Справа № 2а-2185/11/1225
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Цибульник С.І.
Суддя-доповідач - Яманко В.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року справа
№2а-2185/11/1225

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Яманко В. Г.,
суддів Казначеєва Е. Г., Васильєвої І. А.,
розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області на постанову Сватівського
районного суду Луганської області від
12 вересня 2011 р. у справі № 2а-2185/11/1225
(суддя Цибульник С. І.) за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Сватівському районі
Луганської області про перерахунок
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
Сватівського районного суду
Луганської області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області (далі - УПФУ) про зобов'язання
відповідача нарахувати та виплатити
недоплачене як дитині війни щомісячне
підвищення до пенсії за період з 9 липня
2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня
2008 року по дату прийняття рішення.

Постановою Сватівського районного
суду Луганської області від 12 вересня
2011 року (арк. спр. 12) позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано
неправомірною бездіяльність
відповідача, зобов'язано УПФУ
здійснити нарахування та виплату на
користь позивача підвищення до пенсії
у розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком як дитині війни з 30 лютого 2011
року.

УПФУ не погодилося з прийнятим судовим
рішенням, подало апеляційну скаргу, в
якій просило скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити в
задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи були повідомлені, що
обумовило розгляд справи у письмовому
провадженні.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Закон України «Про соціальний захист
дітей війни» № 2195-IV від 18 листопада 2004
року (далі - Закон № 2195) встановлює
правовий статус дітей війни та
визначає основи їх соціального захисту
та гарантує їх соціальну захищеність
шляхом надання пільг і державної
соціальної підтримки.

Статтею 1 Закону № 2195 передбачено, що
дитина війни це особа, яка є
громадянином України та якій на час
закінчення (2 вересня 1945 року) Другої
світової війни було менше 18 років.
Статус позивача як дитини війни
підтверджено паспортом, посвідченням.

За статтею 6 Закону № 2195 дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року N 107-VI (далі - Закон № 107),
який набрав чинності з 1 січня 2008 року,
стаття 6 Закону № 2195 була викладена в
новій редакції, якою передбачалася
виплата підвищення до пенсії у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни, тобто на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Вказані
зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41
розділу II Закону № 107, були визнані
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними) згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008.

Статтею 152 Конституції України
передбачено, що закони, інші правові
акти або їх окремі положення визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність. Суд першої
інстанції правильно визначив, що
виходячи з рішення Конституційного
Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008
року передбачена статтею 6 Закону № 2195
виплата особам, які мають статус
«дитини війни», підвищення до пенсії у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком діє з 22 травня 2008 року до
внесення змін в законодавство.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року
№ 3491-VI (далі - Закон № 3491) доповнено
пункт 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», яким визначено, що у 2011 році
норми і положення статті 6 Закону № 2195
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Рішенням Конституційного суду України
від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 визнано
таким, що відповідає Конституції
України (є конституційним), пункт 4
розділу VII «Прикінцеві положення»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік».

На виконання Закону № 3491, Кабінетом
Міністрів України було прийнято
постанову «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету» від
6 липня 2011 року № 745, яка набрала
законної сили 23 липня 2011 року. Згідно
пункту 6 вказаної постанови дітям війни
до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, підвищення проводиться
у розмірі 49,8 грн.

Таким чином, відповідно до Закону № 3491
та постанови КМУ від 6 липня 2011 року №
745, з 23 липня 2011 року виплата підвищення
до пенсії особам, які мають статус
«дитина війни» здійснюється в розмірі
визначеному Кабінетом Міністрів
України, а до 22 липня 2011 року (включно)
виплати відповідач повинен був
здійснювати в розмірі, встановленому
статтею 6 Закону № 2195.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, суд першої інстанції
задовольнив позов в межах
шестимісячного строку звернення з
урахуванням звернення позивача до суду
з позовом 30 серпня 2011 року, фактично
відмовивши в задоволенні іншої частини
позовних вимог, але не зазначивши про
це в постанові. В той же час суд першої
інстанції повинен був залишити без
розгляду позовні вимоги за період з 9
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22
травня 2008 року по 28 лютого 2011 року, що з
урахуванням вимог статей 99, 100, 155, 162 КАС
України здійснив суд апеляційної
інстанції з прийняттям відповідної
ухвали.

Задоволенню в межах даної справи
підлягає позов про здійснення
перерахунку та виплати позивачу
підвищення як дитині війни за період з 1
березня 2011 року по 22 липня 2011 року, а в
частині перерахунку з 23 липня 2011 року
по день прийняття судом першої
інстанції рішення 12 вересня 2011 року
належить відмовити. Таким чином,
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, постанова суду першої
інстанції скасуванню з прийняттям
нової постанови про часткове
задоволення позову.

Керуючись п. 4 ч. 1 статті 202, статтями 1832,
197, 205, 207 КАС України, суд апеляційної
інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області на постанову Сватівського
районного суду Луганської області від
12 вересня 2011 року задовольнити
частково.

Постанову Сватівського районного суду
Луганської області від 12 вересня 2011
року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області щодо зобов'язання відповідача
нарахувати та виплатити недоплачене як
дитині війни щомісячне підвищення до
пенсії за період з 1 березня 2011 року по
дату прийняття рішення.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Сватівському районі
здійснити нарахування та виплату
Шароварову Івану Федоровичу, як дитині
війни, щомісячного підвищення до
пенсії у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком за період з
1 березня 2011 року по 22 липня 2011 року.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 з 23
липня 2011 року по 12 вересня 2011 року
відмовити.

Судове рішення апеляційної інстанції,
прийняте за результатами перегляду
адміністративної справи, розглянутої
судом першої інстанції в порядку
скороченого провадження, за частиною 10
статті 1832 КАС України, є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

В.Г.Яманко

Судді

Е.Г.Казначеєв

І.А.Васильєва