Справа № 641/984/14-а
Суддя: Курганникова О. А.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд
Провадження № 2-а/641/35/2014
Справа №641/984/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2014 року

Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого судді -

Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання
-
Войтікової А.М.

позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
ОСОБА_1 до Інспектора ДПС взводу №2 РДПС
ДАІ ГУМВСУ в Харківській області
старшого сержанта Коваленко
Олександра Миколайовича про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення,

встановив:

До суду надійшов адміністративний
ОСОБА_1 до Інспектора ДПС взводу №2 РДПС
ДАІ ГУМВСУ в Харківській області
старшого сержанта Коваленко
Олександра Миколайовича про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення, в
якому він просить постанову по справі
про адміністративне правопорушення
від 27.01.2014 року, серія ПС1 № 346335 про
накладення на нього адміністративного
стягнення по ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425
грн. визнати протиправною та скасувати.

Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги тим, що постановою серії ПС1 №
346335 від 27.01.2014 року його було притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в
розмірі 425 грн., вважає, що вказана
постанова не відповідає дійсності,
оскільки 27 січня 2014 року близько 17.40
год. він керував автомобілем «Шевроле
авео» державний номер НОМЕР_1 по вул..
Кірова в м. Харкові був зупинений
інспектором ДПС Коваленко О.М. Після
зупинки інспектор повідомив, що він
порушив п. 11.9 ПДР України, а саме
здійснював рух по трамвайній колії
зустрічного напрямку. Однак, насправді,
позивач рухаючись в потоці машин
виїхав однією віссю автомобіля на
трамвайній колії, у зв'язку з об'їздом
заледенілою часткою дорозі, щоб
уникнути аварійну ситуацію. Позивач не
визнає свою провину у скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв'язку
з тим, що не порушував ПДР України.

В судове засідання позивач з'явився,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, та додатково пояснив, що він
надавав ті самі пояснення одразу ж
після зупинення. В самій постанові не
враховані характер вчиненого
правопорушення, особа порушника,
ступінь вини, майновий стан та інші
істотні обставини для визначення
призначеного штрафу.

Представник ДПС взводу №2 РДПС ДАІ
ГУМВСУ в Харківській області в судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши надані суду письмові
матеріали, оцінивши зібрані докази у їх
сукупності, приходить до наступного.

Постановою серії ПС1 № 346335 від 27.01.2014
року ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 425 грн.,
передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП (а. с. 4)

Відповідно до ст. ст. 251, 252 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення доказами в справі про
адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

При накладенні адміністративного
стягнення та винесенні оскаржуваної
постанови не враховано характеру
вчиненого правопорушення, особи
порушника, ступеня та характеру його
вини, майнового стану порушника,
обставин, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чим грубо порушено
вимоги ст. 33 КУпАП.

Разом з тим, посадовою особою при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення за даним фактом,
обставини справи з'ясовано не всебічно
та неповно, на порушення вимог ст.ст. 33,
280 КУпАП, та з порушенням принципів
обґрунтованості та розсудливості,
обов'язкових до застосування у
рішеннях посадових осіб, в тому числі і
при прийнятті актів індивідуальної дії
про накладення адміністративних
стягнень у відповідності до ч. 3 ст.2 КАС
України.

Відповідно до ст. 71 КАСУ в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Зазначені правові норми покладають на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи наведене вище, зокрема, що
постанова у справі про адміністративне
правопорушення не є доказом в
розумінні ст.. 251 КУпАП, а саме лише
протокол про адміністративне
правопорушенням є недостатнім доказом
обґрунтованості даної постанови, а
відповідач під час судового розгляду
справи не довів правомірність свого
рішення, тому оскаржена постанова по
справі про адміністративне
правопорушення є неправомірною.

Судом враховується і той факт, що
ОСОБА_1 не визнав факту вчинення
адміністративного правопорушення, про
що зазначив в протоколі про
адміністративне правопорушення, і під
час судового розгляду справи надав
послідовні та обґрунтовані пояснення.

Разом з тим, не підлягають задоволенню
вимоги позивача про закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
оскільки відсутні підстави для цього,
передбачені ст. 247 КУпАП.

Таким чином, оцінивши зібрані
докази у їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги заявлені
законно, а тому підлягають частковому
задоволенню.

На підставі викладеного керуючись
ст.ст. 71, 158, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.ст. 33,251, 252 , 280, 287, 288, 289, 293
КУпАП, суд -

постановив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Скасувати постанову серії ПС1 № 346335 від
27.01.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя - О. А. Курганникова