Справа № 2025/2а-3155/11
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 р. Справа № 2025/2а-3155/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Донець Л.О., Мельникової Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Лозівському районі
Харківської області на постанову
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від
24.05.2011р. по справі №
2025/2а-3155/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі
Харківської області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, 12.04.2011 року звернувся
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області, в якому
просив: визнати протиправним не
виконання Управління Пенсійного фонду
України в Лозівському районі
Харківської області покладеного на
нього державною обов'язку по
нарахуванню та виплаті належних йому
пенсій, як інваліду ЧАЕС та війни 3-ої
групи в повному обсязі; забов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Лозівському районі Харківської
області виконувати вимоги Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" № 894 від
28.02.1991 року, Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в редакції до 2005
року, постанов Кабінету Міністрів
України № 894 від 13.07.2004 року "Про
підвищення розмірів, призначених
відповідно до частини четвертої статті
54" та № 1293 від 27.12.2005 року "Про
збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
відношенні належних до сплати пенсій
інваліду ЧАЕС та війни 3-ої групи ОСОБА_1
і встановити, що відповідач повинен на
час існування для нього обов'язку по
нарахуванню та сплаті пенсій,
сплачувати ці пенсії в розмірі не
меншому ніж: для третьої групи
інвалідності ЧАЕС та війни - 19,3
мінімальних пенсій за віком, які
дорівнюють прожитковому мінімумі для
працездатних осіб, для 2-ої групи
інвалідності ЧАЕС та війни 26,65
мінімальних пенсій за віком, які
дорівнюють прожитковому мінімумі для
працездатних осіб, для 1-ої групи
інвалідності ЧАЕС та війни 33
мінімальних пенсій за віком, які
дорівнюють прожитковому мінімумі для
працездатних осіб; забов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Лозівському районі Харківської
області здійснити нарахування та
виплату державної, додаткової пенсій
ОСОБА_1, як інваліду ЧАЕС та війни 3-ої
групи, з урахуванням ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від
28.02.1991 року починаючи з липня 1996 року,
статті 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в редакції до 2005
року починаючи з липня 1996 року,
постанови Кабінету Міністрів України
№ 894 від 13.07.2004 року "Про підвищення
розмірів, призначених відповідно до
частини четвертої статті 54" починаючи з
01.08.2004 року, постанови Кабінету
Міністрів України № 1293 27.12.2005 року "Про
збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
починаючи з січня 2006 року по день
розгляду справи в суді, з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також трьох
процентів річних від простроченої
суми, з урахуванням раніше виплачених
сум.

Ухвалою від 20.04.2011 року позовні вимоги
ОСОБА_1 за період з липня 1996 р. по 12.10.2010
року - залишені без розгляду.

За результатами розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 24.05.2011
року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Лозівському районі Харківської
області ( далі відповідач), щодо
невиконання у відношенні ОСОБА_1 ( далі
позивач), з 12.10.2010 року вимог ст. ст. 50, 54,
63, 67 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", Постанови
Кабінету Міністрів України № 894 від 13
липня 2004 року «Про підвищення розмірів
пенсії, призначених відповідно до
частини четвертої статті 54 закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та Постанови Кабінету Міністрів
України № 1293 від 27 грудня 2005 року «Про
збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі
Харківської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1, як інваліду
війни 3 групи, віднесеному до 1-щї
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, у
відповідності до ст. ст. 50, 54, 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»:
державної пенсії у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
щомісячної додаткової пнсії у розмірі
50 % мінімальної пенсії за віком, як
інваліду війни III групи в розмірі 200 %
мінімальної пенсії за віком, виходячи
із мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
починаючи з 12.10.2010 року та провести
відповідні виплати за цей період.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі
Харківської області встановити
підвищення основної щомісячної пенсії
ОСОБА_1, як інваліду 3 групи ЧАЕС,
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 894 від 13 липня 2004
року «Про підвищення розмірів пенсії,
призначених відповідно до частини
четвертої статті 54 закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
збільшивши її розмір на 12 %, починаючи з
12.10.2010 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі
Харківської області здійснити
перерахунок та виплату основної
щомісячної пенсії ОСОБА_1, як інваліду 3
групи ЧАЕС, відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 894 від 13
липня 2004 року «Про підвищення розмірів
пенсії, призначених відповідно до
частини четвертої статті 54 закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з підвищенням її на 12 %, та провести
відповідні виплати за період з 12.10.2010
року по 24 травня 2011 року включно, з
урахуванням фактично сплачених сум за
цей період.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі
Харківської області встановити
підвищення основної щомісячної пенсії
ОСОБА_1, як інваліду 3 групи ЧАЕС,
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС у 1987 році, відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 1293 від 27 грудня 2005 року «Про
збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
збільшивши її розмір у 2,5 рази,
починаючи з 12.10.2010 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі
Харківської області здійснити
перерахунок та виплату основної
щомісячної пенсії ОСОБА_1, як інваліду 3
групи ЧАЕС, учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році,
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 1293 від 27 грудня 2005
року «Про збільшення розмірів пенсії
деяким категоріям громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», збільшивши її розмір у 2,5
рази, та провести відповідні виплати за
період з 12.10.2010 року по 24 травня 2011 року
включно, з урахуванням фактично
сплачених сум за цей період.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову постанову, якою
відмовити позивачу в задоволенні
позову повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України, вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова містить
підстави для скасування, виходячи з
такого.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Лозівському районі Харківської
області як ветеран війни - інвалід
війни (а.с. 8).

Згідно довідки МСЕК № 014478 від 24.05.2000 р.
ОСОБА_1 визнаний інвалідом третьої
групи безстроково (а.с.10).

З довідки Управління Пенсійного фонду
України в Лозівському районі
Харківської області № 15673-02/11 від 24.05.2011
року вбачається, що позивач, станом на
01.12.2010 року отримує пенсію по
інвалідності в розмірі фактичних
збитків, призначену згідно Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".
Призначення та виплата пенсії станом
на 01.12.2010 р. по 24.05.2011 р. провадиться
згідно рішення суду. Нарахування
пенсії згідно з постановами КМУ № 894
від 13.07.2004 р. та № 1293 від 27.12.2005 р.
рішенням суду не передбачено (а.с. 16 ).

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
вимоги щодо зобов'язання здійснити
перерахунок щомісячного підвищення
пенсії, як інваліду війни IIІ групи,
виходячи з розміру 200 % мінімальної
пенсії за віком, вимоги про підвищення
пенсії 2,5 рази передбачених Постановою
Кабінету Міністрів № 1293 та збільшення
пенсії на підставі Постановою Кабінету
Міністрів № 894 на 12 %, є такими, що
ґрунтуються на вимогах закону.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, іншим особам,
зазначеним у пунктах б-д статті 1 -2
цього Закону , які мають право на пенсію
за цим Законом і які є ветеранами війни
та особами, на яких поширюється
чинність Закону України "Про статус
ветеранів війни та гарантії їх
соціального захисту", пенсії по
інвалідності підвищуються в порядку і
на умовах, передбачених цим Законом.

З норми ч. 3 ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в редакції, чинній
до 01 січня 2006 року, вбачається, що
інвалідам війни 3 групи пенсії
підвищуються у розмірі 200 % мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 05.10.2005 р., який
набрав чинності з 01.01.2006 р., ч.4 ст. 13
Закону викладена у новій редакції,
згідно якої інвалідам війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачуються замість пенсії,
підвищується: інвалідам 1 групи в
розмірі 50% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, 2
групи - 40% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, 3
групи - 30 % прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

З 01.01.2006 р. позивачу, як інваліду війни 3
групи, пенсія підвищена з розрахунку 350
грн. (прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність) х 30 %= 105 грн.,
подальше підвищення провадиться у разі
збільшення прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, норми спеціального Закону
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" встановлює з
01.01.2006 р. норму, що інвалідам війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується інвалідам IIІ
групи у розмірі 30 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Виходячи з вищевикладеного, суд першої
інстанції дійшов неправомірного
висновку про те, що вимоги щодо
зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячного підвищення пенсії, як
інваліду війни ІII групи, виходячи з
розміру 200 % мінімальної пенсії за
віком, з 12.10.2010 року на час ухвалення
рішення суду та зобов'язання
відповідача встановити щомісячне
підвищення до пенсії, як інваліду війни
IІI групи, виходячи з розміру 200 %
мінімальної пенсії за віком, є такими,
що не ґрунтуються на вимогах закону.

Стосовно позовних вимог позивача про
забов'язання відповідача встановити
підвищення, здійснити перерахунок та
виплату основної щомісячної пенсії
ОСОБА_1, як інваліду 3 групи ЧАЕС,
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС у 1986 році, відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 894 від 13 липня 2004 року «Про підвищення
розмірів пенсії, призначених
відповідно до частини четвертої статті
54 закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», збільшивши її розмір на 12
%, та Постанови Кабінету Міністрів
України № 1293 від 27 грудня 2005 року «Про
збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
збільшивши її розмір у 2,5 рази, і
провести відповідні виплати колегія
суддів зазначає наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на підвищення пенсії
у 2,5 рази, передбачене постановою
Кабінету Міністрів України "Про
збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 27.12.2005 року № 1293 та на збільшення
пенсії на підставі постанови Кабінету
Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року
"Про підвищення розмірів пенсій,
призначених відповідно до частини
четвертої статті 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" на 12%.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Суть вказаних спірних правовідносин
полягає у правомірності виплати
основної пенсії, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність з підвищенням
її на 12% та зі збільшенням її у 2,5 рази.

Згідно з пунктом 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 13 липня 2004р. №894
"Про підвищення розмірів пенсій,
призначених відповідно до частини
четвертої статті 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", збільшено
з 1 вересня 2004 року на 12 відсотків
пенсії (без урахування надбавок,
підвищень, додаткових пенсій,
державної допомоги та сум індексації),
призначені відповідно до частини
четвертої статті 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Отже, вказаною постановою Кабінету
Міністрів України визначено, що
збільшенню підлягають призначені
пенсії і ці пенсії мають бути
призначені відповідно до частини
четвертої статті 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
усіх випадках розмір пенсій для
інвалідів ІІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Саме такий розмір пенсії був
встановлений та виплачувався позивачу
управлінням Пенсійного фонду України в
Лозівському районі Харківської
області, що підтверджується довідкою
управління Пенсійного фонду України в
Лозівському районі Харківської
області. (а.с. 16)

Постановою Кабінету Міністрів України
"Про збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 27 грудня 2005 р. № 1293 збільшено у 2,5
рази розмір пенсії по інвалідності
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 році та
встановлено, що мінімальний розмір
пенсії, передбачений ч. 4 ст. 54 для
інвалідів ІІІ групи, до яких відносився
позивач, не може бути нижчим ніж 467 грн.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 45
Конституції України пенсії та інші
види соціальних виплат та допомоги, що
є основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції
України виключно законами
визначаються, зокрема, основи
соціального захисту.

За конституційними нормами, виходячи
із пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсії позивачеві
застосуванню підлягає ч.4 ст.54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якою
встановлений мінімальний розмір
пенсії для інвалідів ІІІ групи не
нижчий ніж 6 мінімальних пенсій за
віком.

При цьому колегія суддів зазначає, що
Постанова Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2005 р. № 1293 не може
застосовуватись лише в частині
збільшення розміру пенсії по
інвалідності у 2,5 рази та не
застосовуватись в частині
встановлення мінімального розміру
пенсії, передбаченого ч. 4 ст. 54 для
інвалідів ІІІ групи в сумі 467 грн.

У Законі №796-ХІІ викладено основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Тому звуження підзаконним
актом змісту та обсягу права, наданого
Законом №796-ХІІ, є безпідставним.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
зазначає, що вимоги позивача щодо
покладення на відповідача обов'язку
при нарахуванні йому пенсії відповідно
до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", застосовувати постанову
Кабінету Міністрів України від 27.12.2005
року № 1293 про підвищення пенсій
учасникам ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС в 2,5 рази, є безпідставними,
оскільки зазначеним нормативним актом
передбачено збільшення пенсії,
призначеної з дотриманням постанови
Кабінету Міністрів України від 3 січня
2002 року №1, виходячи з розміру 19 грн. 91
коп.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу здійснено нарахування пенсії
в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком,
що значно перевищує розмір пенсії, який
встановлений постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293.

В подальшому, 05.10.2006 року, Закон
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" доповнено
ч.3 ст. 67, якою передбачено, що у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Стосовно позовних вимог позивача про
визнання протиправною бездіяльності
відповідача та зобов'язання його
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1,
як інваліду війни 3 групи, віднесеному
до 1-ої категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, у
відповідності до ст. ст. 50, 54, 63, 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»:
державної пенсії у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
щомісячної додаткової пенсії у розмірі
50 % мінімальної пенсії за віком колегія
суддів зазначає наступне.

При ухваленні рішення судом першої
інстанції було допущено порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Матеріалами справи підтверджується, що
на виконання рішень судів позивач
отримує державну пенсію в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
щомісячну додаткову пенсію у розмірі 50
% мінімальної пенсії за віком, що
підтверджується довідкою, наданою
Управлінням Пенсійного фонду України в
Лозівському районі Харківської
області від 24.05.2011 року № 156-02/11 (а.с. 16).

Неврахування зазначеного, судом першої
інстанції призвело до помилкового
вирішення спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження у справі, якщо
є такі, що набрали законної сили,
постанова чи ухвала суду з того самого
спору і між тими самими сторонами.

За правилами пункту 4 частини 1 статті 198
КАС України та частини 1 статті 203 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції, суд апеляційної
інстанції має право скасувати
постанову суду і залишити позовну
заяву без розгляду або закрити
провадження у справі з підстав,
встановлених статтею157 КАС України.

За таких обставин, оскаржуване рішення
суду першої інстанції в цій частині
позовних вимог підлягає скасуванню із
закриттям провадження в частині
зазначених позовних вимог.

Враховуючи, що суд першої інстанції
допустив порушення норм матеріального
права, колегія суддів вважає за
необхідне, відповідно до ч.2 ст. 205
Кодексу адміністративного судочинства
України, постанову суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог, щодо забов'язання
відповідача зобов'язання здійснити
перерахунок щомісячного підвищення
пенсії, як інваліду війни IIІ групи,
виходячи з розміру 200 % мінімальної
пенсії за віком, встановлення
підвищення, здійснення перерахунку та
виплати основної щомісячної пенсії
ОСОБА_1, як інваліду 3 групи ЧАЕС,
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС у 1986 році, відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 894 від 13 липня 2004 року «Про підвищення
розмірів пенсії, призначених
відповідно до частини четвертої статті
54 закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», збільшивши її розмір на 12
%, та Постанови Кабінету Міністрів
України № 1293 від 27 грудня 2005 року «Про
збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
збільшивши її розмір у 2,5 рази, і
проведення відповідних виплат -
скасувати, з прийняттям в цій частині
нової - про відмову в задоволенні
адміністративного позову.

В іншій частині постанову Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 24.05.2011р. залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, п. 4 ст. 198,
200, 203, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області на
постанову Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 24.05.2011р.
- задовольнити частково.

Постанову Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 24.05.2011р.
по справі № 2025/2а-3155/11 скасувати в
частині - забов'язання Управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1, як інваліду
війни 3 групи в розмірі 200 % мінімальної
пенсії за віком, виходячи із
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», починаючи з
12.10.2010 року та провести відповідні
виплати за цей період; встановити
підвищення основної щомісячної пенсії
ОСОБА_1, як інваліду 3 групи ЧАЕС,
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 894 від 13 липня 2004
року «Про підвищення розмірів пенсії,
призначених відповідно до частини
четвертої статті 54 закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
збільшивши її розмір на 12 %, починаючи з
12.10.2010 року; здійснити перерахунок та
виплату основної щомісячної пенсії
ОСОБА_1, як інваліду 3 групи ЧАЕС,
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 894 від 13 липня 2004
року «Про підвищення розмірів пенсії,
призначених відповідно до частини
четвертої статті 54 закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
підвищенням її на 12 %, та провести
відповідні виплати за період з 12.10.2010
року по 24 травня 2011 року включно, з
урахуванням фактично сплачених сум за
цей період; встановити підвищення
основної щомісячної пенсії ОСОБА_1, як
інваліду 3 групи ЧАЕС, учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
1987 році, відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 1293 від 27
грудня 2005 року «Про збільшення
розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
збільшивши її розмір у 2,5 рази,
починаючи з 12.10.2010 року; здійснити
перерахунок та виплату основної
щомісячної пенсії ОСОБА_1, як інваліду 3
групи ЧАЕС, учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році,
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 1293 від 27 грудня 2005
року «Про збільшення розмірів пенсії
деяким категоріям громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», збільшивши її розмір у 2,5
рази, та провести відповідні виплати за
період з 12.10.2010 року по 24 травня 2011 року
включно, з урахуванням фактично
сплачених сум за цей період.

Прийняти в зазначеній частині нову
постанову, якою в задоволенні
зазначених позовних вимог - відмовити.

Постанову Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 24.05.2011р.
по справі № 2025/2а-3155/11 скасувати в
частині - визнання протиправною
бездіяльності відповідача та
зобов'язання його здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1, як інваліду
війни 3 групи, віднесеному до 1-ої
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, у
відповідності до ст. ст. 50, 54, 63, 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»:
державної пенсії у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
щомісячної додаткової пенсії у розмірі
50 % мінімальної пенсії за віком.

Провадження в цій частині позовних
вимог ОСОБА_1 - закрити.

В частині відмови в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 постанову
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 24.05.2011р.
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Донець Л.О. Мельникова Л.В.