки
обґрунтованості запропонованого
Товариством середнього тарифу на
теплову енергію, вироблену
Товариством.

Відповідно до аудиторського висновку,
підготовлений Товариством прогнозний
розрахунок витрат належним чином
обґрунтований на підставі відповідних
попередніх оцінок і припущень та
відповідає чинному законодавству.

Крім того, у додатковому висновку
зазначено, що розрахований Товариством
середній тариф не забезпечує
останньому надходжень, достатніх для
покриття всіх видатків та забезпечення
реалізації інвестиційної програми.
Наданий Товариством на затвердження
КМДА тариф на теплову енергію є
економічно обґрунтованим.

Суди першої та апеляційної інстанцій
встановили, що економічно
обґрунтованим тарифом на вироблену
Товариством теплову енергію для
житлово-експлуатаційних організацій є
тариф із розрахунку 152,26 грн. (з ПДВ - 182,71
грн.) за 1 Гкал. теплової енергії,
відпущеної через центральні теплові
пункти, що перебувають на балансі
Товариства і обслуговуються останнім,
та 132,41 грн. (з ПДВ -152,41 грн.) за 1 Гкал.
теплової енергії, організацій.

На виконання рішення Міської ради №
102/159 від 28.09.2006 року «Про соціальний
захист населення міста Києва в умовах
запровадження економічно
обґрунтованих тарифів на
житлово-комунальні послуги» КМДА
враховуючи реальну платоспроможність
населення міста Києва, розпорядженнями
№ 1575 від 30.10.2006 року (із змінами та
доповненнями, внесеними
розпорядженнями № 1786 від 15.12.2006 року, №
86 від 3101.2007 року, № 142 від 12.02.2007 року) та
№ 643 від 30.05.2007 року, погодила з Міською
радою та затвердила тариф із
розрахунку 108,83 грн. (з ПДВ - 130,60 грн.) за 1
Гкал. теплової енергії, відпущеної
через центральні теплові пункти, що
перебувають на балансі Товариства і
обслуговуються останнім, та 94,64 грн. (з
ПДВ - 113,57 грн.) за 1 Гкал. теплової
енергії, відпущеної на теплові пункти
житлових організацій.

Відповідно до підпункту 2 п. «а» ст. 28
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать
встановлення в порядку і межах,
визначених законодавством, тарифів
щодо оплати побутових, комунальних,
транспортних та інших послуг, які
надаються підприємствами та
організаціями комунальної власності
відповідної територіальної громади;
погодження в установленому порядку цих
питань з підприємствами, установами та
організаціями, які не належать до
комунальної власності.

Згідно з ч. 3 п. 8 розпорядження Кабінету
Міністрів України № 577-р від 28.12.2005 року
«Про заходи щодо енергозабезпечення
споживачів» Київській міській
державній адміністрації доручено
встановлювати тарифи на послуги з
теплопостачання, водопостачання та
водовідведення на рівні, достатньому
для забезпечення рентабельності
підприємств, що виробляють теплову
енергію, не менше трьох відсотків.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України
«Про теплопостачання» у разі якщо
тимчасово тариф на теплову енергію
встановлено нижче її собівартості з
урахуванням граничного рівня
рентабельності, то орган, яким
установлено цей тариф, повинен
передбачити механізми компенсації
цієї різниці в порядку, встановленому
законодавством.

Згідно з актом про наявність та розмір
заборгованості за 2000-2008 роки з різниці
в тарифах на теплову енергію між КМДА
та Товариством станом на 9.07.2009 року
заборгованість за 2007 рік перед
Товариством погашена.

Суди першої та апеляційної інстанції
обґрунтовано зазначили, що Міська рада
та КМДА мають право встановлювати
менший тариф ніж економічно
обґрунтований, а заборгованість у
розмірі 209 985 000,00 грн. погашена.

Висновки судів попередніх інстанцій
про відмову у задоволенні позову є
обґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Підстав для скасування рішень суду з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 1 червня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 січня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
але може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, визначених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.