Справа № 2а-13908/12/2070
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року
м. Київ К/800/28554/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С.
(суддя-доповідач), Голяшкіна О.В.,
Стрелець Т.Г.,

провівши попередній розгляд справи за
касаційною скаргою приватного
підприємства «Золота нива 1» на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23 квітня 2013
року у справі за позовом приватного
підприємства «Золота нива 1» до
Комарівської сільської ради
Ізюмського району Харківської області,
голови Комарівської сільської ради
Ізюмського району Харківської області
Монастирської Олени Володимирівни,
Державного інспектора сільського
господарства у Харківській області
Майбороди Олександра Миколайовича,
Державного інспектора сільського
господарства у Харківській області
Гаврана Олександра Євгеновича,
Державної інспекції сільського
господарства у Харківській області,
третя особа Ізюмська районна державна
адміністрація Харківської області про
визнання відсутності компетенції та
визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2012 року приватне підприємство
«Золота нива 1» (ПП «Золота нива 1»)
пред'явило позов до Комарівської
сільської ради Ізюмського району
Харківської області, голови
Комарівської сільської ради
Ізюмського району Харківської області
Монастирської О.В., Державних
інспекторів сільського господарства у
Харківській області Майбороди О.М.,
Гаврана О.Є., Державної інспекції
сільського господарства у Харківській
області, третя особа Ізюмська районна
державна адміністрація Харківської
області про визнання відсутності
компетенції (повноважень) Комарівської
сільської ради Ізюмського району
Харківської області щодо
розпорядження, ведення обліку та
надання будь-якої інформації будь-яким
особам стосовно земель державної та
приватної форм власності, розташованих
поза межами села Комарівка Ізюмського
району Харківської області, визнання
протиправними дій голови Комарівської
сільської ради Ізюмського району
Харківської області Монастирської О.В.
щодо надання пояснень від 05 вересня 2012
року, адресованих начальнику Державної
сільськогосподарської інспекції
Харківської області, визнання
протиправними дії інспекторів
Державної інспекції сільського
господарства в Харківській області
Майбороди О.М. та Гаврана О.Є. щодо
використання під час здійснення
позапланового заходу контролю 05
вересня 2012 року пояснень Комарівської
сільського голови від 04 вересня 2012
року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 10 січня 2013
року адміністративний позов ПП «Золота
нива 1» задоволено в повному обсязі.

Визнано відсутність компетенції
(повноважень) Комарівської сільської
ради Ізюмського району Харківської
області щодо розпорядження, ведення
обліку та надання будь-якої інформації
будь-яким особам стосовно земель
державної та приватної форм власності,
розташованих поза межами села
Комарівка Ізюмського району
Харківської області, визнано
протиправними дії голови Комарівської
сільської ради Ізюмського району
Харківської області Монастирської О.В.
щодо надання пояснень від 04 вересня 2012
року, адресованих начальнику Державної
сільськогосподарської інспекції
Харківської області, визнано
протиправними дії інспекторів
Державної інспекції сільського
господарства в Харківській області
Майбороди О.М. та Гаврана О.Є. щодо
використання під час здійснення
позапланового заходу контролю 04
вересня 2012 року пояснень Комарівської
сільського голови від 04 вересня 2012
року.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23 квітня 2013
року апеляційні скарги Комарівської
сільської ради Ізюмського району
Харківської області та Державної
інспекції сільського господарства в
Харківській області задоволено,
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10 січня 2013
року скасовано та ухвалено нову
постанову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції скаржник
оскаржив його.

У касаційній скарзі ПП «Золота нива 1»,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду апеляційної
інстанції скасувати, а рішення суду
першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судами встановлено, що на підставі
направлення на проведення перевірки
від 03 вересня 2012 р, виданого державною
інспекцією сільського господарства в
Харківській області, державні
інспектори сільського господарства в
Харківській області Майборода О.М. та
Гавран О.Є. провели перевірку ПП
«Золота нива 1», про що склали акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 05 вересня 2012 року.

На підставі пояснень голови
Комарівської сільської ради від 04
вересня 2012 року та наданих сільським
головою Монастирською О.В. матеріалів,
державні інспектори дійшли висновку
про порушення позивачем статей 125, 126
Земельного кодексу України, відповідно
до яких право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав; право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

На підставі зазначеного акту перевірки
державний інспектор сільського
господарства Майборода О.М. 05 вересня
2012 року склав припис № 003367 та протокол
про адміністративне правопорушення №
001761, а державний інспектор сільського
господарства Гавран О.Є. здійснив
розрахунок розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельної ділянки ПП «Золота нива-1»
(за межами населеного пункту).

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
серед повноважень органів місцевого
самоврядування, визначених статтею 12
Земельного кодексу України, статтями 26,
33 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», відсутні
повноваження розпоряджатися,
здійснювати облік, контроль за
використанням та охороною земель
державної та приватної форм
власності, в тому числі земель,
розташованих за межами населених
пунктів.

Суд першої інстанції зазначив, що
голова Комарівської сільської ради
Ізюмського району Харківської області
Монастирська О.В. не є розпорядником
інформації стосовно земель державної
та приватної власності, а також земель,
які знаходяться поза межами села
Комарівка, а тому вона не мала права
надавати будь - яку інформацію щодо
використання вказаних земель
позивачем на адресу державної
інспекції сільського господарства
Харківської області, а використання
даної інформації державними
інспекторами сільського господарства
Майбородою О.М. та Гавраном О.Є. є
протиправним.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції в
частині визнання відсутності
компетенції Комарівської сільської
ради Ізюмського району Харківської
області зазначив, що визнання
відсутності компетенції (повноважень)
суб'єкта владних повноважень можливе
лише за позовом суб'єкта владних
повноважень з приводу реалізації його
компетенції у сфері управління, в тому
числі делегованих повноважень.

Оскільки позов пред'явлений ПП «Золота
нива - 1», яке не є суб'єктом владних
повноважень, суд апеляційної інстанції
прийшов до висновку, що позовні вимоги
в цій частині є безпідставним.

Пославшись на положення Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», Закон України «Про державний
контроль за використанням та охороною
земель» та Закон України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності», суд
апеляційної інстанції зазначив, що
державні інспектори сільського
господарства, отримавши у сільського
голови Монастирської О.В. письмові
пояснення, діяли в межах повноважень та
у спосіб, передбачений законом, а
сільський голова, як посадова особа, не
мала права відмовити у наданні
інформації, яка обліковується в
Комарівській сільській раді та зібрана
в процесі здійснення самоврядного
контролю за використанням та охороною
земель в межах
адміністративно-територіальної
одиниці - сільради та отримана у
вигляді державної статистичної
звітності з кількісного обліку земель.

Згідно статті 9 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» однією з форм
здійснення контролю є проведення
перевірок.

Відповідно до статті 10 Закону України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель»
державні інспектори у сфері державного
контролю за використанням та охороною
земель і дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель мають право складати акти
перевірок, протоколи про
адміністративні правопорушення у
сфері використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства про
охорону земель та розглядати
відповідно до законодавства справи про
адміністративні правопорушення,
викликати громадян, в тому числі
посадових осіб, для одержання від них
усних або письмових пояснень з питань,
пов'язаних з порушенням земельного
законодавства.

Враховуючи зазначене суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку, що дії
державних інспекторів сільського
господарства Майбороди О.М. та Гаврана
О.Є. є правомірними та відповідають
вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України із
правовою позицією суду апеляційної
інстанцій погоджується із огляду на
наступне.

Відповідно до статті 15 Земельного
кодексу України (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), статей 5, 6, 9, 10 Закону
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), статті 16 Закону
України «Про охорону земель» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) державний
контроль за використанням та охороною
земель у системі центрального органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів здійснюють Державна
інспекція з контролю за використанням
та охороною земель і її територіальні
органи.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) основними завданнями
державного контролю за використанням
та охороною земель є забезпечення
додержання органами державної влади,
органами місцевого самоврядування,
фізичними та юридичними особами
земельного законодавства України;
забезпечення реалізації державної
політики у сфері охорони та
раціонального використання земель;
запобігання порушенням законодавства
України у сфері використання та
охорони земель, своєчасне виявлення
таких порушень і вжиття відповідних
заходів щодо їх усунення; забезпечення
додержання власниками землі та
землекористувачами стандартів і
нормативів у сфері охорони та
використання земель, запобігання
забрудненню земель та зниженню
родючості ґрунтів, погіршенню стану
рослинного і тваринного світу, водних
та інших природних ресурсів.

Пунктами «а», «в» частини 1 статті 6
Закону України «Про державний контроль
за використанням та охороною земель» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) передбачено, що
до повноважень центрального органу
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі, належать здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель у частині
додержання органами державної влади,
органами місцевого самоврядування,
юридичними та фізичними особами вимог
земельного законодавства України та
встановленого порядку набуття і
реалізації права на землю; виконання
вимог щодо використання земельних
ділянок за цільовим призначенням;
одержання в установленому
законодавством порядку від органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, власників і
користувачів, у тому числі орендарів,
земельних ділянок документів,
матеріалів та іншої інформації,
необхідної для виконання покладених на
нього завдань.

Частиною 4 статті 9 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) передбачено, що
державний контроль за використанням та
охороною земель, дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель і моніторинг ґрунтів
здійснюються шляхом проведення
перевірок; розгляду звернень юридичних
і фізичних осіб; участі у прийнятті в
експлуатацію меліоративних систем і
рекультивованих земель, захисних
лісонасаджень, протиерозійних
гідротехнічних споруд та інших
об'єктів, які споруджуються з метою
підвищення родючості ґрунтів та
забезпечення охорони земель; розгляду
документації із землеустрою,
пов'язаної з використанням та охороною
земель; проведення моніторингу ґрунтів
та агрохімічної паспортизації земель
сільськогосподарського призначення.

Статтею 10 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) передбачено, що
Державні інспектори у сфері державного
контролю за використанням та охороною
земель і дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель мають право складати акти
перевірок чи протоколи про
адміністративні правопорушення у
сфері використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства про
охорону земель та розглядати
відповідно до законодавства справи про
адміністративні правопорушення, а
також подавати в установленому
законодавством України порядку до
відповідних органів матеріали
перевірок щодо притягнення винних осіб
до відповідальності.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України приходить до висновку, що суд
апеляційної інстанції повно і всебічно
встановив обставини справи, дав їм
належну юридичну оцінку, правильно
застосували норми матеріального і
процесуального права, а тому підстави
для скасування або зміни прийнятого
ним рішення відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків суду
апеляційної інстанції та встановлених
обставин справи.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки суд апеляційної інстанції не
допустив порушень норм матеріального
права при ухваленні судового рішення
чи вчиненні процесуальних дій, підстав
для задоволення касаційної скарги
немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу приватного
підприємства «Золота нива 1» відхилити,
а постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: