Справа № 806/7843/13-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"26" лютого 2014 р.
Справа № 806/7843/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Жизневської А.В.

суддів:
Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Хаюк Т.В. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Андрушівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"14" січня 2014 р. у справі за позовом
приватного сільськогосподарського
підприємства імені Цюрупи до
Андрушівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 14 січня 2014
р. позов задоволено. Визнано
неправомірним та скасовано
податкове повідомлення - рішення
Андрушівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області № від 19.11.2013 року.

Апелянт в апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказану постанову та
прийняти нову про відмову у задоволені
позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за
результатами документальної
виїзної позапланової перевірки
Андрушівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області (далі-ОДПІ) питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства приватним
сільськогосподарським підприємством
ім.Цюрупи (далі-Підприємство) при
нарахуванні та відображенні ним в
податковому обліку сум податку на
додану вартість за період з 01 серпня 2012
року по 30 вересня 2013 року та на підставі
акту № 000013/06-01-22/00385767 від 7 листопада 2013
року (а.с.11-33) прийнято податкове
повідомлення - рішення від 19.11.2013 р. №
форми «Р», яким ПСП ім. Цюрупи
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на суму 456
597 грн., в тому числі основний платіж - 304
398 грн. і штрафні санкції - 152 199 грн.

За висновками вказаних документів
Підприємством порушено п.198.3 ст.198
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість по декларації з ПДВ
(загальна) на загальну суму 304 398 грн., в
тому числі за періоди: березень 2013 року
- 180 559 грн., квітень 2013 року - 28 859 грн.,
травень 2013 року - 51 946 грн., вересень 2013
року - 43 034 грн.

Згідно змісту акту перевірки
Підприємством здійснено придбання
соєвих бобів за ціною 4 800 грн. за 1 тону з
ПДВ. Продаж (експорт) соєвих бобів
здійснено за ціною 4292,24 грн. за 1 тону. На
думку податкового органу фактичний
збиток від проведення такої операції
складає 507,76 грн. за 1 тону. Реалізація
соєвих бобів на експорт за ціною,
нижчою від ціни придбання (з
урахуванням ПДВ) не була зумовлена
характером виробничої або іншої
господарської діяльності
Підприємства, тому у нього відсутнє
право на податковий кредит по
операціях, пов'язаних з придбанням
соєвих бобів.

Судом встановлено, що Підприємством
придбано товар (соєві боби) у ТОВ
«Укрзернопром-Погребище» за договором
поставки №510/5 від 23.07.2012; ТОВ
«Укрзернопром-Красилів» за договором
поставки №510/2 від 23.07.2012; ТОВ
«Укрзернопром-Деражня» за договором
поставки № 510/4 від 23.07.2012; ТОВ
«Укрзернопром-Старокостянтинів» за
договором поставки № 510/2 від 23.07.2012
року. Далі соєві боби експортовано за
нульовою ставкою ПДВ відповідно до
контракту - №510/14275770 від 20.07.2012 покупцю
Аlfred C.Toerfer Internacional GmbH (Німеччина) за
ціною 4292,24 грн. за тону, що
підтверджується вантажно-митними
деклараціями та банківськими
виписками.

В ході розгляду справи представниками
податкового органу не заперечувався
факт наявності у Підприємства належним
чином оформлених первинних документів
на підтвердження реальності вказаних
господарських операцій.

Суд дослідив представлені докази,
надав їм належну правову оцінку у
відповідності до приписів пп.14.1.181 п.14.1
ст.14, п.188.1 ст.188, п.п.198.1., 198.2., 198.3., 198.5., 198.6.
ст.198, п.п.201.10., 201.11. ст.201 Податкового
кодексу України та дійшов
обгрунтованого висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

Так, оцінюючи представлені докази, суд
вірно зазначив, що до складу договірної
(контрактної) вартості включається
будь-які суми коштів, вартість
матеріальних і нематеріальних
активів, що передаються платнику
податку безпосередньо покупцем або
через будь-яку третю особу у зв'язку з
компетенцією вартості товарів/послуг.

Як встановлено судом, придбані за
вищевказаними договорами товари (соєви
боби) були використані позивачем у
власній господарській діяльності
шляхом їх подальшої реалізації
контрагенту, що свідчить про
направленість діяльності на отримання
доходу, яка визначає останню як
господарську.

Господарська діяльність, згідно п. п.
14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПКУ це діяльність особи,
що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і виконується такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
Господарська операція, направлена на
отримання доходу, не завжди може мати
позитивний економічний ефект, що є
нормальним процесом здійснення
господарської діяльності.

Суд вірно зазначив, що збитковість
господарської діяльності не може бути
підставою для визначення такої
діяльності, як негосподарської.
Неотримання підприємством доходу від
окремої господарської операції не
свідчить про те, що така операція не
пов'язана з господарською діяльністю
підприємства, оскільки при здійсненні
господарських операцій існує
звичайний комерційний ризик не
отримати дохід від конкретної
операції.

Такої ж позиції дотримується Вищий
адміністративний суд України (ухвали
від 09.06.2011 у справі №К-9310/10, від 11.04.20121 у
справі № К-13696/08, від 14.06.2012 у справі
№К-21720/10).

При розгляді справи з'ясовано, що на
підтвердження реальності
господарських операцій до перевірки
надані видаткові та податкові
накладні, платіжні доручення. Факт
отримання податкових накладних від
продавців вищевказаного товару
Відповідачем не заперечується. Також
не заперечується Відповідачем, що
вищевказана продукція реалізовувалась
за цінами не нижче рівня звичайних.

Оскільки, жодної з операцій,
передбачених п.198.5 ст.198 Податкового
кодексу України, Позивачем упродовж
ревізійного періоду не здійснено, тому
не було підстав для зменшення
Підприємству суми податкового кредиту.

Щодо висновків акту перевірки щодо
реалізації соєвих бобів за ціною нижче
від ціни придбання, то суд з'ясував, що
соєві боби експортовано за
нульовою ставкою відповідно до
контракту №510/14275770 від 20.07.2012, покупцю
Аlfred C.Toerfer Internacional GmbH (Німеччина) за
ціною 4 292,24 грн. за тону. Витрати
Підприємства на придбання 1 тони соєвих
бобів становлять 4000 грн. та ПДВ 800 грн.,
всього 4800 грн. Дохід від реалізації 1
тонни цього ж товару становить 4292, 24
грн.

За висновком податкового органу
Підприємство продало товар за ціною,
нижчою від ціни придбання, що стало
причиною формування від'ємного
значення з податку на додану вартість.

Таке твердження ДПІ про те, що ціна
товару включає і ПДВ, який не
враховується лише при визначені бази
оподаткування податком на прибуток,
суд вірно визнав безпідставним та
таким, яке не ґрунтується на вимогах
чинного податкового законодавства
України.

Так, згідно п.188.1 ПКУ, п.188.1 ст.188
Податкового кодексу України, база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної вартості (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу) з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування, що справляється
з вартості послуг стільникового
рухомого зв'язку). Відповідно до п.п.136.1.2
п.136.1 ст.136 Податкового кодексу України,
для визначення об'єкта оподаткування
не враховуються суми податку на додану
вартість, отримані/нараховані
платником податку на додану вартість.

З огляду на викладене, суд зробив
правильний висновок, що у податкового
органу не було підстав для висновку про
продаж Підприємством вказаного товару
за ціною, нижчою від ціни придбання.
Даний висновок податкового органу
спростовується матеріалами справи та
встановленими судом обставинами. З
урахуванням вимог п. 198.6 ст. 198 ПКУ
позивач мав право на податковий кредит.

Податковим органом, відповідно до
приписів ч.2 ст.71 КАС України, не надано
доказів на підтвердження
правомірності прийнятого ним рішення
та на спростування вище зясованого.

Постанову судом прийнято з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, підстави для її скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Андрушівської
об"єднаної державної податкової
інспекції головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "14" січня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.В. Жизневська

судді:
Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "27" лютого 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне
сільськогосподарське підприємство
імені Цюрупи вул.Заводська
5,с.Андрушки,Попільнянський район,
Житомирська область,13543

3- відповідачу/відповідачам:
Андрушівська об"єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області вул.
Воб'яна,26,м.Андрушівка,Андрушівський
район, Житомирська область,13400