Справа № 22837/10
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2011-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2011 р. справа № 2-3276/10

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Суховарова А.В.

суддів: Лукманової
О.М. Божко Л.А.

розглянувши у письмовому провадженні в
м.Дніпропетровську апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 на постанову
Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя від 16.12.2010 у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці і
соціального захисту населення
Шевченківської районної адміністрації
Запорізької міської ради про виплату
допомоги до 5 травня

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24.11.2010 звернувся до
Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя з позовом до Управління
праці і соціального захисту населення
Шевченківської районної адміністрації
Запорізької міської ради, в якому
просить стягнути недоплачену допомогу
як учаснику бойових дій за 2006-2009 роки в
сумі 7760гр. Зазначає що відповідно до
статті 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»має право на
щорічну допомогу до 5 травня в розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком.

Постановою Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя від 16.12.2010,
прийнятою в скороченому провадженні, в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить постанову суду скасувати та
позовні вимоги задовольнити.
Посилається на те, що суд безпідставно
позбавив його права на допомогу до Дня
Перемоги. До вимог в разі порушення
права власності строки позовної
давності не застосовуються.

Перевіривши законність і
обгрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції правильно вказав
що позивач не надав доказів поважності
причини пропущення річного строку
звернення до суду, передбаченого
статтею 99 КАС України в редакції на час
виплати допомоги.

Посилання позивачем на норми
Цивільного Кодексу України відносно
строків позовної давності колегією
суддів на приймаються. Статтею 5 КАС
України передбачено, що
адміністративне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України, цього Кодексу та
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Відповідно до частини 3 статті 2
КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють чи прийняті вони на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією і
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обгрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Тільки після надання оцінки
правомірності рішенню, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, суд адміністративної
юрисдикції вирішує питання стосовно
поновлення прав позивача. Саме для
цього статтею 99 КАС України
встановлений строк звернення до суд,
який за своєю правовою природою не є
строком позовної давності.

Якщо позивач вважає що порушено
його право власності, то йому слід
звертатись з цивільним позовом
відповідно до статті 15 ЦК України.

Керуючись статтями 198, 205, 206 КАС України,
суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
залишити без задоволення, а постанову
Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя від 16.12.2010 -без змін

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.В. Суховаров

Суддя:
О.М. Лукманова

Суддя:
Л.А. Божко