Справа № 212/3992/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року м. Київ
К/9991/48555/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Ленінського районного суду м.Вінниці
від 05 березня 2012 року та ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 13 червня 2012
року у справі №212/3982/2012 за позовом
ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Вінницької міської ради, третя особа -
Житлова комісія при Головному
управлінні МНС України у Вінницькій
області, про скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Виконавчого комітету
Вінницької міської ради, третя особа -
Житлова комісія при Головному
управлінні МНС України у Вінницькій
області, про скасування рішення від
13.09.2007 №2114 «Про відмову у затвердженні
рішення Житлової комісії ГУ МНС
України у Вінницькій області» та
зобов'язання поновити його разом із
сім'єю у списках загальної черги.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
оскаржуване рішення порушує його права
та законні інтереси.

Ухвалою Ленінського районного суду
м.Вінниці від 05 березня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 13 червня 2012 року, позов залишено без
розгляду.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
процесуального права, просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Залишаючи позов без розгляду, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що позивач, звернувшись
у березні 2012 року до суду із даним
адміністративним позовом, в якому
просить скасувати рішення суб'єкта
владних повноважень, яке було прийнято
21.05.2007, пропустив встановлений статтею
99 Кодексу адміністративного
судочинства України строк звернення до
суду без обґрунтування поважності
причин пропуску такого строку.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується з
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Положеннями частини третьої статті 3
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, строк звернення до суду - це
період часу, в межах якого особа може
звернутися до адміністративного суду з
позовною вимогою про захист своїх прав,
свобод та інтересів.

Дотримання строку звернення до суду є
однією із умов для реалізації права на
позов у публічно-правових відносинах,
яка дисциплінує учасників цих відносин
у випадку, якщо вони стали спірними,
сприяє стабільності діяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
виконання своїх функцій. Відсутність
цієї умови приводила б до постійного
збереження стану невизначеності у
публічно-правових відносинах.

Адміністративний позов поданий до суду
02.03.2012. Як вказує позивач, про наявність
рішення Виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 13.09.2007 №2114
«Про відмову у затвердженні рішення
Житлової комісії ГУ МНС України у
Вінницькій області» йому стало відомо
08.08.2011 з листа начальника відділу з
обліку та розподілу житла №Я-01-8046/01-26.

Отже, позов подано з пропуском
шестимісячного строку, встановленого
статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України.

З урахуванням викладеного, зважаючи на
недоведеність з боку позивача
поважності причин пропуску ним строку
звернення до суду, встановленого
частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо наявності підстав для залишення
позовної заяви без розгляду на
підставі статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують, порушень норм
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень судами не
допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
ухвалу Ленінського районного суду м.
Вінниці від 05 березня 2012 року та ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 13 червня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: