Справа № 162/183/14-а
Суддя: Гладіч Н. І.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа №162/183/14-а

Номер провадження 2-а/162/48/2014

28 лютого 2014 року
смт. Любешів

Любешівський районний суд
Волинської області в складі

головуючого судді
Гладіч Н.І.,

при секретарі
Пилипчук Р.М.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора
взводу з обслуговування стаціонарного
посту № 2 роти ДПС, підпорядкованої
УМВС України у Волинській області,
прапорщика міліції Куця Андрія
Васильовича про скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення, -

встановив:

17 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із адміністративним позовом до
інспектора взводу з обслуговування
стаціонарного посту № 2 роти ДПС,
підпорядкованої УМВС України у
Волинській області, прапорщика міліції
Куця А.В. про скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення.

Позов мотивує тим, що постановою
інспектора взводу з обслуговування
стаціонарного посту № 2 роти ДПС,
підпорядкованої УМВС України у
Волинській області, прапорщика міліції
Куця А.В. від 02 лютого 2014 року його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, в
постанові вказано, що він 02.02.2014 року о 11
год. 25 хв. керував по автодорозі
Луцьк-Маневичі-Любешів автомобілем
марки „ВАЗ-210700-20”, д/н НОМЕР_1 поза
населеним пунктом без увімкненого
ближнього світла фар або денних
ходових вогнів, чим порушив вимоги п. 9.8
Правил дорожнього руху України, за що
відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122
КУпАП. Вказаною постановою на нього
було накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 450
грн. З даною постановою він не згоден,
оскільки 02 лютого 2014 року о 11 годині 25
хвилин керував автомобілем марки
„ВАЗ-210700-20”, д/н НОМЕР_1 по автодорозі
Луцьк-Маневичі-Любешів з увімкненими
денними ходовими вогнями. Позивач
вказав, що при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення в його
автомобілі були пасажири, які як свідки
можуть підтвердити наявність
увімкнених в автомобілі під час руху
денних ходових вогнів, яких
відповідачем безпідставно не вказано в
протоколі, в якому він виклав свою
незгоду.

Вважає накладене на нього
адміністративне стягнення
необґрунтованим та незаконним,
постанова в справі про адміністративне
правопорушення про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач
підтримав свій позов та дав пояснення,
аналогічні тим, що викладені в позовній
заяві.

Відповідач в судове засідання не
з"явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
клопотань про відкладення розгляду
справи не надходило, причини неявки
суду не повідомлені, будь-яких доказів,
документів, заяв, пояснень та
заперечень щодо обгрунтованості чи
необгрунтованості доводів позивача
ОСОБА_1, викладених у позовній заяві, не
подав. За таких обставин суд вважає
можливим розглянути справу за
відсутності відповідача на підставі
наявних у ній доказів відповідно до ч. 4
ст. 128 КАС України.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, допитавши свідка, прийшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому
засіданні показали, що 02 лютого 2014 року
перебували в автомобілі під керуванням
позивача, денні ходові вогні були
ввімкненими під час руху автомобіля по
автодорозі Луцьк-Маневичі-Любешів,
оскільки при увімкнених денних ходових
вогнів в автомобілі паралельно була
освічена панель приборів в
транспортному засобі.

Адміністративна відповідальність за ч.
2 ст. 122 КУпАП настає, зокрема, за
порушення правил користування
зовнішніми освітлювальними приладами.

Відповідно до положень п. 9.8 ПДР України
з 1 жовтня по 1 травня на всіх
механічних транспортних засобах поза
населеними пунктами повинні бути
ввімкнені денні ходові вогні, а в разі
їх відсутності в конструкції
транспортного засобу - ближнє світло
фар.

Оскаржуваною постановою від 02 лютого
2014 року позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП за керування
автомобілем без ввімкненого ближнього
світла фар або денних ходових вогнів з
накладенням стягнення у виді 450 гривень
штрафу. Постанову винесено
відповідачем в межах повноважень
згідно ст. 222 КУпАП.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, відповідно
до вимог ч.2 ст. 71 КАС України.

Положення ст. 251 КУпАП визначають
докази для встановлення наявності чи
відсутності адміністративного
правопорушення, при цьому докази на
підтвердження наявності чи
відсутності у конструкції автомобіля
під керуванням позивача денних
ходових вогнів в матеріалах справи
відсутні, заперечення позивача до
протоколу щодо наявності ввімкнених
денних ходових вогнів відповідачем не
спростовані.

В суді встановлено, що у постанові в
справі про адміністративне
правопорушення інспектором ДАІ не
наведено будь-якої оцінки пояснень
позивача, чим було грубо порушено
Постанову Пленуму Верховного суду
України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративне правопорушення на
транспорті", а саме п. 24 „Зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У
ній, зокрема, потрібно навести докази,
на яких грунтується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався порушник, чи висловлення
останнім доводів".

Фактично окрім усної заяви інспектора,
позивачу не було надано жодних доказів
вказаного йому правопорушення, жодного
приладу чи пристрою відео- чи фото
фіксації не продемонстровано.

Крім того, в суді встановлено, що
свідків правопорушення на момент руху
автомобіля не було окрім пасажирів в
даному транспортному засобі, яких
відповідач безпідставно не вписав у
протокол, що свідчить про
неправомірність дій відповідача,
протиправну його бездіяльність.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Коституції
України обвинувачення не може
грунтуватися на доказах, одержаних
незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Із врахуванням викладеного наявні у
справі докази не підтверджують
вчинення позивачем порушення ч. 2 ст. 122
КУпАП, відповідачем відповідно до ч. 2
ст. 71 КАС України не подано суду
доказів на підтвердження
обгрунтованості прийнятого рішення
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи в суді також
встановлено, що постанову відповідач
виніс з грубим порушенням вимог ст.ст.
245, 280 КУпАП щодо всебічності, повноти і
об"активності розгляду справи,
передчасно прийшов до висновку про
встановлення винуватості ОСОБА_1 у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і
неправомірно наклав на нього
адміністративне стягнення.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що ОСОБА_1 неправомірно
було притягнуто до адміністративної
відповідальності, а тому постанова
серії АА2 № 999907 від 02.02.2014 року по справі
про адміністративне правопорушення є
протиправною та підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат слід здійснити
за правилами статті 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 70-71, 94, 122, 128, 158-163, 167,
171-2 КАС України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову інспектора взводу з
обслуговування стаціонарного посту № 2
роти ДПС, підпорядкованої УМВС України
у Волинській області, прапорщика
міліції Куця Андрія Васильовича серії
АА2 № 999907 від 02.02.2014 року відносно
ОСОБА_1 про накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 450 гривень за вчинення
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП - скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України
в користь ОСОБА_1 судові витрати по
сплаті судового збору у розмірі 73
(сімдесят три) гривні 08 копійок.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий: