Справа № 826/1037/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2014 року № 826/1037/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Державного агентства
земельних ресурсів України до
Управління державної служби
Головдержслужби в Дніпропетровській
області про визнання незаконним та
скасування рішення, визнання
Державне агентство земельних ресурсів
України (далі по тексту - позивач)
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
Управління державної служби
Головдержслужби в Дніпропетровській
області (далі по тексту - відповідач) в
якому просить суд:
- визнати незаконними дії Управління
державної служби Головдержслужби у
Дніпропетровській області щодо
складання довідки про результати
проведення позапланової перевірки
дотримання вимог чинного
законодавства про державну службу,
фактів викладених у зверненні
громадянки ОСОБА_1 та у заяві
громадянина ОСОБА_2 в Відділі
Дерземагентства у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області в частині
питання незаконного призначення
ОСОБА_3 на посаду начальника Відділу
Держземагентства у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області та щодо направлення довідки до
Держземагентства України листом від 30
грудня 2013 року № 873/ТО0420-13;
- визнати незаконними та скасувати
рішення щодо реалізації матеріалів
перевірки.

Позивач не погоджується із висновками,
викладеними у Довідці щодо
незаконності переведення на посаду
начальника Відділу Держземагентства у
м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області ОСОБА_3

Представник відповідача у судове
засідання 27 лютого 2014 року не з'явився,
заперечень проти позову не надав, хоча
про дату, час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином.

Керуючись приписами частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.

За результатом позапланової перевірки
дотримання вимог чинного
законодавства про державну службу,
фактів викладених у зверненні
громадянки ОСОБА_1 та у заяві
громадянина ОСОБА_2 в Відділі
Держземагенства у місті
Дніпроджержинську Дніпропетровської
області, Управлінням державної служби
Головдержслужби в Дніпропетровській
області складено Довідку від 30 грудня
2013 року.

Як висновок проведеної перевірки
встановлено наступне:

- невживання в повній мірі працівниками
відділу Держземагентсва заходів щодо
забезпечення реалізації вимог Законів
України «Про державну службу», «Про
засади запобігання та протидії
корупції» та інших нормативно-правових
актів з питань державної служби,
причиною чого є неповнота контролю за
практичною реалізацією організаційних
заходів стосовно реалізації
нормативно-правових актів питань
державної служби; поверхневий підхід
до аналізу викритих та
задокументованих фактів й механізмів
скоєння правопорушень;

- недостатній рівень відповідальності
окремих посадових осіб Відділу
Держземагенства на яких покладено
обов'язки щодо здійснення заходів із
організації роботи з дотримання вимог
законодавства про державну службу.

Матеріали справи свідчать, що
вищезазначена довідка направлена
голові Державного агентства земельних
ресурсів України разом із листом від 30
грудня 2013 року № 873/ТО0420-13
для надання доручення відповідним
структурним підрозділам Державного
агентства земельних ресурсів України
про усунення порушень чинного
законодавства, вжиття заходів щодо
виконання рекомендацій та виправлення
недоліків зазначених у довідці.

Зі змісту позовної заяви та наданих
пояснень у судовому засіданні 27 лютого
2014 року вбачається, що позивач не
погоджується із висновками,
викладеними у Довідці щодо
незаконності переведення на посаду
начальника Відділу Держземагентства у
м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області ОСОБА_3

При цьому, обґрунтовуючи позовні
вимоги зазначає, що довідка, складена
за результатами перевірки Відділу
Держземагентства у м Дніпродзержинськ
Дніпропетровської області, направлена
до Держземагентства України. На думку
скаржника, такі дії відповідача
позбавляють позивача права оскаржити
дії осіб щодо складання довідки
зазначеного змісту у спосіб,
визначений Порядком, оскільки останній
не є об'єктом контролю.

Порядок проведення Головдержслужбою
перевірок, затверджений наказом
Головного управління державної служби
України від 29 квітня 2011 року № 116, який
відповідно розроблений відповідно до
статті 7 Закону України "Про державну
службу" (далі - Закон) та підпункту 19
пункту 4 Положення про Головне
управління державної служби України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2007 N 1180,
визначає завдання і порядок проведення
Головдержслужбою та територіальними
органами Головдержслужби (далі -
територіальні органи) планових та
позапланових перевірок додержання
вимог Закону, антикорупційного
законодавства та інших
нормативно-правових актів з питань
державної служби (далі по тексту -
Порядок № 116)

Пунктами 1.3.- 1.5. цього Порядку
визначено, що предметом перевірок є
нормативно-правові, розпорядчі, інші
документи (постанови, рішення,
розпорядження, накази, положення,
порядки, стандарти, інструкції,
вказівки, інструктивні листи тощо), що
охоплюють діяльність органів
державної влади щодо створення
правових, організаційних та соціальних
умов реалізації громадянами України
права на державну службу, а також із
питань організації дотримання вимог
антикорупційного законодавства.

Об'єктами контролю є органи державної
влади.

Суб'єктами контролю є посадові особи
Головдержслужби (територіального
органу), особи, залучені
Головдержслужбою (територіальним
органом) відповідно до покладених на
них завдань до проведення перевірки як
спеціалісти або експерти з інших
установ та організацій, у тому числі
контролюючих, податкових, митних чи
правоохоронних органів (за їх згодою).

Відповідно до пункту 1.6. Порядку № 116
Головдержслужба (територіальний орган)
здійснює планові та позапланові
перевірки. Позаплановою перевіркою
вважається перевірка, яка не
передбачена у стратегічному плані
діяльності Головдержслужби (плані
проведення перевірок територіальним
органом) та проводиться за окремим
рішенням Начальника Головдержслужби
(начальника територіального органу)
або його заступника, відповідального
за здійснення контролю за додержанням
вимог Закону, антикорупційного
законодавства та інших
нормативно-правових актів з питань
державної служби.

Пункти 3.5-3.7. Порядку № 116 встановлюють,
що позапланова виїзна перевірка
проводиться за окремим рішенням
Начальника Головдержслужби
(начальника територіального органу) на
підставі наказу Головдержслужби
(територіального органу) за період, що
підлягає перевірці, та з окремих
питань.

Перевірка здійснюється робочою групою,
до складу якої можуть входити: посадові
особи центрального апарату
Головдержслужби; посадові особи
територіальних органів
Головдержслужби; у разі потреби до
складу робочої групи можуть бути
залучені вчені, спеціалісти
центральних і місцевих органів
виконавчої влади, державних
підприємств, установ та організацій (за
погодженням з їх керівниками) для
розгляду питань, що належать до їх
компетенції.

Для проведення виїзної перевірки
видається доручення на право
проведення цієї перевірки (далі -
доручення), яке підписується
Начальником Головдержслужби
(начальником територіального органу)
та скріплюється печаткою.

З аналізу вищезазначеного вбачається,
що позапланова перевірки проводиться
на підставі спеціального рішення
Начальника Головдержслужби, із
одночасним визначенням складу робочої
групи та виданням доручень на
проведення відповідної перевірки.

Судом встановлено, що перевірку
призначено за дорученням заступника
голови Нацдержслужби України від 23
грудня 2013 року № П-1064, проведено
відповідною робочою групою.

Суд зазначає, що позивач у судовому
засіданні та у позовній заяви не
порушує питання щодо неправомірності
призначення та/або проведення
перевірки, оскільки позивач не
погоджується саме із висновками, що
викладені у довідці, зокрема, щодо
незаконності переведення на посаду
начальника Відділу Держземагентства у
м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області ОСОБА_3

Відповідно до розділу VII Порядку № 116 за
результатами виїзної перевірки
складається довідка, яка підписується
всіма членами робочої групи.

Довідка про перевірку опрацьовується
посадовими особами Головдержслужби
протягом п'яти робочих днів після
закінчення строку перевірки. Вона має
розкривати визначені програмою
перевірки питання, містити перелік
усіх без винятку встановлених фактів
порушень вимог Закону,
антикорупційного законодавства та
інших нормативно-правових актів з
питань державної служби, прізвища та
посади конкретних осіб, відповідальних
за скоєння порушення, висновки та
пропозиції.

Довідка про перевірку складається у
двох примірниках.

Знімати копії з довідки про перевірку
до прийняття рішення про реалізацію
матеріалів перевірки Начальником
Головдержслужби (начальником
територіального органу) забороняється.

Довідка за результатами перевірки
підписується усіма членами робочої
групи

З вищезазначеного вбачається, що
результат проведення планової або
позапланової перевірки оформлюються
довідкою, у двох примирниках, яка
підписується усіма члена робочої групи
із зазначенням у неї результатів
проведеної перевірки.

Як встановлено судом та не
спростовується представником позивача
за результатом проведеної перевірки
відповідачем складено довідку про
результати проведення позапланової
перевірки у двох примірниках, які
підписані усіма членами робочої групи.

За таких обставин, дослідивши
матеріали адміністративної справи,
судом встановлено, що довідка
оформлена у відповідності до розділу VII
Порядку № 116, порушень щодо її
складання та оформлення судом не
встановлено.

Крім цього, що відповідно до пункту 7.11.
Порядку 116 зауваження до довідки про
перевірку можуть надаватися об'єктом
контролю протягом одного робочого дня
з дати отримання примірника довідки
про перевірку. Ці зауваження протягом
одного робочого дня надсилаються
Головдержслужбі (територіальному
органу).

Відповідно до пункту 1.4. Порядку №
116 об'єктами контролю є органи
державної влади. Тому, враховуючи, що
позивач має статус центрального органу
виконавчої влади має право на подання
зауважень на довідку, складену за
результатом перевірки.

Суд звертає увагу, що матеріали справи
не містять доказів направлення
позивачем зауважень до довідки.

Мотивуючи необхідність відмовити у
задоволенні позовних вимог в частині
оскарження дій щодо складання довідки,
суд враховує наступне.

Справа в адміністративному суді може
бути порушена за наявності між
сторонами публічно-правового спору,
оскільки в розумінні статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують,
змінюють або припиняють права та
обов'язки у сфері публічно-правових
відносин, вчинених ними при здійсненні
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод (стаття 2,
пункт 1 частини 1 статті 17 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Із наведених норм випливає, що позивач
на власний розсуд визначає, чи порушені
його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Проте ці рішення, дія або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

Таким чином, висновки перевіряючих,
викладені в довідці, не породжують та
не змінюють права та обов'язки
позивача, а тому вимоги про визнання
таких висновків неправомірними не
підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Позивачем зазначалось, що в даному
провадженні не оскаржується
безпосередньо сама Довідка про
результат перевірки, а оскаржуються
висновки, що викладені в спірній
Довідці та дії посадових осіб по її
складанню.

Проте, такі висновки не узгоджуються з
доводами позивача, оскільки останній
не вказує на протиправність активної
поведінки відповідача, а вказує лише на
помилковість його висновків,
викладених в Довідці.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 12 березня 2013 року у
справі № К/9991/78912/12 (реєстраційний номер
рішення у ЄДРСР 30328930).

Питання про закриття провадження у
справі вирішувалось Окружним
адміністративним судом міста Києва та
зазначається наступне.

Відповідно до частини другої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Зазначений принцип полягає у захисті
порушеного права від порушення, що вже
відбулося, тобто в наявності
матеріально - правового інтересу
позивача відносно дій (бездіяльності)
суб'єкта владних повноважень.

Виключення з такої передумови для
оскарження рішень (дій, бездіяльності),
як наявність порушеного права, нормами
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачена для справ щодо
оскарження нормативно - правових актів,
які можуть оскаржувати ті особи, щодо
яких можливе застосування акту.

Однією з Конституційних засад
судочинства є поширення юрисдикції
судів на всі правовідносини, що
виникають у державі, згідно з частиною
другою статті 124 Конституції України.

На підставі викладеного, суд доходить
висновків, що у випадку оскарження
позивачем рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень, які не
порушують прав або охоронюваних
Законом інтересів позивача, або не
підлягають судовому оскарженню
взагалі, суд повинен відмовити у
задоволенні позову.

Закриття провадження судом вбачається
можливим тільки у випадку відсутності
владних повноважень відповідача, або у
випадку прямого визначення Законом
іншої юрисдикції заявлених вимог.

Оскільки іншого порядку оскарження дій
Головдержслужба щодо складання
довідок про результати перевірок
чинним законодавством не встановлено,
суд доходить висновків про відсутність
підстав для закриття провадження у
справі.

Відтак, позовна вимога про визнання
протиправними дії Управління
державної служби Головдержслужби у
Дніпропетровській області щодо
складання довідки про результати
проведення позапланової перевірки
дотримання вимог чинного
законодавства про державну службу,
фактів викладених у зверненні
громадянки ОСОБА_1 та у заяві
громадянина ОСОБА_2 в Відділі
Дерземагентства у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області в частині
питання незаконного призначення
ОСОБА_3 на посаду начальника Відділу
Держземагентства у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області та щодо направлення довідки до
Держземагентства України листом від
30 грудня 2013 року № 873/ТО0420-13
не підлягає задоволенню.

При цьому, вимога про визнання
незаконним та скасування рішення про
реалізацію матеріалів перевірки є
передчасною та не підлягає
задоволенню, оскільки представником
позивача у судовому засіданні
зазначено, що інформація про прийняття
або неприйняття рішення про реалізацію
матеріалів перевірки відсутня
(матеріали справи також не містять
доказів прийняття рішення про
реалізацію матеріалів перевірки).

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, позивачем не доведена
правомірність та обґрунтованість
позовних вимог з урахуванням вимог
встановлених частиною другою статті 19
Конституції України та частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Державне агентство земельних
ресурсів України не підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного
позову Державного агентства земельних
ресурсів України відмовити у повному
обсязі.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник