Справа № 820/10791/13-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 р.Справа № 820/10791/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 02.12.2013р.
по справі № 820/10791/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Служби безпеки
України в Харківській області

про скасування наказу, поновлення на
посаді та зобов'язання вчинити певні
дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Управління Служби безпеки України в
Харківській області ,в якому прохав
визнати дії відповідача щодо не
розгляду питання продовження
контракту з позивачем протиправними;
скасувати наказ Управління СБ
України в Харківській області № 190-ос
від 11.10.2013 р. в частині звільнення
ОСОБА_1 з військової служби; поновити
ОСОБА_1 на посаді, яку він займав до
звільнення з 13.10.2013 р.; зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 грошове забезпечення за час
вимушеного прогулу; зобов'язати
відповідача провести позапланову
атестацію ОСОБА_1, за результатами якої
розглянути питання щодо продовження з
позивачем контракту
військовослужбовця; зобов'язати
відповідача, розглянути рапорт
ОСОБА_1, та повідомити позивача про
намір щодо укладення нового контракту.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
стверджує, що вказаний наказ є
незаконним, оскільки було допущено
ряд порушень а, саме: невнесення
позивача до списку осіб, з якими
закінчується контракт, не проведення
атестування напередодні звільнення, не
проведення індивідуальних бесід перед
звільненням, неповідомлення про намір
щодо укладання нового контракту, а
також ненадання відповідей на
звернення.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 02.12.2013року у
задоволенні зазначеного
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального та процесуального права,
при неповному з'ясуванні судом
обставин, що мають значення для справи,
з обставин і обґрунтувань, викладених в
апеляційній скарзі.

Позивач та відповідач у судове
засідання апеляційної інстанції не
з'явилися, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили.

Від представника позивача до суду
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку із різким
погіршенням стану здоров'я, але
належних доказів на підтвердження
цього факту суду не надано. У зв'язку з
чим колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами, на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України .

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в
Службі Безпеки України з 14.10.2008 року по
13.10.2013 року, згідно контракту про
проходження військової служби у Службі
Безпеки України укладеного строком на
п'ять років.

Наказом начальника Управління СБУ в
Харківській області № 14-ос від 25.01.2013
року ОСОБА_1 зарахований у
розпорядження начальника управління.
Згідно з абз. 4 п. 48 Положення термін
перебування у розпорядженні ОСОБА_1
подовжено відповідними наказами
начальника Управління від 08.02.2013 р.
№21-ос, від 05.07.2013 р. №121-ос, від 19.07.2013 р. №
130-ос, від 29.08.2013 р. № 158-ос.

Наказом начальника Управління Служби
Безпеки України в Харківській
області від 11.10.2013р. № 190-ос позивач був
звільнений з військової служби в
органах Служби Безпеки України в
запас Збройних сил України за
підпунктом «б» пункту 61 та підпунктом
«а» пункту 62 ( у зв'язку із
закінченням строку контракту)
Положення про проходження військової
служби військовослужбовцями Служби
безпеки України, затвердженого указом
Президента України від 27.12.2007 р. № 1262 у
запас Збройних Сил України.

Позивач не погодившись із вказаним
наказом оскаржив його до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, виходив з того, що
дії відповідача пов'язані з винесенням
оскаржуваного наказу повністю
узгоджуються з вимогами чинного
законодавства, вчинені у межах
повноважень та у спосіб, що встановлені
законами України, з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття відповідного рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Питання проходження військової служби
врегульоване, зокрема, Законом України
"Про військовий обов'язок і військову
службу"(далі - Закон № 2232) , Положенням
про проходження військової служби
військовослужбовцями Служби безпеки
України, затвердженим указом
Президента України від 27.12.2007 року (далі
- Положення № 1262).

Відповідно до п. б ч. 2 ст.26 Закону № 2232
звільнення зі служби
військовослужбовців, які проходять
військову службу за контрактом
проводиться, - на підставах,
передбачених частиною шостою цієї
статті.

Контракт припиняється (розривається), а
військовослужбовці, які проходять
військову службу за контрактом,
звільняються з військової служби у
зв'язку із закінченням строку
контракту. (п. а ч. 6 ст. 26 Закону № 2232)

Згідно ч. 8 ст. 26 Закону № 2232 звільнення
військовослужбовців з військової
служби здійснюється в порядку,
передбаченому положеннями про
проходження військової служби
громадянами України.

Згідно п.п. б п. 61 Положення № 1262
звільнення військовослужбовців з
військової служби здійснюється у
запас Збройних Сил України осіб
рядового, сержантського і
старшинського складу, якщо вони не
досягли граничного віку перебування у
запасі і за станом здоров'я придатні до
військової служби в мирний або воєнний
час. Звільнення військовослужбовців
Служби безпеки України з військової
служби здійснюється за підставами,
передбаченими пунктами 62 і 63 цього
Положення, як правило, без зарахування
в розпорядження прямих начальників
(командирів). Рішення про звільнення з
військової служби в запас або у
відставку доводиться до відома
військовослужбовців Служби безпеки
України, як правило, не пізніше ніж за
два місяці до подання про звільнення.
Безпосередні та прямі начальники
проводять з ними особисті бесіди.
Порядок звільнення
військовослужбовців Служби безпеки
України з військової служби
визначається Головою Служби безпеки
України.

Контракт припиняється
(розривається), а військовослужбовці
Служби безпеки України звільняються з
військової служби у зв'язку із
закінченням строку контракту (п.п. а п. 62
Положення № 1262).

Відповідно до п. 7.4 Наказу СБУ від 14.10.2008
№ 772 "Про затвердження Інструкції
про організацію виконання Положення
про проходження військової служби
військовослужбовцями Служби безпеки
України"(далі - Наказ № 772) з
військовослужбовцями, які
звільняються за однією з підстав,
передбачених підпунктами "а" - "д", "з", "ї"
пункту 62 Положення та підпунктами "а" -
"д", "и" пункту 63 Положення, перед
звільненням із військової служби
проводиться не менше двох
індивідуальних бесід. Бесіди перед
звільненням проводяться з
військовослужбовцями, які перебувають
у розпорядженні відповідних
начальників, - начальником, у
розпорядженні якого вони перебувають,
чи за його дорученням одним із його
заступників, а з військовослужбовцями,
які перебувають у розпорядженні Голови
Служби безпеки України, - Головою
Служби безпеки України чи за його
дорученням одним із його заступників
або начальником Управління роботи з
особовим складом. До участі в бесідах у
разі потреби залучаються
співробітники підрозділів кадрового
забезпечення, фінансових та юридичних
підрозділів. Перша бесіда проводиться
завчасно перед поданням до звільнення,
під час якої роз'яснюються підстави і
строки подання до звільнення, пільги та
переваги з працевлаштування і
матеріально-побутового забезпечення,
надаються необхідні роз'яснення з
інших питань, встановлюється підрозділ
Центрального управління, регіональний
орган Служби безпеки України чи
військовий комісаріат для направлення
військовослужбовця на військовий
облік та місце його проживання після
звільнення, з'ясовуються прохання
військовослужбовця. Друга бесіда
проводиться безпосереднім начальником
перед надсиланням подання до
звільнення, під час якої надаються
відповіді на запитання і прохання,
висловлені військовослужбовцем під
час першої бесіди, уточнюються
підстави звільнення з урахуванням
висновку військово-лікарської комісії
та інші питання, пов'язані зі
звільненням. Зміст проведених бесід
відображається в листках бесід, що
підписуються начальниками, які
проводили бесіди, та
військовослужбовцем, що звільняється.
Листки бесід долучаються до частини
"Особова справа" матеріалів особової
справи військовослужбовця. У разі
відмови військовослужбовця підписати
листок бесіди його підписує начальник,
який проводив бесіду, та особи,
присутні під час бесіди, із зазначенням
факту відмови.

Як свідчать письмові докази, 15.07.2013
року, 03.10.2013 року, 10.10.2013 року, з ОСОБА_1
проводились бесіди у відповідності до
вимог п. 7.4 Наказу № 772 повноважними
особами (а.с. 54, 60, 61).

Від підпису документів щодо
проведення бесід позивач відмовився,
про що свідчать відповідні записи,
скріплені підписами осіб, в
присутності яких проводилися
відповідні бесіди.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до вимог абз. 6 п. 1.4 Наказу №772 10.12.2012 р.
складено та 11.12.2012р. затверджено
начальником Управління список
військовослужбовців, строк контракту
яких закінчується у 2013 році, з якого
вбачається, що ОСОБА_1 включений до
вказаного списку. (а.с. 49)

Колегія суддів також вважає
правомірним неприйняття судом першої
інстанції посилань позивача щодо не
проведення атестування напередодні
звільнення, з огляду на наступне.

Згідно з п. 51 Положення № 1262
атестування військовослужбовців
Служби безпеки України у мирний час
проводиться: а) не менше ніж один раз на
5 років; б) перед закінченням строку
контракту (не пізніше ніж за 3 місяці) у
разі укладання нового контракту; в) при
переміщенні військовослужбовців з
вищих посад на нижчі згідно з
підпунктом "в" пункту 46 цього Положення;
г) при поданні до звільнення за
підпунктом "є" пункту 62 чи підпунктом "є"
пункту 63 цього Положення
військовослужбовців, на яких накладено
дисциплінарне стягнення - попередження
про неповну службову відповідність,
якщо вони протягом року не виправили
свою поведінку зразковим виконанням
військового обов'язку і стягнення не
відіграло виховної ролі.

Як вбачається з матеріалів справи,
20.05.2013 р. ОСОБА_1 був атестований, за
результатами атестації складений
висновок (реєстр. № 70/11-10001), який
затверджений начальником Управління
05.06.2013 року. З висновком атестації
позивач був ознайомлений 05.06.2013 р., про
що свідчить його підпис (а.с. 69-70).

При цьому слід відзначити, що
відповідно до п. 14 Положення № 1262
новий контракт укладається не пізніш
як за 2 місяці до закінчення строку
чинного контракту і діє з дня,
наступного після дня закінчення
попереднього контракту.

Суду не надано даних про укладання
нового контракту, а законом та
положенням не встановлено обов'язку
відповідача укласти новий контракт,
укладення контракту здійснюється за
згодою сторін.

Враховуючі наведені обставини, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо доведення
відповідачем належними та допустимими
доказами факту закінчення строку дії
контракту та як наслідок прийняття
наказу Управління СБ України в
Харківській області № 190-ос від
11.10.2013 р. в частині звільнення ОСОБА_1 з
військової служби, що свідчить про
правомірність дій відповідача, які
пов'язані з винесенням оскаржуваного
наказу, що повністю узгоджуються з
вимогами чинного законодавства, з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття відповідного
рішення, у зв'язку з цим позовні вимоги
ОСОБА_1 про визнання дій відповідача
щодо не розгляду питання продовження
контракту з позивачем протиправними,
скасування наказу Управління СБ
України в Харківській області № 190-ос
від 11.10.2013 р. в частині звільнення
ОСОБА_1 з військової служби задоволенню
не підлягають, як не підлягають
задоволенню і вимоги про поновлення на
посаді та виплати грошового
забезпечення за час вимушеного
прогулу.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні позовних вимог
про зобов'язання розглянути рапорт
ОСОБА_1 та повідомити позивача про
намір щодо укладення нового контракту,
з огляду на наступне.

Як свідчать письмові докази, позивачем
подано заяву від 04.10.2013 р. з додатком -
рапортом від 27.09.2013 р. на ім'я начальника
Управління СБУ в Харківській області
зареєстрована 10.10.2013 р. за вх. № 7684 та
рапорт від 09.10.2013 р. на ім'я голови СБ
України, копія якого адресована
начальнику Управління СБ України в
Харківській області.

За результатами розгляду
вищезазначеної заяви позивачу у
місячний строк надано відповідь від
01.11.2013 р. № 70/11-11849, відповідно до якої
повідомлено позивача про неможливість
подальшого проходження військової
служби у зв'язку з відсутністю
вакантних посад в Управлінні СБ
України в Харківській області.

Рапорт ОСОБА_1 від 09.10.2013 р. за
дорученням Голови Служби безпеки
України розглянутий заступником
начальника Управління роботи з
особовим складом СБУ та за
результатами розгляду позивачу у
місячний строк надано відповідь від
08.11.2013р. № 11/2-17886 про неможливість
задоволення рапорту, оскільки позивач
не надав згоди стосовно призначення на
запропоновану вакантну посаду та на
даний час звільнений з військової
служби.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.12.2013 року
по справі № 820/10791/13-а прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 02.12.2013р.по
справі № 820/10791/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бегунц А.О.Судді
Бенедик А.П. Калиновський В.А.