Справа № 716/256/14-а
Суддя: Пухарєва    О. В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 716/256/14-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014 Заставнівський районний
суду Чернівецької області в складі:

головуючої судді - Пухарєвої О.В.

при секретарі - Климус Г.В.

за участю представника відділу
державної виконавчої служби -
Остапчука І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Заставнівського
районного управління юстиції
Остапчука І.І. про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

Відділ державної виконавчої служби
Заставнівського районного управління
юстиції звернувся до Заставнівського
районного суду із поданням про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України. В обґрунтування
подання посилається на те, що на
виконанні ВДВС Заставнівського РУЮ
перебуває виконавчий лист №824/1814/13-а,
виданий 03.10.2013 року Чернівецьким
окружним адміністративним судом про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на користь Кіцманської ОДПІ
боргу в розмірі 104328,16 грн.

29.10.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, копія якої
відправлена боржнику та стягувачу.
Боржник викликався до ВДВС
Заставнівського РУЮ на 07.01.2013 року,
проте не з»явився за викликом
державного виконавця і відомостей про
сплату боргу не надав.

16.12.2013 року державним виконавцем
повторно надіслано боржнику
постанову про відкриття виконавчого
провадження рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Однак
ОСОБА_2 не з»явився до відділу ДВС
Заставнівського РУЮ і не сплатив
заборгованість перед Кіцманською ОДПІ.

07.02.2014 року від Кіцманської ОДПІ
надійшла заява про звернення до
Заставнівського районного суду з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_2

В судовому засіданні державний
виконавець підтримав подання,
обґрунтувавши вищенаведеним, просив
його задовольнити.

Заслухавши пояснення державного
виконавця, дослідивши матеріали
справи, додані до нього документи
виконавчого провадження, суд вважає, що
подання не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст..33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в»їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в»їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв»язання спорів
у цій сфері.

Так п.5 ч.1 ст.6 цього Закону передбачено
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон ухилення
громадянина України від виконання
зобов»язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов»язань.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року №606-XIV у редакції, чинній на час
проведення виконавчих дій, державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов»язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника- фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов»язань за рішенням.

Згідно ст..377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника
- юридичної особи у праві виїзду за
межі України при виконанні судових
рішень та рішень інших органів,
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Чернівецького окружного
адміністративного суду від 03.09.2013
року із фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 стягнуто на користь
Кіцманської ОДПІ боргу в розмірі 104328,16
грн., і 03.10.2013 року видано виконавчий
лист №824/1814/13-а.

Виконавче провадження відкрито 29.10.2013
року та встановлено строк боржнику для
добровільного виконання сім днів, як
передбачає ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року №606-XIV.

Частиною 5 ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року №606-XIV передбачено, що копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

Згідно ч.1 ст.31 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року №606-XIV копії постанов державного
виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документу стягувану
відповідно до ст.47 цього закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

З оглянутих в судовому засіданні копії
документів виконавчого провадження,
вбачається, що постанову про відкриття
виконавчого провадження повторно
направлено боржнику рекомендованим
листом з повідомленням та отримана
ним 18.12.2013 року .

Відповідно до роз» ясень Верховного
Суду України, викладених у Листі від
01.02.2013 року «Судова практика щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України», ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльності)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що
для обмеження громадянина у праві
виїзду за кордон за поданням
державного виконавця суду необхідно
встановити, що боржник вчиняє дії, які
направлені на ухилення від сплати
заборгованості.

Звертаючись з поданням про обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
державний виконавець не вказав, у чому
саме полягає ухилення боржника від
сплати заборгованості.

Судом встановлено, що боржнику
направлялась повістка про виклик до
державної виконавчої служби на 20.12.2013
року і згідно до ст.90 Закону України
«Про виконавче провадження» та ст.188-13
КУпАП попереджено про те, що за неявку
без поважних причин за викликом
державного виконавця на винних осіб
накладається штраф в розмірі 510 грн, а
також буде накладено арешт на майно (
.а.с.6).

Проте, суду не надано доказів, про те, що
ОСОБА_2 отримав зазначену повістку.

Судом встановлено, що в порядку
примусового виконання рішення
адміністративного суду державний
виконавець вжив заходи для
встановлення майна боржника, на яке
можливо звернути стягнення, а саме:
направлено запити до Керуючого ТВ БВ
«Ощадбанк» №10025/128 ВАТ «Державний
Ощадний банк України»; начальника
Центру надання послуг, пов»язаних з
використанням автотранспортних
засобів, з обслуговування Кіцманського
та Заставнівського районів при УДАІ
УМВС України в Чернівецькій області;
начальника Управління пенсійного
фонду України в Заставнівському
районі; директора Заставнівського
районного центру зайнятості;
начальника відділу Держземагенства в
Заставнівському районі; начальника
Державної інспекції сільського
господарства в Чернівецькій області
(а.с.11).

Згідно даних запитів у боржника
виявлено у власності 5 автомобілів
(а.с.14).

Згідно постанови від 13.11.2013 року -
відділом державної виконавчої служби
накладено арешт на майно боржника, що
вбачається у Витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію обтяження (а.с.13).

Проте, суду не надано доказів
наявності причин, які б перешкоджали
державному виконавцю вчиняти
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» дії щодо
стягнення заборгованості на виявлене
майно та покладення до боржника штрафу
за неявку на виклик державного
виконавця.

Крім цього, звертаючись до суду з даним
поданням про обмеження у праві виїзду
за кордон в матеріалах справи відсутні
дані, які б вказували на те, що боржник
має намір виїжджати за межі України,
для ухилення від сплати
заборгованості. Надані суду відомості
з міжвідомчої системи «Аркан» про
перетин державного кордону
громадянином ОСОБА_2 за період з 01.01.2012
року суд не вважає підтвердженням
цього факту, оскільки як вбачається з
даної довідки ОСОБА_2 останній раз
перетнув кордон України 18.06.2013 року,
тобто до ухвалення постанови
адміністративного суду про стягнення з
нього заборгованості (а.с.8-10).

Таким чином, подання відділу державної
виконавчої служби Заставнівського РУЮ
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2 від 12.02.2013 року
внесено до суду без наявності доказів
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, а тому у задоволенні
подання слід відмовити за
безпідставністю.

На підставі ст..33
Конституції України, п.5 ч.1 ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в»їзду в Україну громадян України» від
21 січня 1994 року, та керуючись ст.208-210,
377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Заставнівського районного управління
юстиції Остапчука І.І. про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п»яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу буде
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п»яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
Пухарєва О. В.