Справа № 820/2599/14
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р.
№ 820/2599/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Заічко О.В.,

при секретарі судового засідання
Демченко В.В.,

представники сторін - не прибули,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1 до Директора юридичного
департаменту Харківської обласної
державної адміністрації Мартина А.М.
про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного
адміністративного суду звернувся
позивач, ОСОБА_1 з адміністративним
позовом до Директора юридичного
департаменту Харківської обласної
державної адміністрації Мартина А.М., в
якому просить суд зобов'язати
відповідача виконати службовий
обов'язок - розглянути потребу
позивача, як інваліда війни та надати
юридичну допомогу.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що ним 08.01.2014 року до
відповідача направлено звернення, в
якому викладене прохання щодо надання
кваліфікованої юридичної допомоги. У
передбачений законодавством термін
позивач відповіді на своє звернення не
отримав, у зв'язку із чим був змушений
звернутись до суду із означеною
позовною заявою.

Позивач, повідомлений належним чином
про дату, час та місце розгляду справи,
у судове засідання не прибув. У
позовній заяві просив розглядати
справу за його відсутності (а.с.2).

Представник відповідача - Директор
юридичного департаменту Харківської
обласної державної адміністрації
Мартин А.М., повідомлений належним
чином про про дату, час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
прибув. В наданих запереченнях просив
суд слухати справу за його відсутності
(а.с. 11).

Оскільки матеріали справи містять
докази, які в своїй сукупності повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин, а завданням
адміністративного судочинства України
згідно з ч.1 ст.2 КАС України є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, і неухильне дотримання
судом вимог даної норми
процесуального закону є
обов'язковим в кожній
адміністративній справі, то з
огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128
КАС України, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
доказами.

З урахуванням неявки сторін,
відповідно до вимог статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову та заперечень на позов,
дослідивши наявні у справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд виходить з
наступних підстав та мотивів.

Статтею 40 Конституції України
передбачено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації
громадянами України наданого їм
Конституцією України права вносити в
органи державної влади, об'єднання
громадян відповідно до їх статуту
пропозиції про поліпшення їх
діяльності, викривати недоліки в
роботі, оскаржувати дії посадових осіб,
державних і громадських органів,
регулюються Законом України "Про
звернення громадян" №393/96-ВР від 02.10.1996
року.

Преамбулою до Закону України "Про
звернення громадян" передбачено, що цей
Закон регулює питання практичної
реалізації громадянами України
наданого їм Конституцією України права
вносити в органи державної влади,
об'єднання громадян відповідно до їх
статуту пропозиції про поліпшення їх
діяльності, викривати недоліки в
роботі, оскаржувати дії посадових осіб,
державних і громадських органів.

Згідно зі статтею 1 вказаного Закону,
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно із приписами ст. 3 Закону України
"Про звернення громадян", під
зверненнями громадян слід розуміти
викладені в письмовій або усній формі
пропозиції (зауваження), заяви
(клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян
із проханням про сприяння реалізації
закріплених Конституцією та чинним
законодавством їх прав та інтересів
або повідомлення про порушення чинного
законодавства чи недоліки в діяльності
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, народних
депутатів України, депутатів місцевих
рад, посадових осіб, а також
висловлення думки щодо поліпшення їх
діяльності. Клопотання - письмове
звернення з проханням про визнання за
особою відповідного статусу, прав чи
свобод тощо.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про
звернення громадян" № 393/96-ВР від 02.10.1996
року встановлено, що органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань).

Судом встановлено та підтверджується
сторонами, що позивач, ОСОБА_1,
звернувся до Директора Юридичного
департаменту Харківської обласної
державної адміністрації Мартіна А.М. з
проханням надати юридичну допомогу.

Зазначене також підтверджується
наданою копією Журналу реєстрації
пропозицій, заяв і скарг громадян (а.с.
20-21).

Між тим, з матеріалів справи також
вбачається, що позивач - ОСОБА_1 є
інвалідом війни та має статус
«Ветерана війни - інваліда війни», що
підтверджується відповідним
посвідченням серії НОМЕР_1 від .11.2004
року (а.с. 16).

Приписами ч. 2, ч. 3 та ч. 4 ст. 15
зазначеного Закону передбачено, що
заяви (клопотання) Героїв Радянського
Союзу, Героїв Соціалістичної Праці,
інвалідів Великої Вітчизняної війни
розглядаються першими керівниками
державних органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ і
організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Частиною 1 статі 16 Закону України "Про
звернення громадян" № 393/96-ВР від 02.10.1996
року встановлено, що скарга на дії чи
рішення органу державної влади, органу
місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації,
об'єднання громадян, засобів масової
інформації, посадової особи подається
у порядку підлеглості вищому органу
або посадовій особі, що не позбавляє
громадянина права звернутися до суду
відповідно до чинного законодавства, а
в разі відсутності такого органу або
незгоди громадянина з прийнятим за
скаргою рішенням - безпосередньо до
суду.

З наданих відповідачем заперечень на
позов та копії відповіді вбачається, що
відповідачем підготовлена відповідь
на звернення ОСОБА_1 22.01.2014 року за
вих.№03-98/Г-10.

Відповідач у своїх запереченнях
зазначив, що зазначену відповідь
надіслано на адресу позивача ОСОБА_1
поштою, однак, доказів щодо своєчасного
направлення або будь-якого направлення
на адресу ОСОБА_1 відповідач взагалі не
надав.

Згідно статті 20 Закону України "Про
звернення громадян" № 393/96-ВР від 02.10.1996
року, звернення розглядаються і
вирішуються у термін не більше одного
місяця від дня їх надходження, а ті, які
не потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів. На обґрунтовану письмову
вимогу громадянина термін розгляду
може бути скорочено від встановленого
цією статтею терміну. Звернення
громадян, які мають встановлені
законодавством пільги, розглядаються у
першочерговому порядку.

Приписами ст. 18 Закону України «Про
звернення громадян», зокрема,
передбачено, що громадянин, який
звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, засобів
масової інформації, посадових осіб, має
право: одержати письмову відповідь про
результати розгляду заяви чи скарги.

З наявних в матеріалах справи доказів
судом з'ясовано, що відповідачем -
суб'єктом владних повноважень не
надано належних доказів своєчасного
надання відповіді на звернення ОСОБА_1

Дослідивши матеріли справи судом
встановлено, що відповідачем були
порушені норми ст. 15, ст. 18 та ст. 20
Закону України "Про звернення
громадян".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що дії відповідача
порушують вимоги Закону України "Про
звернення громадян" та ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому вбачає наявними
підстави для визнання їх
протиправними.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають задоволенню

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 160- 163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Директора юридичного департаменту
Харківської обласної державної
адміністрації Мартина Артура
Мартіковича зобов'язання вчинити певні
дії - задовольнити.

Зобов'язати Директора юридичного
департаменту Харківської обласної
державної адміністрації Мартина
Артура Мартіковича розглянути
звернення ОСОБА_1 від 08.01.2014 року за вх.
№ Г-10 від 10.01.2014р. та надати відповідь у
відповідності до вимог Закону України
"Про звернення громадян".

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги у
десятиденний строк з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
отримання копії постанови. Якщо
постанову було проголошено у
відсутності особи, яка бере участь у
справі, то строк подання апеляційної
скарги обчислюється з дня отримання
нею копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
Заічко О.В.