Справа № 9101/161564/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2013-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2013 р. справа № 2а-1897/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Проценко О.А.

суддів: Туркіної Л.П. Шлай
А.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Першотравенськ Дніпропетровської
області

на постанову Першотравенського
міського суду Дніпропетровської
області від 24 листопада 2011 року у
справі № 2а-1897/2011

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в м.Першотравенськ Дніпропетровської
області

про визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання дій
відповідача незаконними та
зобов'язання останнього здійснити
перерахунок пенсії позивачу, як особі
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської АЕС 2 категорії згідно
із ст. 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч.1. ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за період з
23.04.2007 року по 12.07.2011 року та у
подальшому з урахуванням різниці, яка
була виплачена у цей період. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що має статус учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, віднесений до
категорії « 2» осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
повинна виплачуватись додаткова
пенсія у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, але
всупереч вказаним нормам відповідач не
здійснює вищезазначених виплат.

Ухвалою суду від 24.11.2011 року позовні
вимоги за межами позовної давності
залишено без розгляду.

Постановою суду першої інстанції
позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі відповідач
просить постанову суду скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позову. Апелянт
вважає, що судом порушено норми
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів зазначає наступне.

Сторони не сперечаються щодо статусу
позивача.

Нормами статті ст.51 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особи які віднесені до 2
категорії призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 30% прожиткового
мінімуму для осіб які втратили
працездатність.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

За приписами ст.49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

У відповідності до ст.51 Закону, особам,
віднесеним до категорії 2, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 30
процентів мінімальної пенсії за віком.
Таким, чином, оскільки позивача
віднесено до 2 категорії осіб, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, він має право на щомісячну
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм обрахунку
державної та додаткової пенсії
виступає пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого ч.1 цієї статті тільки
стосовно визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, не є
перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру за
віком) для обрахування інших пенсій чи
доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вбачається, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених Законом України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого й
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Таким чином, встановлено, що позивачка
як особа, віднесена до категорії 2 ,
відповідно до ст.51 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», має право на отримання
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком. Зі змісту
даної статті випливає, що розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначається
на момент виплати додаткової пенсії
згідно із законом про Державний бюджет
України і не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України та виходячи з
принципу пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсії позивачеві
застосуванню підлягає ст. 51 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" ,
а не постановами Кабінету Міністрів
України, на підставі якої була
нарахована додаткова пенсія позивачу,
оскільки остання істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Враховуючи вищезазначене, при
розрахунку розміру додаткової пенсії
позивача слід керуватися ст. 51 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
відповідно до якої, особи які віднесені
до 2 категорії призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 30% прожиткового
мінімуму для осіб які втратили
працездатність.

Статтею 22 Конституції України
встановлено, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Право позивача на отримання зазначеної
додаткової пенсії закріплено у Законі,
гарантовано державою та
підтверджується відповідними
доказами, а обов'язок здійснення
перерахунку пенсії позивача покладено
саме на Управління Пенсійного фонду
України.

Суд першої інстанції вірно визначився,
що при нарахуванні додаткової пенсії
позивачу слід керуватись положеннями
ст..51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Доводи апелянта
не спростовуються матеріалами справи.
Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, постанову суду слід залишити
без змін.

Керуючись ст..197, ст. п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.
200, ст.ст. 205, 206 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Першотравенськ Дніпропетровської
області на постанову
Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області від 24
листопада 2011 року у справі № 2а-1897/2011
залишити без задоволення.

Постанову Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 24
листопада 2011 року у справі № 2а-1897/2011
залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна

Суддя:
А.В. Шлай