Справа № 821/3025/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3025/13-а

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Морська Г.М.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Херсонавтотранс»
на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 08 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Херсонавтотранс»
до Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ)
«Херсонавтотранс» звернулося до суду
з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління (далі ДПІ
у м. Херсоні ГУ) Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 12
липня 2013 року №, яким визначені
штрафні санкції в сумі 8 670 грн. за
порушення п.п.7,9,10 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (далі - Закон N 265/95-ВР).

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав про відсутність у податкового
органу підстав для проведення
фактичної перевірки та вказував на
неправомірність застосування штрафних
санкцій, оскільки щодо позивача
господарським судом Херсонської
області порушено провадження у справі
про банкрутство та введено мораторій
на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 08 жовтня 2013
року у задоволенні позовних вимог ТОВ
«Херсонавтотранс» відмовлено
повністю.

В апеляційній скарзі ТОВ
«Херсонавтотранс» ставиться питання
про скасування судового рішення в
зв'язку з тим, що воно постановлено з
порушенням норм матеріального права, а
також що у зв'язку з тим, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ТОВ
«Херсонавтотранс», перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Фактична перевірка Херсонської
приміської автостанції ТОВ
«Херсонавтотранс» проведена
відповідно до наказу начальника
головного управління Міндоходів у
Херсонській області від 01 липня 2013 року
№39, прийнятого на підставі пп.80.2.2 ст. 80
ПК України у зв'язку із отриманням від
ДПІ у м.Херсоні інформації, що свідчить
про порушення ТОВ «Херсонавтотранс»
законодавства щодо здійснення
платниками податків розрахункових
операцій.

За результатами перевірки складений
акт перевірки, яким зафіксовано
порушення п.п.7,9,10 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», а саме із 01 липня по 06 липня 2013
року позивачем не була подана
електронна звітність із семи РРО (7 РРО
х 6 днів х 170 грн. = 7 140 грн.) та 07 липня 2013
року не подавалась електронна
звітність із шести РРО (6 РРО х 1 день х
170 грн. = 1 020 грн.). Всього застосовано за
вказане порушення штраф у розмірі 8 160
грн. (7 140 + 1 020).

Крім того перевіркою встановлено не
зберігання позивачем фіскального
звітного чеку №1049 та контрольної
стрічки від 09 травня 2013 року, за що до
підприємства застосовані штрафні
санкції у розмірі 170 грн. за порушення
п.10 ст. 3 Закону №265/95-ВР та 340 грн. за
порушення п.9 ст. 3 Закону №265/95-ВР.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив с того, що проведення фактичної
перевірки відбувалось відповідно до
діючого законодавства, а мораторій на
задоволення вимог кредиторів в рамках
процедури банкрутства позивача на
штрафні санкції за порушення Закону
про РРО не розповсюджується.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Податкового Кодексу України,
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

В апеляційній скарзі ТОВ
«Херсонавтотранс» вказується на
відсутність у податкового органу
підстав для проведення фактичної
перевірки, та неправомірність
застосування штрафних санкцій у
зв'язку з дією мораторію на задоволення
вимог кредиторів в рамках процедури
банкрутства позивача.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 80 Податкового кодексу
України фактична перевірка
здійснюється без попередження
платника податків,на підставі рішення
керівника контролюючого органу,
оформленого наказом, копія якого
вручається платнику податків або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності хоча б однієї з таких
обставин: у разі отримання в
установленому законодавством порядку
інформації від державних органів або
органів місцевого самоврядування, яка
свідчить про можливі порушення
платником податків законодавства,
контроль за яким покладено на
контролюючі органи, зокрема, щодо
здійснення платниками податків
розрахункових операцій, ведення
касових операцій, наявності патентів,
ліцензій, та інших документів, контроль
за наявністю яких покладено на
контролюючі органи, виробництва та
обігу підакцизних товарів .

Враховуючи відсутність заперечень
позивача щодо отримання ним
направлення та наказу стосовно спірної
перевірки, колегія суддів вважає, що
порядок проведення фактичної
перевірки відповідачем не було
порушено.

Згідно ст. 3 Закону №265/95-ВР, суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:

П. 7) подавати до органів доходів і
зборів звітність, пов'язану із
застосуванням реєстратора
розрахункових операцій та
розрахункових книжок, не пізніше 15
числа наступного за звітним місяця у
разі, якщо цим пунктом не передбачено
подання інформації по дротових або
бездротових каналах зв'язку. Суб'єкти
господарювання, які використовують
реєстратори розрахункових операцій, що
створюють контрольну стрічку в
електронній формі, або електронні
контрольно-касові реєстратори, що
створюють контрольну стрічку в
друкованому вигляді, повинні подавати
до органів доходів і зборів по дротових
або бездротових каналах зв'язку
електронні копії розрахункових
документів і фіскальних звітних чеків,
які містяться на контрольній стрічці в
пам'яті реєстраторів розрахункових
операцій або в пам'яті модемів, які до
них приєднанні. Суб'єкти
господарювання, які використовують
реєстратори розрахункових операцій, що
створюють контрольну стрічку в
друкованому вигляді, за виключенням
електронних контрольно-касових
реєстраторів, повинні подавати до
органів доходів і зборів по дротових
або бездротових каналах зв'язку
інформацію про обсяг розрахункових
операцій, виконаних в готівковій та/або
в безготівковій формі, або про обсяг
операцій з купівлі-продажу іноземної
валюти, яка міститься в їх фіскальній
пам'яті;

П. 9) щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій;

П. 10) друкувати або створювати в
електронній формі на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
контрольні стрічки і забезпечувати їх
зберігання протягом трьох років.

В разі неподання до органів державної
податкової служби звітності,
пов'язаної із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій,
розрахункових книжок та копій
розрахункових документів і фіскальних
звітних чеків з реєстраторів
розрахункових операцій по дротових або
бездротових каналах зв'язку, в разі
обов'язковості її подання п.9 ст. 17
Закону №265/95-ВР передбачено
відповідальність у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем із 01 липня по 06 липня 2013 року
не була подана електронна звітність із
семи РРО та 07 липня 2013 року не
подавалась електронна звітність із
шести РРО. За вказане порушення до
позивача застосовано штраф у розмірі 8
160 грн. (7 140 + 1 020).

Колегія суддів не погоджується з
доводами апелянта щодо відсутності
підстав для застосування штрафної
санкції за порушення вимог
вищевказаного Закону, оскільки на час
прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення 12 липня 2013 року
Закон України «Про внесення змін до
розділу II Закону України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України у зв'язку з прийняттям
Податкового кодексу України» від 21
червня 2013 року №357-VII (далі - Закон
№357-VII), яким було зупинена дія п.9 ст. 17
Закону №265/95-ВР - ще не набрав чинності.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно неможливості застосування у
даному випадку зворотної дії закону,
оскільки Закон №357-VII, яким зупинено
дію п.9 ст. 17 Закону №265/95-ВР, не містить
прямої вказівки на його зворотну дію в
часі.

Таким чином, підстав для скасування
рішення про застосування до позивача
штрафних санкцій в цій частині не має.

Колегія суддів не приймає доводів
апелянта щодо неправомірності
застосування штрафних санкцій через
введення мораторію на задоволення
вимог кредиторів в рамках процедури
банкрутства позивача з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою від 21 вересня 2012 року
господарський суд Херсонської області
порушив провадження у справі про
банкрутство ТОВ «Херсонавтотранс» та
увів мораторій відносно ТОВ
«Херсонавтотранс» та процедуру
розпорядження майном боржника.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
від 14 травня 1992 року №2343-ХІІ, що діяв на
момент порушення справи про
банкрутство (далі - Закон №2343-ХІІ)
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - це зупинення виконання
боржником, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на убезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів і обов'язкових платежів),
застосованих до прийняття рішення про
введення мораторію.

Відповідно до п.4 ст. 12 Закону №2343-ХІІ не
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Згідно ч.4 ст. 19 Закону про банкрутство у
реакції Закону №4212-ХІІ від 22 листопада
2011 року, із змінами, яка діє на час
виникнення спірних відносин, не
нараховується неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші фінансові
санкції за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань із задоволення
всіх вимог, на які поширюється
мораторій.

Приймаючи до уваги те, що штрафні
(фінансові) санкції не нараховуються
лише за неналежне виконання по - перше
грошових зобов'язань, а по - друге тих
зобов'язань, строк виконання яких
настав до дня введення мораторію,
колегія суддів вважає,що мораторій на
якій вказував позивач в даному випадку
не розповсюджується на застосування
штрафних санкцій за порушення Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» .

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що приймаючи
спірне податкове повідомлення-рішення
№ від 12 липня 2013 року, відповідач
діяв відповідно до вимог ч.3 ст. 2 КАС
України та підстав про визнання його
протиправним і скасування немає.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Херсонавтотранс» залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 08
жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв