Справа № 2а/254/256/2013
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Заборський
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
справа №2а/254/256/2013
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Шишова О.О., суддів
Сіваченка І.В., Попова В.В., розглянувши
в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Будьоннівському районі м.Донецька на
постанову Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 25 листопада 2013 року
у справі № 2-а/254/256/2013 за позовом ОСОБА_2
до управління Пенсійного фонду України
в Будьоннівському районі м.Донецька
про визнання рішення противоправними
та його скасування, зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Будьоннівського районного
суду м.Донецька задоволені частково
позовні вимоги ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Будьоннівському районі м.Донецька про
визнання рішення противоправними та
його скасування, зобов'язання вчинити
певні дії.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Будьоннівському районі
м.Донецька № 694 від 01.08.2013 року про
відмову врахувати при перерахунку
пенсії державного службовця ОСОБА_2,
суму матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та суми
індексації заробітної плати, які
враховуються при розрахунку пенсії та
з яких сплачено страхові внески на
загальнообов?язкове державне пенсійне
страхування.

Зобов?язано Управління Пенсійного
фонду України в Будьоннівському районі
м. Донецька здійснити ОСОБА_2
перерахунок пенсії як державному
службовцю з урахуванням індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань з 01 серпня
2013 р.

Відповідач УПФУ в Будьоннівському
районі м.Донецька не погодився з
рішенням суду першої інстанції та
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог, зазначивши, що розмір пенсії
обчислений відповідно до вимог діючого
законодавства з урахуванням ч.2 ст.33
Закону України «Про державну службу»
та постанови Кабінету Міністрів
України № 865 від 31 травня 2000 року.
Підстави для включення матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати при
обчисленні пенсії відсутні.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п. 2 ч.1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

ОСОБА_2 з 29 червня 2011 року призначено
пенсію згідно Закону України «Про
державну службу» і з цього часу
позивачка перебуває на обліку в УПФУ в
Будьоннівському районі м. Донецька.

01 серпня 2013 року позивачка ОСОБА_2 з
метою отримання перерахунку пенсії
звернулась до УПФУ в Будьоннівському
районі м. Донецька з заявою про
перерахунок пенсії, у якій просила
включити до заробітної плати виплати
матеріального характеру та індексації
заробітної плати. До заяви нею була
надана довідка УПСЗН Будьоннівської
районної у місті Донецьку ради про
складові заробітної плати, за формою,
затвердженою Постановою правління ПФУ
від 14.02.2011 року № 5-1, в яку були включені
матеріальна допомога та індексація.

Рішенням УПФУ в Будьоннівському
районі м.Донецька № 694 від 01 серпня 2013
року, їй було відмовлено в проведені
перерахунку з посиланням на те, що
матеріальна допомога та індексація
заробітної плати, як складові
заробітної плати державного службовця,
нормами абзацу 2 ст.33 ЗУ «Про державну
службу» не передбачені, а тому не
можуть бути враховані при розрахунку
пенсії.

Відповідно до частини другої статті 33
Закону України «Про державну службу»,
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Таким чином, частина
друга статті 33 Закону України «Про
державну службу» чітко визначає
складові заробітної плати державного
службовця. 04 лютого 2003 року набув
чинності Закон України «Про внесення
змін до Закону України «Про державну
службу» від 16 січня 2003 року, яким
внесено зміни до зазначеного закону та
доповнено його статтею 37-1, якою
визначено порядок і умови перерахунку
пенсій державним службовцям. Зокрема, у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям,
а також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсій здійснюється із сум заробітної
плати, на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

За змістом частини 2 статті 37 Закону
України «Про державну службу»(у
редакції чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року «Про пенсійне
забезпечення» врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього
Закону до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески, отримуваних застрахованою
особою до набрання чинності цим
Законом, у межах сум, на які відповідно
до законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, висновок відповідача про
те, що матеріальна допомога, на яку
нараховувався збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, однак яка не включається
до складу заробітної плати державного
службовця, не враховується при
обчисленні розміру його пенсії, є
наслідком порушення правил
застосування норм права: перевагу було
надано положенням Законів України «Про
державну службу» та «;;Про оплату
праці», які щодо спірних відносин є
загальними. У той же час перевагу мають
спеціальні норми, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин стаття 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
стаття 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Такі висновки викладено і в постанові
Верховного Суду України від 20.02.2012 року
в справі за аналогічним позовом
фізичної особи до Державної податкової
інспекції у м. Харцизьку Донецької
області, Управління Пенсійного фонду
України в м. Харцизьку Донецької
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити дії.

За приписами частини другої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим 'для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Згідно ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Викладена вище правова позиція
Верховного Суду України міститься у
постанові, прийнятій за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 КАС
України, тому є обов'язковою до
застосування судом під час розгляду
адміністративної справи.

Визначаючи дату, з якої слід провести
перерахунок пенсії, суд зазначає, що
згідно ст.45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок пенсії
провадиться з першого числа місяця, в
якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Враховуючи, що предметом даного спору є
незаконна відмова позивачу в
перерахунку пенсії за її заявою, суд
першої інстанції вважав, що право
позивача на перерахунок пенсії виникло
з моменту звернення з відповідною
заявою до управління Пенсійного фонду
в Будьоннівському районі м. Донецька.
Оскільки позивачка звернулась до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії 01.08.2013 року, то пенсія підлягає
перерахунку з 01.08.2013 року, а не з моменту
призначення пенсії з 29.06.2011 р.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення а
рішення суду без змін.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1
ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Будьоннівському районі м. Донецька на
постанову Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 25 листопада 2013 року
у справі № 2-а/254/256/2013 - залишити без
задоволення.

Постанову Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 25 листопада 2013 року
у справі № 2-а/254/256/2013 - залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
рішенням законної сили.

Головуючий
О.О.Шишов

Судді
І.В.Сіваченко

В.В.Попов