Справа № 820/1728/14
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 березня 2014 р.
№ 820/1728/14

Харківський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого - судді
Самойлової В.В.

суддів - Зоркіної Ю.В.,
Рубан В.В.

за участю
секретаря судового засідання -
Таранової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Державної
реєстраційної служби України,
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Мощонської Ірини Володимирівни, третя
особа: Реєстраційна служба
Харківського міського управління
юстиції Харківської області про
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до належного суду з
адміністративним позовом, в якому
просить:

- скасувати рішення Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Мощонської Ірини
Володимирівни № 9861420 від 13.01.2014 року про
відмову йому у державній реєстрації
прав та їх обтяжень на нежитлові
приміщення 1-го поверху № 13-1-13-3,
загальною площею 55,3 кв. м в літ "А-4",
розташованих за адресою місто АДРЕСА_1;

- зобов'язати Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Мощонської Ірини Володимирівни
здійснити державну реєстрацію права
власності за ним на нежитлові
приміщення 1-го поверху № 13-1-13-3,
загальною площею 55,3 кв. м в літ "А-4",
розташованих за адресою АДРЕСА_1.

Позивач обґрунтовує свої вимоги
наступним чином.

Так, він посилається на те, що
оскаржуване рішення є незаконними та
таким, що порушує його законні права,
свободи та інтереси і потребує
судового захисту.

В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю ОСОБА_3 позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Відповідна сторона, яка належним чином
повідомлена про дату, час і місце
проведення судового засідання,
відповідно до вимог ст. 35 КАСУ, в судове
засідання не прибула, надавши
заперечення проти позову, в яких
зазначила, що рішення про відмову
ОСОБА_1 у державній реєстрації прав та
їх обтяжень № 9861420 від 13.01.2014 року
прийняте на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
тому просять у задоволені позову
відмовити.

Представник третьої особи, який
належним чином повідомлений про дату,
час і місце проведення судового
засідання, відповідно до вимог ст. 35
КАСУ, в судове засідання не прибув,
надавши заперечення проти позову, в
яких зазначив, що Реєстраційна служба
Харківського міського управління
юстиції Харківської області не має
жодного відношення до оскаржуваного
рішення, яке прийняте відповідною
стороною у межах компетенції, наданої
законом.

Суд вважає можливим розгляд справи за
відсутності зазначених осіб, на
підставі наявних у ній доказів,
відповідно до вимог ст. 128 КАСУ.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що на підставі ухвали
господарського суду Харківський
області від 16.10.2013 року у справі №
Б-50/112-90 визнано недійсним договір
куплі-продажу нежитлових приміщень 1-го
поверху № 13-1-13-3, загальною площею 55,3 кв.
м з літ "А-4", розташованих за адресою
АДРЕСА_1, укладений 13.12.2011 року між
арбітражним керуючим Бережним О.І.,
який на дату укладення даного договору
виконував обов'язки ліквідатора ФОП
ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_5. Також, зобов"язано
гр. ОСОБА_5 повернути майно, що було
предметом даного правочину.

Ухвалою Господарського суду
Харківській області по справі № Б-50/112-09
від 11.12.2013 року, у порядку ст. 89 ГПК
України, роз'яснена ухвала
господарського суду Харківській
області по справі № Б-50/112-09 від 16.10.2013 у
частині, що ухвала від 16.10.2013 року по
справі № Б-50/112-09 є підставою для
проведення органами державної
реєстраційної служби реєстрації права
власності за попереднім власником
ОСОБА_1 (іден. номер НОМЕР_1) на нежитлові
приміщення 1-го поверху № 13-1-:-13-3,
загальною площею 55,3 кв.м в літ "А-4",
розташованих за адресою АДРЕСА_1.

На підставі наведеного, 19.12.2013 р. у
відповідності до вимог чинного
законодавства позивач звернувся до
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції для
реєстрації свого права власності.

Так, зазначена заява про державну
реєстрації прав та їх обтяжень була
зареєстрована за реєстраційним
номером 4634957 та її заяву з доданими до
неї документами за допомогою
програмного забезпечення було
направлено Реєстраційною службою
Харківського міського управління
юстиції до Державної реєстраційної
служби України у відповідності до
наказу Міністерства юстиції України №
607/5 від 02.04.2013р., на виконання вимог
Порядку взаємодії органів державної
реєстрації прав та їх посадових осіб.

13.01.2014 року позивач отримав рішення №
9861420я про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
прийнятого державним реєстратором
Державної реєстраційної служби
України Мощонською І.В. з посиланням на
те, що ухвали Господарського суду
Харківській області не визнають за
ОСОБА_1 право власності на зазначене
нерухоме майно, а мають лише
зобов'язальний характер.

З наведеним суд не погоджується,
виходячи з наступного.

При вирішенні даного спору, суд
враховує наступні нормативні
положення.

Відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" та
постанови Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 р. N 703 "Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно"
проведення державної реєстрації права
власності на нерухоме майно, інших
речових прав з 01.01.2013 року здійснюється
за заявочним принципом шляхом подання
державному реєстратору прав на
нерухоме майно органу державної
реєстрації, а також нотаріусу як
спеціальному суб'єкту, на якого
покладаються функції державного
реєстратора відповідної заяви про
державну реєстрацію, форму і вимоги до
якої встановлює Міністерство юстиції
України.

Як вбачається з ч. 4 ст. 3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" права
на нерухоме майно та їх обтяження, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав та їх
обтяжень була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Наказом Міністерства юстиції України
від 14.12.2012 року № 1844/5 затверджено
"Порядок використання даних Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, Державного
реєстру іпотек та Державного реєстру
обтяжень рухомого майна" (надалі
Порядок) та одночасно, визнано таким, що
втратив чинність Наказ Міністерства
юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5
"Про внесення змін і доповнень до
нормативно-правових актів
Міністерства та про затвердження
Положення про Єдиний реєстр заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна",
зареєстрований у Міністерстві юстиції
України 10.06.1999 року за № 364/3657 (із
змінами).

Відповідно до п. 3 Порядку відомості
Реєстрів використовуються державним
реєстратором для встановлення
наявності (відсутності) записів про
обтяження речових прав на нерухоме
майно, у тому числі обтяжень податковою
заставою, під час проведення державної
реєстрації прав з метою їх перенесення
до Державного реєстру прав та під час
розгляду заяв про взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна,
заяв/запитів на отримання інформації з
Державного реєстру прав. Відомості з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно використовуються державним
реєстратором для встановлення
наявності (відсутності) записів про
державну реєстрацію права власності
або іншого речового права на нерухоме
майно під час проведення державної
реєстрації прав та під час розгляду
заяв про взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна, заяв /запитів на
отримання інформації з Державного
реєстру прав.

Відповідно до п. 6 Порядку, перенесення
записів з Реєстрів до Державного
реєстру прав здійснюється державним
реєстратором прав у разі, коли наявні у
Реєстрах записи є чинними та
ідентифікують об'єкт нерухомого майна
або суб'єкта речових прав, їх обтяжень.

Державний реєстратор переносить до
відповідного розділу Державного
реєстру прав, відкритого на об'єкт
нерухомого майна, відомості записів,
наявні у Реєстрах, у частині, що
стосується такого об'єкта.

Наказом Міністерства юстиції України
від 02.04.2013 р. №607/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 02.04.2013 р.
за №534/23066, встановлений Порядок
взаємодії органів державної
реєстрації прав та їх посадових осіб.
Пунктом 4 Порядку передбачено, що орган
державної реєстрації прав у день
прийняття відповідної заяви або
рішення суду про державну реєстрацію
речових прав та їх обтяжень, скасування
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно або скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно у випадках,
передбачених пунктом 1 наказу, та
виконання дій, передбачених пунктом 3
цього Порядку, за допомогою
програмного забезпечення Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
передає таку заяву на розгляд до
Укрдержреєстру.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно пункту 5. ч. 1 ст. 19 Закону № 1952
державна реєстрація прав проводиться
на підставі рішень судів, що набрали
законної сили .

У відповідності до ч. 1 ст. 4-5 ГПК України
та ч.2 ст. 13 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднання на всій території України.

Як свідчать докази у справі, позивачем
до заяви про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень № 4634957 були додані
ухвали господарського суду
Харківській області по справі № Б-50/112-09
від 16.10.2013 року та 11.12.2013 року, які
набрали законної сили відповідно
чинного законодавства.

Окрім, того суд звертає увагу, що право
власності позивача було визнано на
підставі рішення Фрунзенського
райсуду м. Харкова від 01.10.2008 року, яке
пройшло державну реєстрацію у
відповідності до чинного
законодавства. Отже, ухвала
господарського суду Харківський
області від 16.10.2013 року у справі №
Б-50/112-90 відновила це право позивача, яке
було порушене.

А від так, суд не може погодитися, що
оскаржуване рішення є законним та
обгрунтованим.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого: суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах та у спосіб, передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку
відповідна сторона не дотримала вимоги
закону про захист охороняємих прав,
свобод та інтересів фізичних осіб у
сфері публічно-правових відносин, на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому її оскаржуване
рішення, як суб'єкта владних
повноважень, є неправомірним, що дає
суду підстави для задоволення
адміністративного позову.

У відповідності до ст. 94 КАСУ,
позивачеві підлягають відшкодуванню
судові витрати, а саме: зі сплати
судового збору в розмірі 73,08 грн. та
витрати на правову допомогу в сумі 1000
грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 128, 159, 160, 162
КАСУ, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення Державної
реєстраційної служби України № 9861420
від 13.01.2014 року про відмову ОСОБА_1 у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень на нежитлові приміщення 1-го
поверху № 13-1-13-3, загальною площею 55,3 кв.
м в літ "А-4", розташованих за адресою
АДРЕСА_1.

Зобов'язати Державну реєстраційну
службу України здійснити державну
реєстрацію права власності за ОСОБА_1
(адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1) на нежитлові приміщення
1-го поверху № 13-1-13-3, загальною площею
55,3 кв. м в літ "А-4", розташованих за
адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з Державного бюджету України
(УДКСУ в Червонозаводському районі м.
Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011)
на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) судові
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 73,08 (сімдесят три) грн. 08 коп. та
витрати на правову допомогу в розмірі
1000 (одна тисяча) грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом 10 днів з дня її
проголошення, а в разі складання
постанови у повному обсязі відповідно
до ст. 160 КАСУ - з дня отримання копії
постанови, шляхом подачі апеляційної
скарги, з направленням її копії до
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено
04.03.2014 року.

Головуючий - суддя
Самойлова В.В.

Судді
Зоркіна Ю.В.

Рубан В.В.