Справа № 2а-28652/10/0570
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/18100/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів:
Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Жовтневої міжрайонної державної
податкової інспекції м. Маріуполя на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20.01.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16.03.2011

у справі № 2а-28652/10/0570

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3

до Жовтневої міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Маріуполя

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець
ОСОБА_3 звернулась до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Жовтневої міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Маріуполя про скасування рішення №
від 07.04.2010.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 20.01.2011
позовні вимоги задоволено у повному
обсязі.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16.03.2011
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20.01.2011
залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції та ухвалою суду
апеляційної інстанції відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
який просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалу суду
апеляційної інстанції, прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанції
при вирішенні спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час і місце
судового засідання були повідомлені
належним чином. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.
222 КАС України справа розглядається в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального права, юридичної
оцінки обставин справи, розглянувши
надані письмові докази в їх сукупності,
Вищий адміністративний суд України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідачем проведена
планова виїзна документальна
перевірка позивача з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів) за період з 01.07.2008 по 31.12.2009 та
складено акт № 607/17-2/НОМЕР_2 від 26.03.2010.

За результатами перевірки
відповідачем прийнято рішення №
від 07.04.2010, яким застосовано до позивача
штрафні (фінансові) санкції на загальну
суму 5163856, 70 грн.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п. 1 ст. 3 Закону України „Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", не проведення розрахункової
операції на повну суму покупки через
зареєстрований, опломбований у
встановленому порядку реєстратор
розрахункових операцій на суму 1022101, 34
грн. за продаж товару, оплата за який
проведена в безготівковому розрахунку
та на суму 10670 грн. за не проведення
розрахункової операції через
реєстратор розрахункових операцій при
отриманні готівки. Всього на загальну
суму 1032771, 34 грн.

Позивач здійснює торгівлю
паливно-мастильними матеріалами через
автозаправну станцію № 8 у м. Маріуполі
за готівку та по безготівковому
рахунку на підставі договорів купівлі -
продажу складених з ДП „Донецька
залізниця" СМЕУ-2, ТОВ „Декоративні
культури", ДП „Добропіллявугілля",
ОСОБА_4 та ТОВ „Агросервіс", за період з
19.03.2009 по 31.12.2009 позивачем здійснено
продаж товару (паливно-мастильних
матеріалів) з АЗС № 8, оплата за які
проведена по безготівковому
розрахунку на загальну суму 1022101, 34 грн.

Розрахункова операція при відпуску
пального з АЗС через реєстратор
розрахункових операцій не проведена.

Відпуск нафтопродуктів за
безготівковим розрахунком за
відомостями здійснюється АЗС на
підставі договорів, укладених між
підприємством та споживачем. Відпуск
нафтопродуктів відображається у
відомості на відпуск нафтопродуктів за
формою N 16-НП.

Кількість відпущеного нафтопродукту
фіксується у відомості, яка ведеться
безпосередньо на АЗС, що
підтверджується підписами оператора
АЗС та водія.

Підприємства, АЗС на підставі
відомостей про відпуск нафтопродуктів
періодично, але не менше одного разу на
місяць, виписують зведені
відомості-рахунки кожному споживачу за
марками нафтопродуктів та цінами,
установленими протягом місяця.

У рахунках обов'язково зазначаються
кількість та загальна вартість
відпущених нафтопродуктів, у тому
числі податок на додану вартість.
Звіряння розрахунків з споживачами за
відпущені нафтопродукти здійснюється
щомісяця не пізніше п'ятого числа
наступного за звітним місяця.

Відпуск дизельного палива за
відомостями відображається у змінному
звіті АЗС за формою N 17-НП за марками та
видами.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону
України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Пунктом 1 статті 17 Закону встановлено,
що за порушення вимог цього Закону до
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції
за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність, зокрема,
у разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки.

Відповідно до пп. 10.3.2.1 Наказу
Міністерства палива та енергетики
України, Міністерства економіки
України, Міністерства транспорту та
зв'язку України, Державного комітету
України з питань технічного
регулювання та споживчої політики
„Про затвердження Інструкції про
порядок приймання, транспортування,
зберігання, відпуску та обліку нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України" від 20.05.2008
3281/171/578/155, "Відпуск нафтопродуктів за
безготівковим розрахунком за
відомостями здійснюється АЗС на
підставі договорів, укладених між
підприємством та споживачем".

Відпуск нафтопродуктів відображається
у відомості на відпуск нафтопродуктів
за формою N 16-НП.

Кількість відпущеного нафтопродукту
фіксується у відомості, яка ведеться
безпосередньо на АЗС, що
підтверджується підписами оператора
АЗС та водія.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відпустка палива
відбувалась орендованим бензовозом,
який використовується підприємцем для
транспортування та відпустки
паливно-мастильних матеріалів.

Безпосередньо на автозаправній
станції паливо не відпускалось, а
транспортувалось заказникам
орендованим бензовозом.

За таких обставин, оцінюючи зібрані у
справі докази, судова колегія
касаційної інстанції погоджується із
висновками судів попередніх інстанцій,
про недоведеність відповідачем у
повній мірі правомірності прийняття
оскаржуваного рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КАС
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

З огляду на вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Жовтневої міжрайонної державної
податкової інспекції м. Маріуполя на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20.01.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16.03.2011 у
справі № 2а-28652/10/0570 залишити без
задоволення, а судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Жовтневої
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Маріуполя залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20.01.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16.03.2011 у
справі № 2а-28652/10/0570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко