Справа № 607/19501/13-а
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 р.
Справа № 14338/13/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючої судді -
Хобор Р.Б.,

суддів -
Попка Я.С., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Тернополі на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 07 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Тернополі про визнання дій
неправомірними та зобов»язання
вчинити дії,-

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Тернополі (далі УПФ) про визнання дій
відповідача щодо відмови у проведенні
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
неправомірними та зобов»язання
відповідача починаючи з 23 вересня 2013
року провести перерахунок та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці у розмірі
80% суддівської винагороди працюючого
судді на відповідній посаді, без
обмеження граничного розміру, з
врахуванням виплачених сум.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 07 листопада 2013 року позов
задоволено. Визнано протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі щодо відмови у перерахунку
ОСОБА_1 щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.
Зобов»язано управління Пенсійного
фонду України в м. Тернополі здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці з 23 вересня
2013 року у розмірі 80% суддівської
винагороди, працюючого судді
апеляційного суду на відповідній
посаді, без обмеження граничного
розміру щомісячного довічного
грошового утримання, з урахуванням
фактично виплачених сум.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, його в апеляційному порядку
оскаржив відповідач - управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі,
просить скасувати постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 07 листопада
2013 року, і відмовити в задоволенні
позову повністю.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно з рішенням Тернопільської
обласної ради народних депутатів від 10
березня 1987 року та наказу за №1
Тернопільського обласного суду від 04
січня 1987 року, ОСОБА_1 звільнена з
посади судді цього суду у зв»язку з
виходом на пенсію.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ
України в м.Тернополі і їй призначено
щомісячне довічне грошове утримання
судді у відставці в розмірі 80% від
заробітної плати.

З 01 січня 2013 року збільшилась
суддівська винагорода судді
працюючого на відповідній посаді в
апеляційному судді Тернопільської
області. У зв»язку з чим, у вересні 2013
року ОСОБА_1 звернулася із заявою до
управління Пенсійного фонду в
м.Тернополі про проведення перерахунку
щомісячного грошового утримання.

08 жовтня 2013 року позивачу відмовлено у
проведенні перерахунку з посиланням на
те, що право на перерахунок законодавчо
відрегульований лише для суддів
Конституційного Суду України (ч.4 ст.138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів»), що підтверджується
листом УПФ за №492/В-11 від 08.10.2013 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
протиправності такої відмови
відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України
«Про статус суддів», який втратив
чинність, судді у відставці, який має
стаж роботи на посаді судді не менше 20
років, виплачується за його вибором
пенсія або звільнене від сплати
податку щомісячне довічне грошове
утримання в розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді. За кожний
повний рік роботи понад 20 років на
посаді судді розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Аналогічна норма закріплена в ч. 3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» (в редакції Закону
України від 07.07.2010 року № 2453-VI), який
набрав чинності з 30 липня 2010 року,
відповідно до якої щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VI
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, ч. ч. 3 і 5 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» було викладено в новій
редакції, а саме: щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді. Максимальний
розмір щомісячного довічного
грошового утримання суддів у відставці
(з урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність.

Таким чином, було встановлено, що
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді, але
не більше десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність.

Однак п. 2 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» було
передбачено, що обмеження пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) максимальним розміром,
встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом.

Крім того, положення ч. 3 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» в редакції Закону України від 08
липня 2011 року № 3668-VI визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з рішенням
Конституційного Суду України від 03
червня 2013 року № 3-рп/2013.

Відповідно до ст. 152 Конституції
України закони та інші правові акти за
рішенням Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

З 01.01.2012 року набуло чинності положення
ст. 129 Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», що передбачає розміри
посадових окладів суддів, в якому
зазначається, що посадовий оклад судді
місцевого суду встановлюється у
розмірі 15 мінімальних заробітних плат,
визначених законом, що запроваджується
поетапно, зокрема з 1 січня 2012 року - 8
мінімальних заробітних плат, з 1 січня
2013 року у розмірі 10 мінімальних
заробітних плат.

Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання передбачений,
зокрема, п.п. 3 і 4 «Положення про
Пенсійний фонд України», затвердженого
указом Президента України від 06.04.2011
року № 384/2011, пп. 2.1 і 2.2 «Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах»,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002
року № 8-2. Серед основних завдань і
функцій Пенсійного фонду України та
його органів на місцях є призначення
(перерахунок) пенсій, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати.

Також додатком № 2 до Порядку подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.01.2008
року № 3-1, встановлена форма довідки
про заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, в якій
зазначаються відомості про заробітну
плату судді, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці.

Відповідно до довідки апеляційного
суду Тернопільській області за №70 від
18 вересня 2013 року, станом на 01.09.2013 року
заробітна плата судді апеляційного
суду за посадою, яка аналогічна тій, яку
займала позивачка, становить 17 663,80 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
щомісячне довічне грошове утримання
призначено позивачу до набрання
чинності Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», тому
на даний час позивач має право
одержувати щомісячне довічне грошове
утримання працюючого на відповідній
посаді судді без будь-яких граничних
обмежень.

Таким чином, з врахуванням наведених
обставин справи та положень правових
норм, колегія суддів дійшла до висновку
про те, що управління Пенсійного фонду
України в м.Тернополі було зобов'язане
здійснити ОСОБА_1 перерахунок
грошового довічного утримання,
виходячи з розміру 80% суддівської
винагороди працюючого на відповідній
посаді судді на підставі ст. ст. 129, 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів».

За наведених обставин, на переконання
колегії суддів, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України,
суд -

У Х В
А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 07 листопада
2013 року по справі № 607/19501/13-а - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуюча суддя:
Р.Б. Хобор

Судді:
Я.С. Попко

І.О. Яворський