Справа № 818/9130/13-а
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І
С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 р.
Справа № 818/9130/13-a

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Шаповала М.М.

за участю секретаря судового засідання
- А.Г.Вольської,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - О.В. Куц,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу № 818/9130/13-а

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах №
/3079 від 18.01.2013 р. про збільшення
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість (далі - ПДВ) в
загальній сумі 14527,5 грн., із них за
основним платежем - 11622,00 грн. та 2905,50
грн. штрафні (фінансові) санкції і свої
вимоги мотивує тим, що за результатами
перевірки відповідачем складено 08.01.2013
р. акт № 37/17-1016/НОМЕР_1/4 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2010 р. по
31.12.2010 р. (далі - акт перевірки) на
підставі якого і було винесено
вищевказане податкове
повідомлення-рішення.

В акті перевірки викладені висновки
про те, що ФОП ОСОБА_1 в порушення вимог
п.п. 3.1. п. 3.1. ст. 3, п.п. 7.2.1 п.п. 7.1 ст. 2, п.п.
7.3.1 п. 7.3, п. 1.7 ст.7 п.п. 7.2.3 п.7.2, п.п. 7.4.1, п.п.
7.4.5, п. 7.4, п.п. 7.7.1 п.п. 7.7 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" № 168/97-ВР від 03.04.1997 р.,
внаслідок проведення господарської
операції по договору поставки № 0112 від
01.12.2010 р. із контрагентом ТОВ "Ріне", в
результаті чого було донараховано до
бюджету ПДВ за січень, серпень 2010 року
на суму 11622,00 грн., в тому числі по
періодах: за грудень 2010 року на суму 11622
грн.

В акті перевірки ДПІ у м. Сумах №
/3079 від 18.01.2013 р. міститься
посилання, як на доказ, на акт перевірки
Кіровоградської ОДПІ Кіровоградської
області про результати позапланової
невиїзної документальної перевірки
ТОВ "Ріне" з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства за
період з 01.01.2009 р. по 30.12.2011 р., в якому є
висновки про неспроможність здійснити
цим контрагентом господарські
операції, які відображені в обліку
оскільки в ТОВ "Ріне" відсутні трудові
ресурси, виробничі потужності, основні
фонди та інші активи, за юридичною
адресою ТОВ "Ріне" не знаходиться, в
зв'язку з чим свідоцтво платника ПДВ
було анульовано 30.01.2012 р.

Виходячи саме з цього акту перевірки
Кіровоградської ОДПІ Кіровоградської
області відповідачем зроблено
висновки про безтоварність операцій
позивача з ТОВ "Ріне".

Однак під час проведення перевірки
відповідачу були надані належно
оформлені документи: податкові та
видаткові накладні, рахунки-фактури,
товаро-транспортні накладні, які
підтверджують факт реального
отримання позивачем поставленого
товару та факт його оплати, а тому
вважає винесене податкове
повідомлення є безпідставним.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні просив відмовити в
задоволенні позову, надав суду
заперечення в яких зазначив, що
позивачем в результаті проведених
операцій з ТОВ "Ріне" за грудень 2010 року
було допущено порушення законодавства,
внаслідок чого відбулося завищення
податкового кредиту за грудень 2010 року
на суму 11622 грн. Так, згідно
інформаційних даних "Системи
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів" у позивача встановлені
розбіжності з ТОВ "Ріне" за грудень 2010 р.
по ПДВ на суму 11622,32 грн. Проведеною
перевіркою встановлено завищення
податкового кредиту за грудень 2010 р. на
11622 грн. в результаті включення до
складу податкового кредиту податкової
накладної, виписаної ТОВ "Ріне", хоча
фактично ніякого руху
таварно-матеріальних цінностей не
відбулося.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи та оцінивши зібрані
по справі докази в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону України "Про податок на
додану вартість" (який діяв до 31.12.2010 р.)
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

В силу вимог підпункту 7.4.5 пункту 7.4
цієї ж статті Закону не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

З 01 січня 2011 року порядок формування
податкового кредиту регулюється
положеннями Податкового кодексу
України.

Так, згідно з пунктом 198.1 статті 198 цього
Кодексу право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 цієї ж статті
Кодексу податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Кодексу
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень
вбачається, що підставою виникнення у
платника права на податковий кредит є
реальне здійснення операцій з
придбання товарів (робіт, послуг) з
метою їх використання в
оподатковуваних операціях, а також
оформлення зазначених операцій
необхідними документами первинного
обліку (зокрема, податковими
накладними), що містять достовірні
відомості про обсяг та зміст
господарської операції.

В судовому засіданні встановлено, що
грудні 2012 р. відповідачем була
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.12.2010 р. по
31.12.2010 р., за наслідками якої 08.01.2013 р.
складено акт перевірки № 37/17-1016/НОМЕР_1/4
(копія якого на а. с. 6-15), де було
зазначено про порушення платником
податків вимог п.п. 3.1. п. 3.1. ст. 3, п.п. 7.2.1
п. 7.1 ст. 2, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п. 1.7 ст. 7 п.п. 7.2.3
п.7.2, п.п.7.4.1, п.п. 7.4.5, п. 7.4, п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" № 168/97-ВР від 03.04.1997 р. зі
змінами та доповненнями, внаслідок
проведення господарської операції по
договору поставки № 0112 від 01.12.2010 р. із
контрагентом ТОВ "Ріне", в результаті
чого було донараховано до бюджету
податку на додану вартість за грудень
2010 р. на суму 11622 грн.

В акті перевірки вказано, що завищення
податкового кредиту за грудень 2010 р. на
суму 11622,32 грн. відбулось в результаті
включення до складу податкового
кредиту податкових накладних
виписаних від ТОВ "Ріне", однак, в ході
перевірки не встановлено факту
передачі товарів від ТОВ "Ріне" до СПД
ФО ОСОБА_1, у зв'язку з відсутністю (не
наданням для перевірки) договорів
купівлі-продажу, актів
приймання-передачі товару,
довіреностей, зберігання товарів, що є
підставою стверджувати, що
фінансово-господарські правовідносини
ТОВ "Ріне" з постачальниками та
покупцями носять характер нікчемного
правочину, оскільки він не був
спрямований на реальне настання
правових наслідків.

Із копії податкового
повідомлення-рішення форми від 18.01.2013 р.
№ /3079 (а.с.16) слідує, що на підставі
акту перевірки відповідачем збільшено
СПД ФО ОСОБА_1 суму грошового
зобов'язання з ПДВ в загальному розмірі
14527,5 грн., із них за основним платежем -
11622 грн. та 2905,5 грн. штрафні (фінансові)
санкції.

Скарги позивача на
повідомлення-рішення до ДПС України в
Сумській області та ДПС України
залишено без задоволення (а.с. 54-56, 57-60).

Згідно копії договору поставки № 0112
від 01.12.2010 р. (а.с. 17) вбачається, що
позивач, як господарюючий суб'єкт,
уклав договір з ТОВ "Ріне" про поставку
йому узгодженими партіями
сантехнічних виробів, господарських
товарів, спецодягу, будівельних
матеріалів та іншого товару, який буде
визначено у додаткових угодах.

З копій рахунку-фактури № СФ-000010 від
01.12.2010 р., видаткової накладної № РН-000010
від 06.12.2010 р., податкової накладної № 10
від 06.12.2010 р., платіжних доручень: № 73-1
від 12.01.2011р., № 73 від 01.02.2011 р., № 74 від
07.02.2011 р., № 2 від 21.01.2011 р.; виписок по
рахункам в банківських установах (а.с.
19-29) слідує, що позивач отримав від
свого контрагента ТОВ "Ріне" за
договором № 0112 від 01.12.2010 р. товар та
оплатив його в безготівковій формі з
банківського рахунку на загальну суму
з ПДВ - 69733,92 грн.

Копією свідоцтва про реєстрацію
договору перевезення вантажу
автотранспортом, копією трудового
договору, копіями товарно-транспортних
накладних (а.с. 30-39) підтверджується
реальність перевезення позивачкою
товарно-матеріальних цінностей з м.
Кіровоград до м. Суми від ТОВ "Ріне" до
позивача на загальну суму 69733,92 грн.

Копією договору оренди та копією акту
прийому-передачі майна від 01.12.2010 р. (а.с.
83-85) підтверджується наявність у
позивача складських приміщень.

Копіями документів, а саме: договору
поставки № 109 від 15.03.2010 р. між позивачем
і ДПУ "Міжнародний дитячий центр
"Артек", специфікації № 1 до цього
договору № 109; довіреності № 1319 від
28.12.2010 р.; видаткових накладних №От-124, №
От-125, № От-127, № От-129, № От-130 і № От-131
від 31.12.2010 р. підтверджується
використання позивачем в своїй
господарській діяльності товарів,
придбаних у ТОВ "Ріне".

Виходячи з презумпції добросовісності
платника, що означає економічну
виправданість дій платника, які мають
своїм наслідком отримання податкової
вигоди, та достовірність відомостей у
бухгалтерській та податковій
звітності платника, суд визнає
необґрунтованими доводи податкового
органу про отримання платником
необґрунтованої податкової вигоди,
оскільки такі висновки мають
ґрунтуватись на сукупності доказів, що
безспірно підтверджують існування
обставин, які виключають право
платника, зокрема, на формування
податкового кредиту.

Наведеними вище первинними
документами бухгалтерського обліку,
які оформлені належним чином,
підтверджено реальний характер
спірних операцій з поставки між
позивачем і ТОВ "Ріне".

Посилання відповідач на відсутність у
ТОВ "Ріне" об'єктивної можливості для
виконання спірних поставок в силу
відсутності основних засобів та
робочого персоналу за даних обставин є
необґрунтованими оскільки укладення
трудового договору не є єдиним
способом залучення фізичних осіб до
вчинення необхідних дій в процесі
виконання поставки; податкове
законодавство не ставить право
платника на податковий кредит в
залежності від того, за рахунок яких
ресурсів (власних або залучених)
здійснюється поставка товарів, робіт,
послуг постачальником. Чинне податкове
законодавство не пов'язує право
платника на податковий кредит із
знаходженням
підприємства-постачальника за
юридичною адресою і позивач, як платник
податків, не зобов'язаний перевіряти
наявність його контрагента за місцем
реєстрації під час здійснення
підприємницької діяльності, на нього
не може бути покладено надмірний тягар
доказування своєї добросовісності.

Недекларування платниками податкових
зобов'язань та несплата ними
необхідних сум ПДВ до бюджету є
порушеннями, допущеними цим
постачальником як третьою особою, а не
позивачем безпосередньо, що також не
може розглядатися як свідчення
недобросовісності позивача як
платника податків.

На підставі викладено та керуючись ст.
ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,
-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області про скасування
податкового повідомлення-рішення
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області від 18 січня 2013 року
№ /3079 про збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 в загальному
розмірі 14527,5 грн., із них за основним
платежем - 11622 (одинадцять тисяч шістсот
двадцять дві) грн. та 2905,5 (дві тисячі
дев'ятсот п'ять) грн. 50 коп. штрафні
(фінансові) санкції.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 17
лютого 2014 року.

Суддя (підпис)
М.М. Шаповал

З оригіналом згідно

Суддя
М.М. Шаповал