Справа № 2а-7142/10/0528
Суддя: Чебанов О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пікалова Н.М.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
справа №2а-7142/10/0528
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Чебанова О.О., Гайдара А.В.,
Яковенко М.М., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у м. Краматорську Донецької
області на постанову Краматорського
міського суду Донецької області від 30
листопада 2010 р. у справі № 2а-7142/10/0528 за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у м.
Краматорську Донецької області про
визнання дії неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії по інвалідності як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у м. Краматорську Донецької
області, в якому просив витзнати дії
відповідача неправомірними та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у м. Краматорську
Донецької області провести
призначення, нарахування та виплату
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі 30% від мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 51
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 22.05.2010 року.

Постановою Краматорського міського
суду Донецької області від 30 листопада
2010 р. у справі № 2а-7142/10/0528 позовні
вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України у м.
Краматорську Донецької області щодо
відмови позивачу у виплаті додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, передбаченому статтями 50, 51, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01.08.2010 року.

Зобов'язано відповідача здійснити
ОСОБА_2 перерахунок та стягнути
невиплачену додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю виходячи з розміру
30% мінімальної пенсії за віком з
урахуванням фактично здійснених
виплат за період з 01.08.2010 року, у
відповідності до вимог статті 51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати,
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Частиною 8 ст. 183-2 КАС України
передбачено, що апеляційні скарги у
справах, передбачених пунктами 1, 2
частини першої цієї статті,
розглядаються апеляційними судами в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, вважає за необхідне апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивач у 1987
році приймав участь у ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС та віднесений
до 2 категорії як особа, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Право на
державну пенсію виникло 21.05.2010 року.

27.07.2010 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Краматорську Донецької області за
призначенням відповідної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, передбаченої ч. 1 ст. 51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України у м. Краматорську Донецької
області № 227 від 04.08.2010 року позивачу
було відмовлено у перерахунку
додаткової пенсії (а.с. 5).

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціальний захист
потерпілого населення, визначені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Розділ 8 даного Закону передбачає
правила призначення та виплати пенсій
і компенсацій особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії
особам, віднесеним до вказаних
категорій у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоровю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Стаття 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачає, що особам,
віднесеним до 2 категорії, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Колегія судів вважає безпідставними
посилання відповідача на необхідність
застосування у спірних відносинах
постанови Кабінету Міністрів України
«Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету» від 3 січня 2002 року
№ 1, оскільки, виходячи із приписів
пункту першого та шостого статті 92
Конституції України, статті 71 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
дія положень наведеного Закону не може
призупинятися іншими законами, крім
законів про внесення змін до цього
Закону. Абзацом другим преамбули,
частиною 3 статті 4, п.16 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування» передбачено що умови,
норми та порядок пенсійного
забезпечення визначаються виключно
законами про пенсійне забезпечення, і
те, що до приведення законодавства
України у відповідність із цим Законом,
закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Згідно ст. 67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII
згідно пункту 17 розділу І закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 05 жовтня 2006 року № 231-V, який набрав
чинності 31 жовтня 2006 року, була
доповнена частиною 3 наступного змісту:
у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму».

Визначення прожиткового мінімуму,
закладення правової основи для його
встановлення, затвердження та
врахування при реалізації державою
конституційної гарантії громадян на
достатній життєвий рівень, дає Закон
України «Про прожитковий мінімум» від
15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом
України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ,
згідно статті 1 якого прожитковий
мінімум використовується для
визначення, у тому числі мінімального
розміру пенсії за віком, який
відповідно до статті 28 Закону України
«Про загальнообовязкове державне
пенсійне страхування» встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону
передбачено, що прожитковий мінімум на
одну особу, а також окремо для тих, хто
відноситься до основних соціальних і
демографічних груп населення, щороку
затверджується Верховною Радою
України в законі про Державний бюджет
України на відповідний рік.
Прожитковий мінімум публікується в
офіційних виданнях загальнодержавної
сфери розповсюдження.

Статтею 52 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
установлено у 2010 році прожитковий
мінімум на одну особу, яка втратила
працездатність: з 1 січня - 695 гривень, з 1
квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень,
з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734
гривень.

Таким чином, для позивача як особі,
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи, 2 категорії, розмір
додаткової пенсії повинен
розраховуватися, виходячи із наведених
розмірів.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему (про
що зокрема зазначено у рішенні № 8-рп/2005
від 11 жовтня 2005 року по справі № 1-21/2005),
повязану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
відокремлюють певні категорії
громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави. До них зокрема,
належать громадяни, яким пенсія
призначається за спеціальними
законами. У рішеннях Конституційного
Суду України зазначалося, що пільги,
компенсації, гарантії є видом
соціальної допомоги і необхідною
складовою конституційного права на
достатній життєвий рівень, тому
звуження змісту та обсягу цього права
шляхом прийняття нових законів або
внесення змін до чинних законів за
статтею 22 Конституції України не
допускається.

Конституційні принципи, на яких
базується здійснення прав і свобод
людини і громадянина в Україні,
включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачені статтями 1, 3,
частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2
статті 19, статтями 22, 23, частиною 1
статті 24 Конституції України, набуте у
сфері пенсійного забезпечення, не може
бути скасоване, звужене. Правовою
гарантією забезпечення державою
даного права є виконання прийнятих на
себе зобовязань, виходячи з положень
принципу верховенства права,
закріпленого як статтею 8 Конституції
України, так і статтею 8 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування», якщо заява про
перерахунок пенсії подана до 15 числа
місяця, то перерахунок проводиться з
1-го числа цього місяця, а якщо після 15 з
1 числа наступного місяця. Оскільки
позивач звернувся з відповідною заявою
до відповідача 27 липня 2010 року, то
перерахунок пенсії необхідно провести
з 01 серпня 2010 року.

З огляду на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції спір по суті вирішений вірно,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстави для
задоволення апеляційної скарги та
зміни або скасування постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 195, 183-2, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.
Краматорську Донецької області на
постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 30 листопада
2010 р. у справі № 2а-7142/10/0528 - залишити без
задоволення.

Постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 30 листопада
2010 р. у справі № 2а-7142/10/0528 - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Чебанов

Судді
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко