Справа № 490/12169/13-а
Суддя: Алєйніков В. О.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Центральний районний суд м.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2014

Центральний районний суд міста
Миколаєва

У складі: головуючого - судді
Алєйнікова В.О.

при секретарі
Запалух А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Миколаєві
адміністративну справу за позовом

позивача
ОСОБА_1 ,

до

відповідача
Адміністрація Центрального
району Виконавчого комітету
Миколаївської міської ради,

суть позову
про оспорювання розпорядження №
392-р від 8 липня 2011 року, -

В С Т А Н О В И В
:

9 січня 2013 року ОСОБА_1 оскаржила у суді
розпорядження Адміністрації
Центрального району Миколаївської
МІСЬКОЇ ради № 392-р від 8 липня 2011 року
«Про готовність до експлуатації
квартири АДРЕСА_1, гр.. ОСОБА_3» та дії по
видачі цього розпорядження.

У позові, що був уточнений та
підтриманий представником позивача
під час судового розгляду справи
зазначала, що внаслідок видання цього
розпорядження були узаконені дії
ОСОБА_3 щодо самовільного
переобладнання квартири АДРЕСА_1

Разом із цим, під час цього
переобладнання був знищений
звукопоглинаючий шар між етажного
перекриття, через що були погіршені
умови проживання мешканців квартири
нижчого поверху, зокрема - позивачки.

До того ж, як на думку представника
позивача, вказане розпорядження було
видане всупереч встановленого законом
порядку - без видачі висновків
компетентних органів та відповідних
погоджень.

Спираючись про таке, представник
позивача наполягав на задоволенні
позову.

Представник відповідача під час
судового розгляду справи вважала позов
таким, що не підлягає задоволенню, а
оскаржуване розпорядження - законним
та обґрунтованим.

Зазначена позивачкою третя особа
ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась,
про час та місце розгляду справи
сповіщалась належним чином, про
причини неявки суд не повідомила.

Зважаючи про те, що у справі є наявними
достатні докази про права та обов'язки
сторін, та немає необхідності в
особистих поясненнях цієї особи для
прийняття рішення по суті справи, суд
ухвалив про розгляд справи за її
відсутності.

Судом встановлено таке.

І……Матеріалами справи встановлено, та
сторони не заперечують того, що будинок
АДРЕСА_1 належить Миколаївській
міській громаді та перебуває у віденні
Миколаївської міської ради.

Балансоутримувачем цього будинку є ТОВ
«Соборне-1»

ОСОБА_1 користується квартирою 2 цього
будинку, поверхом вище розташована
квартира 5, яка станом на 8 липня 2011 року
належала на праві власності ОСОБА_3

ІІ……З залученої до матеріалів справи
копії довідки № 481, виданої 17 березня 2013
року Миколаївським міжміським бюро
технічної інвентаризації, вбачається,
що станом на 3 березня 2011 року квартира
АДРЕСА_1 була переобладнана, до неї була
самовільно приєднана частина коридору
загального користування.

З тієї ж довідки вбачається, що
внаслідок переобладнання квартира
стала трикімнатною, загальною площею
70,7 м2, житловою площею 50,8 м2.

ІІІ…..З залученої до матеріалів справи
копії заяви ОСОБА_3 вбачається, що 17
травня 2011 року ОСОБА_3 звернулась до
відповідача із заявою про визнання
квартири після описаного вище
перепланування готовою до
експлуатації.

Отримавши цю заяву, 8 липня 2011 року
відповідач прийняв розпорядження №
392-р від 8 липня 2011 року «Про готовність
до експлуатації квартири АДРЕСА_1 гр..
ОСОБА_3», у якому зазначив:

«Розглянувши звернення гр.. ОСОБА_3 про
готовність до експлуатації квартири
АДРЕСА_1 враховуючи погодження
відповідних установ, керуючись п. 4.9.11
Положення про адміністрацію району
виконкому Миколаївської міської ради,
затвердженого рішенням Миколаївської
міської ради від 21.04.2011 АДРЕСА_1/3:

1. Визнати готовою до експлуатації
квартиру АДРЕСА_1 після внутрішнього
перепланування та приєднання частини
коридору загального користування
площею 3,80 кв.м.

Рахувати квартиру АДРЕСА_1
трикімнатною, загальною площею 70,70
кв.м.., житловою площею 50,80 кв.м. АДРЕСА_1
на ім'я ОСОБА_3.

2. Дане розпорядження
зареєструвати у комунальному
підприємстві Миколаївського
міжміського бюро технічної
інвентаризації»

VІ……З залученої до матеріалів справи
копії договору дарування від 29 серпня
2012 року /реєстровий № 2171/ вбачається, що
29 серпня 2012 року ОСОБА_3 подарувала цю
квартиру ОСОБА_4

V……Оцінюючи вказані фактичні
обставини, суд виходе з такого.

Відповідно до статті 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Кожна особа, яка
звернулася за судовим захистом,
розпоряджається своїми вимогами на
свій розсуд.

При цьому відповідно до статті 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
При цьому в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З цього випливає, що:

1. суд розглядає справи не інакше,
як в межах заявлених позовних вимог,
доводів та заперечень сторін,
викладених ними /сторонами/ під час
судового розгляду справи;

2. під час розгляду справ в межах
адміністративного судочинства суд має
встановити факт порушення прав особи в
сфері публічно-правових відносин, а
також протиправність дій суб'єкта
владних повноважень.

3. тягар доказування у справах про
адміністративне правопорушення
розподіляється таким чином:

- позивач має довести факт
порушення прав;

- відповідач має доводити
правомірність його рішень, дій чи
бездіяльності.

1. В цьому ж випадку про порушення її
прав внаслідок прийняття
оскаржуваного рішення ані позивачка у
її позову, ані представник позивача - у
судовому засіданні - незважаючи на
наполегливі роз'яснення суду про
необхідність такого - власне не
посилаються взагалі, обмежившись
загальною фразою про «негативні
правові наслідки».

Представник позивача у судовому
засіданні зазнав, що внаслідок
прийняття оскаржуваного розпорядження
узаконене самочинне будівництво, яке
/самочинне будівництво, але не само по
собі розпорядження/ порушує права
позивачки, адже внаслідок цього
будівництва був порушений
звукозахисний шар міжповерхового
перекриття.

1.1. Судом представнику позивача
роз'яснювалось право надати докази
такому, представник позивача формально
на таке погодився, але зрештою доказів
такого у вигляді висновку відповідної
експертизи суду не надав, клопотання
про таке не заявив.

Посилання представника позивача про
відомості технічного паспорту, аналіз
яких, на його думку, дає підстави для
висновку щодо стану технічних
конструкцій будівлі, не можуть бути
покладеними у підґрунтя судового
рішення, адже суд не наділений
компетенцію щодо такого аналізу
технічної документації.

Що ж стосується висновку по визначенню
технічного стану будівельних
конструкцій, то він, як свідчить його
текст, посилань про порушення не
містить взагалі, більше того, свідчить
про те, що жодні норми під час
переобладнання квартири не порушені.

Отже, факт порушення прав позивачки
внаслідок видання оскаржуваного
розпорядження позивачкою не доведений.

1.2. Більше того, за своїм змістом
оскаржуване розпорядження є нічим
іншим, як документом, що підтверджує
правомірність набуття права власності
ОСОБА_3 на новозбудоване майно.

Разом із цим, 29 серпня 2012 року - до
звернення позивачки із цим позовом -
набуте таким чином право власності
ОСОБА_3 було повністю реалізоване,
зокрема - вона подарувала набуте у
такий спосіб майно іншій особі, право
власності якої є підтверджене іншими
правовстановлюючими документами, що
були видані без участі відповідача.

За такого судом представникові
позивача роз'яснювалось його право
зазначити правове значення
оскаржуваного розпорядження після
вчинення вказаної угоди та
запропонувати шляхи захисту
порушеного права, але цим правом
представник позивача скористатись не
побажав.

За такого підстави вважати, що захист
прав позивача, про порушення яких
посилається її представник /з пояснень
представника позивача - ці права були
порушені власне внаслідок
перепланування квартири АДРЕСА_1/ є
можливим шляхом скасування
оскаржуваного розпорядження та -
взагалі засобами адміністративного
судочинства - в суду є відсутніми.

2. У своєму позові та під час розгляду
справи у суді представник позивача
посилався про те, що під час видання
оскаржуваного розпорядження
відповідачем був порушений
встановлений порядок для видачі такого
розпорядження.

Але й з такими твердженнями погодитись
неможливо за такого.

Відповідно до пункту 4.9.11 Положення про
адміністрацію Центрального району
Миколаївської міської ради,
затвердженого рішенням Миколаївської
міської ради АДРЕСА_1/3 від 21 квітня 2011
року до компетенції відповідача
входить: «Видання розпоряджень про
прийняття в експлуатацію
переобладнаних та перепланованих
квартир, що належать громадянинові на
праві приватної власності, жилих і
нежилих приміщень у жилих
багатоквартирних будинках
(гуртожитках), у тому числі виконаних
без отримання дозволу, на підставі
позитивних висновків відповідних
органів».

При цьому форма таких погоджень, про
порушення якої, власне, й зазначає
представник позивача, жодним
нормативно-правовим актом не
передбачена. За такого посилання
представника позивача про порушення
такої форми юридичного значення не
мають.

Отримані ж під час видання вказаного
розпорядження повідомлення
компетентних органів відповідають
практиці надання таких погоджень та за
своїм змістом погоджують відповідне
перепланування.

Наданий позивачкою лист Головного
Управління Державної служби з
надзвичайних ситуацій у Миколаївській
області № 69/1230/02 від 8 квітня 2013 року не
має відношення до справи, адже у йому
йдеться про відсутність погодження на
зміну конструкцій міжповерхового
покриття, хоча предметом справи та
оскаржуваного розпорядження є лише
перепланування квартири, погодження на
яке, як свідчить той самий лист, в
дійсності надавалось.

Що ж стосується міркувань представника
позивача про те, що зміна конструкції
міжповерхового покриття є частиною
перепланування квартири АДРЕСА_1, то ці
міркування, як встановлено вище, є
недоведеними.

Посилання позивачки та її представника
про те, що для прийняття оскаржуваного
розпорядження необхідно було отримати
згоду позивачки не можуть бути
покладеними у підґрунтя судового
рішення, адже та обставина, що
оскаржуване розпорядження впливало та
впливає на права позивачки є
недоведеною.

Отже, у задоволенні заявленого позову
слід відмовити.

При цьому суд вважає за необхідне
роз'яснити сторонам, що це рішення не
перешкоджає позивачці, за наявності до
того підстав, виконати роз'яснення суду
щодо обґрунтування факту порушення її
прав та вдруге звернутись до суду, в
залежності від змісту порушеного права
та способу його захисту, в порядку
адміністративного або цивільного
судочинства.

Керуючись ст. 9, 11, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В
:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Адміністрації Центрального району
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради про оспорювання
розпорядження № 392-р від 8 липня 2011 року
- відмовити. .

Постанова може бути оскарженою до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Центральний районний суд міста
Миколаєва протягом 10 днів.

СУДДЯ
=АЛЄЙНІКОВ В.О.=

Мотивоване рішення виготовлене10.02.2014