Справа № К-31552/10-С
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2014 р. м. Київ
К-31552/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Ковтун
О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському
районі міста Харкова

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 04 лютого 2010
року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 вересня
2010 року

у справі № 2а-44341/09/2070

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
Київському районі міста Харкова

про визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач) звернулась до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Київському районі міста
Харкова (далі - відповідач) про визнання
нечинним та скасування податкового
повідомлення-рішення від 20 листопада
2009 року № 1/0.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 04 лютого 2010
року позов задоволено у повному обсязі.
Визнано недійсним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від 20
листопада 2009 року № 1/0 про
нарахування податкового зобов'язання у
розмірі 9228,72 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 вересня
2010 року постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 04
лютого 2010 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у Київському
районі м. Харкова, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 04
лютого 2010 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 вересня 2010 року і ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

З урахуванням неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, та які були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

Відповідно до договору № 1048 від 24
вересня 2004 року купівлі-продажу об'єкта
малої приватизації (група А) - цілісного
майнового комплексу - Харківського ДП
«Монтажник» за адресою: АДРЕСА_1, та
витягу про реєстрації права власності
на нерухоме майно (арк. справи 38-45)
ОСОБА_1 на праві приватної власності
належить нежитлова будівля літ. «А-1»
загальною площею 411,8 м2 за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтв про сплату єдиного
податку на 2005 - 2009 роки (арк. справи 7, 9)
фізична особа - підприємець ОСОБА_1
обрала спосіб оподаткування доходів за
єдиним податком шляхом отримання
свідоцтва про сплату єдиного податку
такі види діяльності: оптова виїзна
торгівельно-закупівельна діяльність;
здавання в оренду нерухомості,
автотранспорту; посередництво;
слюсарні роботи. Місце здійснення
діяльності - АДРЕСА_1.

ДПІ у Київському районі м. Харкова
провела документальну планову виїзну
перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_1 за період з 01 липня 2006
року по 30 червня 2009 року, за
результатами якої був складений акт
від 10 листопада 2009 року № 7260/17-218/НОМЕР_1.

За висновками акта перевірки,
позивачем були порушені, зокрема,
вимоги статей 5, 15 Закону України «Про
плату за землю», які полягали у тому, що
фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не
нараховувала та не сплачувала податок
на землю, з огляду на що підприємцю
донараховано земельного податку у сумі
9228,72 грн.

Зокрема, в акті перевірки було вказано,
що згідно з наданими до перевірки
документами, а саме: договорами та
випискою з розрахункового рахунку було
встановлено, що фактично у періоді,
який перевірявся, фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 здійснювала такі
види діяльності:
торгівельно-закупівельна діяльність,
посередництво в торгівлі, оренда
приміщення. Фактичне місцезнаходження
суб'єкта підприємницької діяльності:
АДРЕСА_1. При цьому, у період з 2007 року по
1 півріччя 2009 року включно фізична
особа - підприємець ОСОБА_1 не
нараховувала та не сплачувала податок
за землю по земельній ділянці,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1.

20 листопада 2009 року ДПІ у Суворовському
районі м. Одеси на підставі вказаного
акта перевірки прийняла податкове
повідомлення-рішення № /0, яким
згідно з пунктом «б» підпункту 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
визначила фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1 суму податкового зобов'язання
за платежем: земельний податок у
розмірі 9228,72 грн. за основним платежем.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 у період з 01 липня
2006 року по 30 червня 2009 року не
зобов'язана була сплачувати податок за
землю, оскільки була платником єдиного
податку, з урахуванням того, що одним із
видів діяльності, які здійснював
позивач у зазначений період, було
здавання в оренду нерухомості за
вказаною адресою.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Статтею 1 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності запроваджується для таких
суб'єктів малого підприємництва -
фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис.
Гривень. Виручкою від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг)
вважається сума, фактично отримана
суб'єктом підприємницької діяльності
на розрахунковий рахунок або (та) в касу
за здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).

Відповідно до положень статті 2 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) суб'єкти малого
підприємництва - фізичні особи мають
право самостійно обрати спосіб
оподаткування доходів за єдиним
податком шляхом отримання свідоцтва
про сплату єдиного податку. Ставка
єдиного податку для суб'єктів малого
підприємництва - фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за
місцем їх державної реєстрації залежно
від виду діяльності і не може становити
менше 20 гривень та більше 200 гривень на
місяць. У разі коли фізична особа -
суб'єкт малого підприємництва здійснює
кілька видів підприємницької
діяльності, для яких установлено різні
ставки єдиного податку, нею
придбавається одне свідоцтво і
сплачується єдиний податок, що не
перевищує встановленої максимальної
ставки.

Абзацом 5 частини 1 статті 6 Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
суб'єкт малого підприємництва, який
сплачує єдиний податок, не є платником,
зокрема, плати (податку) за землю.

Крім іншого, згідно з пунктом 6
постанови Кабінету Міністрів України
від 16 березня 2000 року № 507 «Про
роз'яснення Указу Президента України
від 03 липня 1998 року № 727 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва»» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) суб'єкт малого
підприємництва, який згідно з абзацом 5
частини 1 статті 6 Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» не є
платником плати (податку) за землю,
звільняється від плати (податку) за
землю лише за земельні ділянки, які
використовуються ним для провадження
підприємницької діяльності.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, земельна ділянка
за адресою: АДРЕСА_1, використовується
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
для провадження підприємницької
діяльності.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про
неправомірність податкового
повідомлення-рішення від 20 листопада
2009 року № 1/0 та наявність підстав
для його скасування.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ДПІ у Київському районі м.
Харкова підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Харківського
окружного адміністративного суду від 04
лютого 2010 року та ухвала Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 вересня 2010 року підлягають
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Київському районі міста
Харкова залишити без задоволення, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 04 лютого 2010
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
_____________________ Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна