Справа № 826/948/14
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2014 року 11:08
№ 826/948/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Донця В.А., за
участю секретаря судового засідання
Суховій О.В., розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовомОСОБА_1доТериторіальної
державної інспекції з питань праці у
місті Києвіпровизнання недостовірною
та протиправною відповіді, скасування
акта, зобов'язання вчинити певні дії
ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом про: визнання недостовірною та
протиправною відповіді Територіальної
державної інспекції з питань праці у
місті Києві від 28.05.2013 №26/05-06/948 у
частині "02.08.2012 року під час проведення
перевірки Республіканського вищого
училища фізичної культури з питань,
викладених у Ваших зверненнях від
07.07.2012 до прокуратури Деснянського
району міста Києва, від 11.07.2012 до
прокуратури міста Києва, від 23.07.2012 до
ТДІзПП у місті Києві, прокуратури міста
Києва та Державної інспекції України з
питань праці, державним інспектором
праці Почапською Олександрою
Сергіївною не виявлено порушень
законодавства про працю відносно Вас з
боку адміністрації училища";
скасування як протиправного "Акта
перевірки за дотриманням
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" головного
державного інспектора праці
Почапської О.С. від 02.08.2012 №26-03-16/387 за
зверненням ОСОБА_1; зобов'язання
Територіальної державної інспекції з
питань праці у місті Києві надати
позивачу офіційну відповідь, включаючи
слова: "Шестиденний робочий тиждень
ОСОБА_1 у 2011-2012 навчальному році,
встановлений директором
Республіканського вищого училища
фізичної культури без погодження з
місцевою радою, не відповідає вимогам
частини третьої статті 52 Кодексу
законів про працю України".
Позов мотивований тим, що відповідачем
необґрунтовано надано відповідь на
заяву позивача від 20.05.2013 про
відсутність порушень законодавства
про працю відносно ОСОБА_1 з боку
Республіканського вищого училища
фізичної культури. На думку позивача,
відповідно до частини третьої статті 52
Кодексу законів про працю України (далі
- КЗпП України) погодження шестиденного
робочого тижня повинно обов'язково
погоджуватись з місцевою радою, тому
відповідач повинен був повідомити
позивача про порушення роботодавцем
вказаної норми, а саме - встановлення
ОСОБА_1 в 2011-2012 навчальних роках
директором Республіканського вищого
училища фізичної культури
шестиденного робочого тижня без
погодження з місцевою радою.
Під час судового розгляду
адміністративної справи позивач
просив задовольнити позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві.
Представник Територіальної державної
інспекції з питань праці у місті Києві
проти адміністративного позову
заперечила, зазначивши, що позивачу
була надана обґрунтована відповідь у
стислі терміни. На думку представника,
безпідставною є вимога про скасування
акта перевірки від 02.08.2012 №26-03-16/387,
позаяк акт складено відповідно до
"Положення про Державну інспекцію
України з питань праці", затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011
№386/2011 та "Положення про територіальну
державну інспекцію з питань праці в
місті Києві", затвердженого наказом
Державної інспекції з питань праці в
місті Києві від 15.11.2011 №11.
Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
письмові докази, судом встановлено
Територіальною державною інспекцією з
питань праці у місті Києві проведено
перевірку Республіканського вищого
училища фізичної культури за
дотриманням законодавства про працю та
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, про що
складено акт від 02.08.2012 №26-03-16/387.
Перевіркою встановлено, що відповідно
до частини четвертої статті 51 КЗпП
України ОСОБА_1 визначена скорочена
тривалість робочого часу, 37.5 годин на
тиждень. Згідно зі статтею 53 КЗпП
України тривалість роботи при
шестиденному робочому тижні не може
перевищувати 5 годин, напередодні
вихідних днів. Відповідно до графіку
роботи та пояснень в.о. директора
Республіканського вищого училища
фізичної культури тривалість роботи
ОСОБА_1 становить 6 годин, включаючи
перерву для відпочинку і харчування - 1
годину, яка не включається в робочий
Позивач звернувся до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
місті Києві з заявою від 20.05.2013 (вх. №1326
від 20.05.2013), в якій просив дати відповідь
на питання чи мало місце порушення
адміністрацією Республіканського
вищого училища фізичної культури
законодавства про працю відносно
Територіальна державна інспекція з
питань праці у місті Києві від 28.05.2013
№26/05-06/948 повідомила ОСОБА_1, що, 02.08.2012,
під час проведення перевірки
Республіканського вищого училища
фізичної культури з питань, викладених
у зверненнях від 07.07.2012 до прокуратури
Деснянського району міста Києва, від
11.07.2012 до прокуратури міста Києва, від
23.07.2012 до Територіальної державної
інспекції з питань праці у місті Києві,
прокуратури міста Києва та Державної
інспекції України з питань праці,
державним інспектором не виявлено
порушень законодавства про працю з
боку адміністрації училища. Як пояснив
позивач, вказаний лист ним отримано в
межах поштового обігу.
Вирішуючи спір, суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 15
Закону України "Про звернення громадян"
від 02.10.1996 №393/96-ВР органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань). Частиною
першою статті 20 цього Закону
встановлено, що звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.
За висновком суду, виходячи зі змісту
заяви ОСОБА_1 від 20.05.2013 та відповіді
Територіальної державної інспекції з
питань праці у місті Києві від 28.05.2013
№26/05-06/948 відповідачем надано повну
відповідь щодо відсутності поршень
законодавства про працю з боку
адміністрації Республіканського
вищого училища фізичної культури
відносно позивача згідно з поставленим
позивачем у запиті питанням. Крім того,
зміст вказаної відповіді відповідає
інформації, викладеній в акті від 02.08.2012
№26-03-16/387.
За таких обставин, необґрунтованою є
вимога позивача про визнання
протиправною відповіді від 28.05.2013
№26/05-06/948. При цьому, суд вважає
безпідставним посилання позивача на
постанову Окружного адміністративного
позовом ОСОБА_1 до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
місті Києві про визнання відповіді від
20.05.2013 №26/05-06/887 у частині "встановлення
роботодавцем шестиденного робочого
тижня без погодження з місцевою радою
не відповідає вимогам частини другої
статті 52 КЗпП України" недостовірною
інформацією, в задоволенні якого було
відмовлено. В зазначеній постанові
адміністративного суду встановлено, що
Територіальною державною інспекцією з
питань праці у місті Києві листом від
20.05.2013 №26/05-06/887 надано роз'яснення
ОСОБА_1, щодо встановлення роботодавцем
шестиденного робочого тижня без
погодження з місцевою радою не
відповідає вимогам частини другої
статті 52 КЗпП України.
Позивачем не надано та не зазначено про
існування доказів, які б свідчили про
встановлення відповідачем порушення
Республіканським вищим училищем
фізичної культури вимог частини
третьої статті 52 КЗпП України щодо
встановлення ОСОБА_1 у 2011-2012 навчальних
роках шестиденного робочого тижня без
погодження з місцевою радою. Як
пояснила представник відповідача, в
акті перевірки від 02.08.2012 №26-03-16/387 цього
зафіксовано не було.
Отже, відсутні підстави для
задоволення позовної вимоги про
зобов'язання відповідача надати
офіційну відповідь щодо встановлення
позивачу шестиденного робочого тижня
без погодження з місцевою радою.
Відповідно до "Положення про Державну
інспекцію України з питань праці",
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 №386/2011, Державна
інспекція України з питань праці
здійснює державний нагляд та контроль
за додержанням підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, виду діяльності,
господарювання, фізичними особами, які
використовують найману працю та працю
фізичних осіб, Радою міністрів
Автономної Республіки Крим, органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування законодавства про
працю з питань трудових відносин,
робочого часу та часу відпочинку,
нормування праці, оплати праці, надання
гарантій і компенсацій, пільг для
працівників, які поєднують роботу з
навчанням, дотримання трудової
дисципліни, умов праці жінок, молоді,
інвалідів, надання пільг і компенсацій
за важкі та шкідливі умови праці,
забезпечення спеціальним одягом і
спеціальним взуттям, засобами
індивідуального захисту, мийними та
знешкоджувальними засобами, молоком і
лікувально-профілактичним
харчуванням; проведення обов'язкових
медичних оглядів працівників певних
категорій; дотримання режимів праці та
інших норм законодавства (підпункт 1
Згідно з "Порядком проведення
перевірок посадовими особами
Державної інспекції України з питань
праці та її територіальних органів",
затвердженим наказом Міністерства
соціальної політики України від 02.07.2012
№390, зареєстрованим у Міністерстві
проведення перевірок мають посадові
особи Держпраці України та її
територіальних органів, які відповідно
до своїх посадових обов'язків мають
повноваження державного інспектора з
питань праці (пункт 2), за результатами
перевірки складається акт перевірки. У
разі виявлення порушень законодавства
про працю та загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
вносяться приписи про усунення
виявлених порушень, вживаються заходи
щодо притягнення до відповідальності
винних осіб згідно із вимогами чинного
законодавства (пункт 7).
З огляду на наведене суд вважає, що
інспектором Територіальної державної
інспекції з питань праці у місті Києві
акт від 02.08.2012 №26-03-16/387 складено
відповідно до вимог вказаних
нормативно-правових актів та на
підставі "Положення про територіальну
державну інспекцію з питань праці в
місті Києві", затвердженого наказом
Державної інспекції з питань праці в
місті Києві від 15.11.2011 №11.
Слід зазначити, що акт перевірки не є
рішенням у розумінні статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), позаяк не
встановлює для позивача обов'язкових
правил поведінки, не визначає прав,
обов'язків, а висновки посадової особи
відповідача, викладені в акті, є його
суб'єктивною думкою. В даному випадку,
акт перевірки, є підставою для
прийняття відповідного рішення у формі
припису відповідно до "Порядку
проведення перевірок посадовими
особами Державної інспекції України з
питань праці та її територіальних
органів".

З огляду на наведене, вимога позивача
про скасування акта перевірки
Державної інспекції з питань праці в
місті Києві від 02.08.2012 №26-03-16/387.

При цьому, суд не знайшов підстав для
закриття провадження у справі в
частині позовних вимог щодо скасування
акта перевірки на підставі статті 157
КАС України, оскільки з даною вимогою
позивач звернувся до Державної
інспекції з питань праці в місті Києві,
як до суб'єкта владних повноважень,
щодо виконання цим суб'єктом наданих
йому владних повноважень відповідно до
проаналізованих судом
нормативно-правових актів. Частиною
другою статті 124 Конституції України
встановлено, що юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі. Законами України
інший порядок судового провадження
щодо цього публічно-правового спору не
встановлено.

Водночас, суд вважає безпідставним
твердження представника відповідача
про відсутність повноважень у
Територіальної державної інспекції з
питань праці у місті Києві для
проведення перевірки дотримання
роботодавцем частини другої статті 52
КЗпП України в зв'язку з затвердженою
формою акта перевірки, оскільки такі
повноваження передбачені "Положенням
про Державну інспекцію України з
питань праці", "Порядком проведення
перевірок посадовими особами
Державної інспекції України з питань
праці та її територіальних органів".

Слід також зазначити про відсутність
правових підстав для закриття
провадження у справі на підставі
пункту 4 частини першої статті 157 КАС
України, за якою якщо є такі, що набрали
законної сили, постанова чи ухвала суду
з того самого спору і між тими самими
сторонами. Як убачається з матеріалів
справи, ухвалою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18.11.2013 №826/18034/13-а позивачу відмовлено у
відкритті провадження у справі щодо
позовних вимог визнання недостовірною
та протиправною відповіді
Територіальної державної інспекції з
питань праці у місті Києві від 28.05.2013
№26/05-06/948 у частині "02.08.2012 року під час
проведення перевірки
Республіканського вищого училища
фізичної культури з питань, викладених
у Ваших зверненнях від 07.07.2012 до
прокуратури Деснянського району міста
Києва, від 11.07.2012 до прокуратури міста
Києва, від 23.07.2012 до ТДІзПП у місті
Києві, прокуратури міста Києва та
Державної інспекції України з питань
праці, державним інспектором праці
Почапською Олександрою Сергіївною не
виявлено порушень законодавства про
працю відносно Вас з боку
адміністрації училища"; скасування як
протиправного "Акта перевірки за
дотриманням законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" головного
державного інспектора праці
Почапської О.С. від 02.08.2012 №26-03-16/387 за
зверненням ОСОБА_1 Станом на час
судового розгляду адміністративної
справи вказана ухвала суду законної
сили не набрала у зв'язку з її
оскарженням до апеляційної інстанції.
Сторони наполягали на судовому
розгляді справи. Водночас позивач
зазначив, що має намір відмовитись від
адміністративного позову в справі
№826/18034/13-а.

Щодо строків звернення до суду, то суд
дійшов висновку про поважність причин
пропущення позивачем шестимісячного
строку звернення до суду, оскільки
позивач з аналогічними вимогами
звертався до Окружного
адміністративного суду міста Києва в
листопаді 2013 року (адміністративна
справа №826/18034/13-а) та до Дніпровського
районного суду міста Києва
(адміністративна справа №755/29815/13-а).
Слід також взяти до уваги, що зі змісту
позовної заяви вбачається, що
підставою звернення до суду слугувала
постанова Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13.11.2013 №826/17240/13-а.

Враховуючи викладене, виходячи з меж
позовних вимог, суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог,
відтак у задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити.

Відповідно до статті 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз (частина друга), в
разі відмови у задоволенні позовних
вимог позивача, звільненого від сплати
судових витрат, а також залишення
адміністративного позову без розгляду
судові витрати, понесені відповідачем,
компенсуються за рахунок Державного
бюджету України (частина п'ята).

Судом встановлено, що позивач
звільнений від сплати судового збору
на підставі пункту 10 статті 5 Закону
України "Про судовий збір" від 087.2011
№3674-VI, оскільки має право на пільги і
компенсації, встановлені Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії
(посвідчення серії НОМЕР_1 від 02.07.2009).

Оскільки відповідачем не надано
доказів понесення ним судових витрати,
відповідно такі витрати присудженню не
підлягають.

Керуючись статтями 9, 69-71, 94, 97, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції в порядку та строки,
встановлені статтями 185-187 цього
Кодексу шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги з
одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
відкладення складення постанови у
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.А. Донець