Справа № 9101/18337/2012
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2013-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2013 р. справа № 2а-2481/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мельника В.В.

суддів: Нагорної Л.М.
Юхименка О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Ленінської районного суду м.
Дніпропетровська від 04 квітня 2011 року у
справі № 2а-2481/2011 за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
про визнання дій органу державної
влади незаконними та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач)
звернулася до Ленінської районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
(далі по тексту відповідач), в якому
просила поновити строк звернення до
суду, визнати необґрунтованою відмову
відповідача стосовно доплати позивачу
пенсії, як дитині війни, зобов'язати
відповідача провести нарахування та
виплатити позивачу щомісячну доплату
до пенсії в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком за час: з
01.01.2006 року з урахуванням фактично
виплачених сум, виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановлений ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 04 квітня 2011 року
адміністративний позов в період з
01.01.2006 року по 24.08.2010 залишено без
розгляду.

Позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на ст. 46 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати , в частині відмови в
задоволенні позовних вимог.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 КАС
України в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів переглядає справу в
межах доводів апеляційної скарги
позивача.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Щодо посилань позивача на ту обставину,
що йому був невідомим факт змін
законодавства, колегія суддів вважає
за необхідне зазначити, що
законодавство, яке опосередковує
спірні правовідносини публікувалося у
встановленому порядку і мало бути
відомим позивачу. Тому колегія суддів
не приймає до уваги дане твердження
позивача. З цих же підстав не
приймаються до уваги посилання
позивача на необхідність
застосовування в даній справі ч. 4 ст. 99
КАС України, оскільки ч.2 ст. 99 КАС
України встановлено, що для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Позивач повинен був
дізнатися про зміни в законодавстві, що
опосередковують спірні
правовідносини, з моменту офіційного
оприлюднення нормативно-правових
актів, а тому підстави для застосування
положень ч. 4 ст. 99 КАС України відсутні.

Колегія суддів також вважає за
необхідне зазначити з приводу посилань
позивача на ст. 46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" , що не підлягають
застосуванню до спірних правовідносин
норми статті ст. 46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідно до яких суми
пенсій, не одержані своєчасно з вини
органу, що призначає або виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком. Так,
Законом України "Про соціальний захист
дітей війни" визначено основи
соціального захисту дітей війни та
гарантовано їх соціальну захищеність
шляхом надання пільг і державної
соціальної підтримки, яка встановлена
у вигляді підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії. Фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених цим Законом, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України (стаття 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"). Згідно
із визначенням, яке міститься у статті 1
Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування", пенсія - це щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом. З
урахуванням цього, державна соціальна
підтримка дітей війни у вигляді
підвищення до пенсії, яка за своєю
правовою природою є окремим джерелом
доходу пенсіонера та бюджетним
фінансуванням відрізняється від
пенсії, що сплачується за рахунок
внесків осіб, застрахованих в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, не може
розцінюватись як її складова частина, а
тому підстави для застосування статті
ст. 46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" відсутні.

Відповідно до ст. 100 КАС України, яка є
пріоритетною перед нормами інших
законодавчих актів, адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

З огляду на зазначене, позиція
позивача, викладена в апеляційній
скарзі, є необґрунтованою та
суперечить нормам чинного
законодавства України.

Доводи апеляційної скарги позивача не
спростовують зроблений судом першої
інстанції висновок.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.195,197,199,200,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінської районного суду
м. Дніпропетровська від 04 квітня 2011
року у справі № 2а-2481/2011 - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала суду є остаточною і
оскарженню не підлягає відповідно до
ст. 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
О.В. Юхименко