Справа № 409/1301/13-а
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Полєно В.С
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
справа №409/1301/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Казначеєва
Е.Г., суддів Яманко В.Г., Васильєвої І.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області на постанову
Білокуракинського районного суду
Луганської області від 20 січня 2014 р. у
справі № 409/1301/13-а (головуючий І
інстанції Полєно В.С.) за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Білокуракинському районі
Луганської області про визнання
неправомірними дій по відмові в
призначенні пенсії на пільгових
умовах,-

В С Т
А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до
Білокуракинського районного суду
Луганської області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області, в якому просила зобов'язати
відповідача призначити та оформити
належним чином їй пільгову пенсію
згідно до п. «д» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та визнати
дії відповідача неправомірними по
відмові в призначенні пенсії на
пільгових умовах.

Постановою Білокуракинського
районного суду Луганської області від
20 січня 2014 року позовні вимоги
задоволені частково. Суд першої
інстанції визнав протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області щодо відмови в призначенні
пенсії ОСОБА_2 за віком на пільгових
умовах, зобов'язав Управління
Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області призначити та оформити
належним чином ОСОБА_2 пільгову пенсію
згідно до п. "д" ч.1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» з 31
березня 2013 року. В задоволені решти
позовних вимог відмовив.

Відповідач не погодившись з зазначеним
рішенням суду першої інстанції подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволені позовних вимог

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Від позивача надійшла
заява про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, здійснюючи апеляційний
перегляд в межах апеляційної скарги
відповідно до ч.1 ст.195 КАС України,
колегія суддів встановила наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 досягла 50 років, має
загальний трудовий стаж більш ніж 30
років, з яких більше 20 років працювала
дояркою.

Відповідно до записів в трудовій
книжці позивача працювала дояркою на
сільськогосподарських підприємствах
Білокуракинського району в колгоспі
"Зоря", "Зоря", АК "Зоря", ЗАСО "Зоря", СТОВ
"Зоря", а саме з 12 листопада 1988 року по 14
травня 2012 року(а.с. 11,12), що також також
підтверджується відповідними
довідками (а.с.16,17,18).

Згідно уточнюючої довідки № 68 від
22.03.2013р., позивач працював дояркою з
12.11.1988 р. по 14.05.2012 р..

Відповідно довідки СТОВ "Зоря" №90 від
12.04.2013р., первинні документи про
фактичне обслуговування корів за
період з 1992 року по 2000 року відсутні у
зв'язку з їх ліквідацією.

Крім того, відповідно до архівної
довідки № 150 від 22.02.2010 року
Білокуракинської районної державної
адміністрації Луганської області,
термін зберігання первинних
документів 3 роки

04 квітня 2013 року позивач ОСОБА_2
звернулась до Управління Пенсійного
фонду України в Білокуракинському
районі Луганської області з заявою про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах згідно пункту «д» ст.
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Управління Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області листом від 17.04.2013 ркоу № 894/02-08
відмовило в призначенні пенсії,
оскільки позивач право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах
згідно пункту «д» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» не має, у
зв'язку з відсутністю необхідного
пільгового стажу.

Зазначену відмову відповідача в
призначені пенсії на пільгових умовах
обґрунтовано, тим що відомості про
виконання норм обслуговування корів за
період 01.01.1992 р. по 31.12.2000 р. відсутні у
зв'язку із знищенням первини
документів, а згідно довідки СТОВ "
Зоря" від 25.03.2013 № 69, ОСОБА_2. заперіод з
01.01.2001 р. по 31.10.2002 р., з 01.05.2003 р. по 31.05.2003
р., 01.08.2003 р. по 30.11.2003 р., з 01.03.2004 р. по
31.10.2004 р., з 01.01.2005 р. по 31.10.2005 р., з 01.01.2006 р.
по 31.10.2008 р., з 01.12.2008 р. по 30.06.20G р., з 01.08.2009
р. по 30.04.2010 р., з 01.09.2010 р. по 31.10.2010 р, з
01.01.201 р. по 31.01.2011 р., з 01.03.2011 р. по 31.03.2011
р., з 01.05.2011 р. » 31.05.2011 р., з 01.11.2011 р. по
31.12.2011 р., з 01.02.2012 р. по 29.02.2012 р не
виконувала норм обслуговування корів,
за період з 01.01.2001 р по 14.05.2012 р. згідно
зазначеної довідки позивач виконувала
норми обслуговування корів протягом 34
місяців (2 років 10 місяців).

Також в листі відповідачем зазначено,
що 09.04.2013р. був зроблений акт зустрічної
перевірки достовірності видачі
довідки, уточнюючої пільговий характер
роботи в якості доярки в колгоспі, АК,
ЗАСО, СТОВ "Зоря" за період з 12.11.1988 по
14.05.2012р., якою встановлено, що згідно
книги обліку трудового стажу і
заробітної плати колгоспників за 1988 -
2012 рр. та книг обліку розрахунків з
оплати праці працівникам тваринництва
за 2001 - 2012р, позивач працювала дояркою з
12.11.1988 по 14.05.2012р. (в 1992р. знаходились у
декретній відпустці, в 1993р. людино-днів
немає).

З урахуванням викладеного
відповідачем до пільгового стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, зараховано період
роботи в колгоспі "Зоря" з 12.11.1988 по
31.12.1988рр. (36 людино-днів), з 01.01.1989 по
31.12.1989рр. (212 людино- днів), з 01.01.1990 по
31.12.1991рр. календарно, - 2 роки 9 місяців
19днів.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції дійшов до висновку,
щодо неправомірності дій відповідача у
відмові позивачу у призначенні
пільгової пенсії відповідно до пункту
"д" ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Колегія суддів з зазначеним висновком
суду першої інстанції, погоджується з
наступних підстав.

Відповідно до п. «д» ч.1 ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи, жінки, які працюють
доярками (операторами машинного
доїння), свинарками-операторами в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - після досягнення 50
років і при стажі зазначеної роботи не
менше 20 років за умови виконання
встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей
встановлюються в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ч.1 ст.101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обгрунтованість їх видачі.

Відповідно до статті 62 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637.(далі - Порядок №637), відповідно до
якого основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Відповідно до записів трудової книжки
позивач фактично працювала в період з 12
листопада 1988 року по 14 травня 2012 року
дояркою на сільськогосподарських
підприємствах Білокуракинського
району в колгоспі "Зоря", "Зоря", АК
"Зоря", ЗАСО "Зоря", СТОВ "Зоря", що також
підтверджує відповідач в акті
зустрічної перевірки. Таким чином,
трудовою книжкою позивача
підтверджується праця позивача у цей
період на вказаних підприємствах за
вказаною посадою.

За приписами п. 2 Порядку №637, у разі
коли документи про трудовий стаж не
збереглися, підтвердження трудового
стажу здійснюється органами
Пенсійного фонду на підставі показань
свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637, за
відсутності трудової книжки, а також у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку №637, у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Як зазначалось вище, згідно довідки № 68
від 22.03.2013р позивач фактично працювала
в період з 12 листопада 1988 року по 14
травня 2012 року дояркою на
сільськогосподарських підприємствах,
відповідно до довідки СТОВ "Зоря" №90
від 12.04.2013р., первинні документи про
фактичне обслуговування корів за
період з 1992 року по 2000 року, тобто,
позивач не може надати довідку у
відповідності до п.3 Порядку №637.

Тобто, наявні підставі за якими
позивачу неможливо одержати документи,
у зв'язку з причинами незалежними від
позивача.

Відповідно до п. 17 Порядку №637, за
відсутності документів про наявний
стаж роботи та неможливість їх
одержання у зв'язку з воєнними діями,
стихійним лихом, аваріями,
катастрофами або іншими надзвичайними
ситуаціями стаж роботи, який дає право
на пенсію, встановлюється на підставі
показань не менше двох свідків, які б
знали заявника по спільній з ним роботі
на одному підприємстві, в установі,
організації (в тому числі колгоспі) або
в одній системі.

Пунктом 18 Порядку №637,за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Відповідно до пояснень свідків,
наданих в судовому засіданні суду
першої інстанції, ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
вони разом з позивачкою працювали
доярками в - колгоспі "Зоря", АК "Зоря",
ЗАСО "Зоря", СТОВ "Зоря", норма
обслуговування корів була в кожному
місяці різна, вони отримували
заробітну плату не від кількості голів,
а від надою молока, норму
обслуговування вони виконували,
нагрузка була увесь час, інколи вони
обслуговували значно більшу кількість
корів.

Таким чином, праця позивача дояркою у
спірний період та виконання норм
обслуговування корів в колгоспі "Зоря",
АК "Зоря", ЗАСО "Зоря", СТОВ "Зоря, крім
трудової книжки, підтверджено
вказаними свідками.

Доказів протилежного відповідачем
суду не надано. Крім того, як вже було
зазначено, трудовою книжкою позивача
також підтверджено, що позивач
працювала у спірний період у вказаних
підприємствах на вказаній посаді.

Згідно з частиною 1 ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Таким чином, судами встановлено, що на
час звернення про призначення пенсії
за віком на пільгових умовах позивачка
досягла 50 років, її загальний трудовий
стаж перевищував 30 років, пільговий
стаж становив більш ніж 20 років, що
підтверджується записами у трудовій
книжці, уточнюючими довідками та
показами свідків, що відповідно до
вимог ст. 13 ч.1 п. «д» Закону України «Про
пенсійне забезпечення» надає їй право
на отримання пенсії на пільгових
умовах.

Колегія суддів не приймає посилання
відповідача на те, що відповідно до
довідки СТОВ " Зоря" від 25.03.2013 № 69
пільговий стаж позивача складає 2 років
10 місяців, оскільки, як зазначалось
вище первинні документи за інший
період праці позивача на підприємстві
не збереглись. Крім того, було
встановлено, що документи про
затверджені на підприємстві норми
обслуговування корів за період з 01.01.1992
р. по 2012 р. та документи про фактичне
обслуговування кількості голів корів
на протязі встановленого робочого дня
(зміни) за період з 01.01.1992 р. по 31.12.2000 р.
на підприємстві відсутні, тобто,
зазначена довідка не може бути
прийнята судом як належна, оскільки не
містить фактичних та достовірних даних
на підставі первинних документів. Крім
того, відповідно до довідки вона видана
на підставі типових форм
обслуговування, тобто, не на підставі
затверджених на вказаному
підприємстві норм обслуговування.

Доводи скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини по справі та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206,
ст.211, ст.212, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В
А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області на постанову
Білокуракинського районного суду
Луганської області від 20 січня 2014 р. у
справі № 409/1301/13-а залишити без
задоволення.

Постанову Білокуракинського районного
суду Луганської області від 20 січня 2014
р. у справі № 409/1301/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

Е.Г.Казначеєв

Судді
В.Г.Яманко

І.А.Васильєва