Справа № 2а/2370/2970/2011
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Трофімова
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Черкаському
районі Черкаської області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 09 червня 2011
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гарант" до Державної
податкової інспекції у Черкаському
районі Черкаської області, третя особа:
Приватне підприємство
"Інтерагро-Форум" про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Гарант" звернувся до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у Черкаському районі
Черкаської області, третя особа:
Приватне підприємство
"Інтерагро-Форум", просив, з урахуванням
уточнених позовних вимог, визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 27 січня 2011
року № /0 на суму 249 167,00 грн. -
грошового зобов'язання за основним
платежем зі сплати податку на додану
вартість та 124 584,00 грн. - за штрафними
санкціями.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 09 червня 2011
року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Державна податкова
інспекція у Черкаському районі
Черкаської області Державної
податкової служби звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
винести нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Державною податковою інспекцією у
Черкаському районі Черкаської області
проведено невиїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гарант» щодо
підтвердження відомостей, отриманих
від особи, яка мала правові відносини з
платником податків ПП
«Інтерагро-Форум» за період з 01 жовтня
2009 року по 31 січня 2010 року.

За результатами перевірки
відповідачем складено Акт від 03
листопада 2011 року №300/23-010/21359403.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем ст. 3, ст. 4, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5. п.
7.4, п.п.7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», в
результаті чого занижено податок на
додану вартість за період з 01 жовтня 2009
року по 31 січня 2010 року на суму 271 667,00
грн., в т.ч.: за жовтень 2009 року на суму
56667,00 грн.; за листопад 2009 року на суму
50000 грн.; за грудень 2009 року на суму 125000,00
грн.; за січень 2011 року на суму 40000,00 грн.

Також встановлено, що господарські
операції за період з 01 жовтня 2009 року по
31 січня 2010 року стосовно придбання
товарів у ПП «Інтерагро-Форум» не
підтверджуються щодо врахування
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявності
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, що економічно необхідно
для здійснення господарських операцій.

На підставі встановлених порушень,
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0 від 10
листопада 2010 року, яким позивачу
визначено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 271
667,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції
у сумі 135 834,00 грн.

За результатами адміністративного
оскарження вказаного податкового
повідомлення-рішення від 27. січня 2011
року № /0, позивачу зменшено
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість та визначено суму
грошового зобов'язання за основним
платежем 249167,00 та за штрафними
(фінансовими) санкціями 124584,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим
податковим повідомленням-рішенням,
позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п. 1.7 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» від 03
квітня 1997 року № 168/97-ВР, податковий
кредит як сума, на яку платник податку
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду, виникає
у межах господарських операцій, що є
об'єктом оподаткування ПДВ.

В силу п.п. 3.1.1 п.3.1 ст.3 вищевказаного
Закону, об'єктом оподаткування є
операції платників податку з поставки
товарів та послуг, місце поставки яких
знаходиться на митній території
України.

Пунктом 1.4 ст.1 Закону України «Про
податок на додану вартість» визначено,
що поставка товарів - будь-які операції,
що здійснюються згідно з договорами
купівлі-продажу, міни, поставки та
іншими цивільно-правовими договорами,
які передбачають передачу прав
власності на такі товари за
компенсацію незалежно від строків її
надання, а також операції з безоплатної
поставки товарів (результатів робіт) та
операції з передачі майна орендодавцем
(лізингодавцем) на баланс орендаря
(лізингоотримувача) згідно з
договорами фінансової оренди (лізингу)
або поставки майна згідно з будь-якими
іншими договорами, умови яких
передбачають відстрочення оплати та
передачу права власності на таке майно
не пізніше дати останнього платежу.

Відповідно до ч.1 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від 21
грудня 2000 року № 2181-III, податкове
зобов'язання - це зобов'язання платника
податків сплатити до бюджетів або
державних цільових фондів відповідну
суму коштів у порядку та у строки,
визначені цим Законом або іншими
законами України.

Згідно п. 1.3. ст. 1 вищевказаного Закону,
податковий борг (недоїмка) - це
податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Підпунктом 17.1.3 ст. 17 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
передбачено, що у разі коли
контролюючий орган самостійно
донараховує суму податкового
зобов'язання платника податків за
підставами, викладеними у підпункті "б"
підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього
Закону, такий платник податків
зобов'язаний сплатити штраф у розмірі
десяти відсотків від суми недоплати
(заниження суми податкового
зобов'язання) за кожний з податкових
періодів, установлених для такого
податку, збору (обов'язкового платежу),
починаючи з податкового періоду, на
який припадає така недоплата, та
закінчуючи податковим періодом, на
який припадає отримання таким
платником податків податкового
повідомлення від контролюючого органу,
але не більше п'ятдесяти відсотків
такої суми та не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян сукупно за весь строк
недоплати, незалежно від кількості
податкових періодів, що минули.

В силу п.п. 7.2.3. п. 7.2 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
податкова накладна складається у
момент виникнення податкових
зобов'язань.

Податкова декларація з додатками є
документом, що підтверджує факт
виникнення податкового зобов'язання, а
отже правомірність та законність
видачі податкових накладних.

Згідно п.п. 7.4.1 п.7.4 ст.7 вищевказаного
Закону, податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Крім того, із системного аналізу п.п.7.4.5
п.7.4 ст.7 та п.п.7.5.1 п.7.5 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» слідує, що право платника ПДВ
на збільшення податкового кредиту має
бути реалізовано не пізніше від
звітного податкового періоду
отримання платником ПДВ від свого
контрагента відповідної належно
складеної податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ «Гарант» та ТОВ «Разек А5 Україна»
укладено договори на виконання робіт з
реконструкції від 26 жовтня 2009 року № 1-к
та від 26 жовтня 2009 року № 2-б.

Для проведення товарних операцій з
купівлі-продажу будівельних
матеріалів для реконструкції даху та
покрівлі на складах, що належать ТОВ
«Разек А5 Україна», між позивачем та ПП
«Інтерагро-Форум» укладено наступні
правочини: договір від 27 листопада 2009
року купівлі-продажу бетону М-300 у
кількості 461, 53 м.куб.; договір від 01
грудня 2009 року купівлі-продажу
бікроеласту ЕПП у кількості 9804 м. кв.;
договір від 04 грудня 2009 року
купівлі-продажу бетону у кількості
646,15м.куб.; договір від 26 грудня 2009 року
купівлі-продажу бетону у кількості 276,92
м.куб.; договір від 26 січня 2010 року
купівлі-продажу арматури АІІІ д. 12-14.

Так, продаж бетону М-300 ПП
«Інтерагро-Форум» підтверджується
виданою накладною від 27 листопада 2009
року та товарно-транспортними
накладними № 148550 від 25 листопада 2009
року на 81.2 м3 бетону, № 148550/1 від 25
листопада 2009 року на 90 м3 бетону, № 513397 25
листопада 2009 року на 60 м3 бетону, № 513394
від 19 листопада 2009 року на 96 м3 бетону, №
513396 від 19 листопада 2009 року на 60 м3
бетону. Бетон отриманий за довіреністю
№ 063987 від 27 листопада 2009 року.

На підтвердження продажу бікроеласту
ЕПП в кількості 9804 м2 видана накладна
від 01 грудня2009 року, яка супроводжена
товарно-транспортною накладною № 513397.
ТОВ «Гарант» на отримання бікроеласту
ЕПП видана довіреність від 01 грудня 2009
року № 063988.

Продаж бетону в кількості 646,15 м3
підтверджується накладною від 04 грудня
2009 року, а перевезення було здійснено
транспортом ТОВ «Гарант», що у свою
чергу підтверджується
товарно-транспортними накладними №
549979, 549978, 549977 від 07 грудня 2009 року; №
549976, 513400, 513399 від 04 грудня 2009 року та №
550000, № 550000/1, 549999 від 01 грудня 2009 року.

Крім того, продаж бетону у кількості
276,92 м3 супроводжено виданою накладною
від 26 грудня 2009 року та
товарно-транспортними накладними №
513398/1, 513398 від 28 грудня 2009 року. На
отримання бетону ТОВ «Гарант» видана
довіреність від 26 грудня 2009 року № 062992.

Продаж арматури АІІІ д. 12-14 здійснено за
накладною від 26 січня 2010 року та
супроводжений товарно-транспортною
накладною від 26 січня 2010 року № 549998.

Також, залученою у справу третьою
особою - директором ПП
«Інтерагро-Форум» Долбньовим О.М.
надано письмові пояснення по суті
позову. Зокрема, зазначив, що виконання
проведених товарних операцій з
купівлі-продажу будівельних
матеріалів для реконструкції даху та
покрівлі на складах, що належить ТОВ
«Разек А5 Україна», підтверджується
належним чином оформленими первинними
документами (видатковими накладними,
довідкою про вартість виконаних
підрядних робіт, товарно-транспортними
накладними та актами приймання
виконання підрядних робіт).

Крім того, в матеріалах справи
містяться ліцензії від 30 січня 2009 року
серія (АВ №458296) та від 25 листопада 2008
року (серія АВ №445167) на право ПП
«Інтерагро-Форум» та ТОВ «Гарант»
зайняття господарською діяльністю,
пов'язаною із створенням об'єктів
архітектури.

Також, в матеріалах справи наявні акти
виконаних робіт за період з листопада
2009 року по січень 2010 року, які оформлені
відповідно до вимог чинного
законодавства, та які підтверджують, що
ТОВ «Разек А5 Україна» є замовником, а
ТОВ «Гарант» - генпідрядником.

Вказані акти приймання виконаних
підрядних робіт підписані особами, які
за даними Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, на час укладання цих угод
могли вчиняти юридично значимі дії без
наявності довіреності, так як
значились керівниками названих
суб'єктів господарювання.

Таким чином, вищенаведені акти
виконаних робіт спростовують доводи
відповідача щодо нікчемності
правочинів, укладених між ТОВ «Гарант»
та ПП «Інтерагро-Форум», оскільки
докази нікчемності здійснених
операцій в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, доказів несумісності даних
в досліджених накладних щодо товарів
(робіт, послуг) з фактичною
господарською діяльністю позивача чи
його контрагентів, зважаючи на обсяги
як їх придбання у ПП «Інтерагро-Форум»
так і їх реалізації ТОВ «Разек А5
Україна», відповідачем не подано.

Враховуючи те, що здійснення поставки
товарів підтверджується належним
чином оформленими первинними
документами, колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції
про спрямованість укладених договорів
на настання реальних наслідків,
оскільки результати їх здійснення
відображені у податковій звітності
позивача як з метою придбання, так і з
метою реалізації товарів (робіт,
послуг).

Крім того, доказів неправомірності
сформованого податкового кредиту ТОВ
«Разек А5 Україна» у операціях з ТОВ
«Гарант», попередньо отриманих від ПП
«Інтерагро-Форум», на час розгляду
справи відсутні.

Оскільки позивачем надано всі
необхідні первинні документи на
підтвердження реальності здійснення
господарських операцій, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції про те, що податкове
повідомлення-рішення від 27 січня 2011
року № /0, прийняте Державною
податковою інспекцією у Черкаському
районі Черкаської області виключно з
огляду на припущення нереальності
операцій, є неправомірним.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог та скасування
податкового повідомлення-рішення від 27
січня 2011 року № /0.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Черкаському
районі Черкаської області Державної
податкової служби - залишити без
задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 09 червня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлено 05.02.2014
року.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.