Справа № 817/224/14
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/224/14

24 лютого 2014 року 17год. 00хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Дорошенко Н.О.
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
до Комунального закладу
"Рівненська обласна клінічна лікарня"
Рівненської обласної ради
про визнання бездіяльності
протиправною, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася
до Рівненського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Комунального закладу "Рівненська
обласна клінічна лікарня" Рівненської
обласної ради про визнання
протиправною бездіяльності, яка
пов'язання з ненаданням інформації на
заяву від 17.12.2013.

Справа розглянута в порядку
скороченого провадження.

Ухвалою про відкриття
скороченого провадження від 31 січня 2014
року відповідачу було надано
десятиденний строк з дня отримання
ухвали для подання заперечення. У
вказаний строк відповідачем не було
подано заперечення на
адміністративний позов та заяви про
визнання позову.

Давши оцінку доказам у справі,
повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими доказами,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що в ніч з 14 на
15 грудня 2013 року ОСОБА_2 був
госпіталізований у реанімацію
відділення анестезіології та
інтенсивної терапії Рівненської
обласної клінічної лікарні.

17.12.2013 ОСОБА_1, представник ОСОБА_2 за
довіреністю, звернулася до головного
лікаря Рівненської обласної лікарні із
заявою про надання офіційного
письмового дозволу на побачення з
хворим батьком та про отримання
письмової інформації про стан здоров'я,
програму лікування, перелік медичних
препаратів та матеріалів, які
використовуються для лікування ОСОБА_2
(а.с.6).

Постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду України №11 від
30.09.2013 доведено до відома суддів
апеляційних та окружних
адміністративних судів довідку про
вивчення та узагальнення практики
застосування адміністративними судами
положень Закону України "Про доступ до
публічної інформації" відповідно до
якої юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі спори щодо
правовідносин, пов'язаних з доступом до
публічної інформації, в яких
оскаржуються рішення, дії чи
бездіяльність розпорядників публічної
інформації, в тому числі й у разі, якщо і
такими розпорядниками є не суб'єкти
владних повноважень.

Види інформації з обмеженим доступом
(конфіденційна, таємна та службова)
визначено у законах України "Про доступ
до публічної інформації" та "Про
інформацію". Розпорядники публічної
інформації під час віднесення
інформації до інформації з обмеженим
доступом повинні застосовувати
приписи Закону України "Про доступ до
публічної інформації", оскільки
публічна інформація є обмеженою лише у
випадках, передбачених цим Законом,
норми якого є спеціальними в
порівнянні з нормами Закону України
"Про інформацію".

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
"Про доступ до публічної інформації"
№2939-VI від 13.01.2011 (далі - Закон №2939-VI)
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.10 Закону №2939-VI,
розпорядники інформації, які володіють
інформацією про особу, зобов'язані
надавати її безперешкодно і
безкоштовно на вимогу осіб, яких вона
стосується, крім випадків,
передбачених законом.

Згідно зі ст.19 Закону № 2939-VI запит на
інформацію - це прохання особи до
розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні. Запитувач має право
звернутися до розпорядника інформації
із запитом на інформацію незалежно від
того, стосується ця інформація його
особисто чи ні, без пояснення причини
подання запиту. Запити можуть
подаватися в усній, письмовій чи іншій
формі (поштою, факсом, телефоном,
електронною поштою) на вибір
запитувача.

Частиною 5 ст.19 Закону № 2939-VI
передбачено, що запит на інформацію має
містити ім'я (найменування) запитувача,
поштову адресу або адресу електронної
пошти, а також номер засобу зв'язку,
якщо такий є; загальний опис інформації
або вид, назву, реквізити чи зміст
документа, щодо якого зроблено запит,
якщо запитувачу це відомо; підпис і
дату за умови подання запиту в
письмовій формі.

Заява ОСОБА_1 до Головного лікаря
Рівненської обласної лікарні
відповідає вимогам статті 19 Закону №
2939-VI, а отже фактично є запитом на
інформацію.

Відповідачем не надано жодного
нормативно-правового обґрунтування
щодо незаконного подання ОСОБА_1 запиту
про отримання інформації про стан
здоров'я батька. Таким чином, за
відсутності спростувань відповідача,
суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 мала
право подавати вказаний запит та
отримувати запитувану у ньому
інформацію.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про
інформацію" № 2657-XII від 02.10.1992 (далі -
Закон № 2657-XII) не допускаються збирання,
зберігання, використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та захисту прав людини. До
конфіденційної інформації про фізичну
особу належать, зокрема, дані про її
національність, освіту, сімейний стан,
релігійні переконання, стан здоров'я, а
також адреса, дата і місце народження.
Кожному забезпечується вільний доступ
до інформації, яка стосується його
особисто, крім випадків, передбачених
законом.

Згідно з ст.21 Закону № 2657-XII інформацією
з обмеженим доступом є конфіденційна,
таємна та службова інформація.
Конфіденційною є інформація про
фізичну особу, а також інформація,
доступ до якої обмежено фізичною або
юридичною особою, крім суб'єктів
владних повноважень. Конфіденційна
інформація може поширюватися за
бажанням (згодою) відповідної особи у
визначеному нею порядку відповідно до
передбачених нею умов, а також в інших
випадках, визначених законом.

Однак, суд приймає до уваги, що сім'я є
первинним та основним осередком
суспільства.

Рішенням Конституційного суду України
№ vd971030 vn5-зп від 30.10.1997 у справі щодо
офіційного тлумачення статей 3, 23, 31, 47, 48
Закону України "Про інформацію" та
статті 12 Закону України "Про
прокуратуру" (справа К.Г.Устименка)
передбачено, що медична інформація,
тобто свідчення про стан здоров'я
людини, історію її хвороби, про мету
запропонованих досліджень і
лікувальних заходів, прогноз
можливого розвитку захворювання, в
тому числі і про наявність ризику для
життя і здоров'я, за своїм правовим
режимом належить до конфіденційної,
тобто інформації з обмеженим доступом.
Лікар зобов'язаний на вимогу пацієнта,
членів його сім'ї або законних
представників надати їм таку
інформацію повністю і в доступній
формі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.20 Закону
№ 2939 розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Відповідно до ст. 22 Закону № 2939
розпорядник інформації має право
відмовити в задоволенні запиту в таких
випадках, зокрема розпорядник
інформації не володіє і не зобов'язаний
відповідно до його компетенції,
передбаченої законодавством, володіти
інформацією, щодо якої зроблено запит;
інформація, що запитується, належить до
категорії інформації з обмеженим
доступом відповідно до частини другої
статті 6 цього Закону; не дотримано
вимог до запиту на інформацію,
передбачених частиною п'ятою статті 19
цього Закону.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, заява позивача щодо надання
інформації отримана відповідачем
17.12.2013, проте відповідь на заяву чи
відмова в її задоволенні в межах
встановленого законодавством строку
не надана.

Таким чином, суд дійшов висновку про
протиправність бездіяльності
Комунального закладу "Рівненська
обласна клінічна лікарня" Рівненської
обласної ради щодо не надання ОСОБА_1
інформації на заяву від 17.12.2013 про стан
здоров'я, програму лікування, перелік
медичних препаратів та матеріалів, які
використовуються для лікування її
батька ОСОБА_2, а тому позов підлягає до
задоволення.

Підстави для розподілу судових
витрат відповідно до статті 94 КАС
України відсутні.

Керуючись статтями 160-163, 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність
Комунального закладу "Рівненська
обласна клінічна лікарня" Рівненської
обласної ради щодо не надання ОСОБА_1
інформації на заяву від 17.12.2013 про стан
здоров'я, програму лікування, перелік
медичних препаратів та матеріалів, які
використовуються для лікування її
батька ОСОБА_2.

Постанова суду першої інстанції є
остаточною, крім випадків оскарження
її в апеляційному порядку.

У разі апеляційного оскарження
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Відповідно до п. 8 ч. 6 ст. 183-2 КАС
України відповідач зобов'язаний
виконати постанову негайно.

Суддя
Дорошенко Н.О.