Справа № 755/30041/13-а
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівСобківа Я.М., Сорочко Є.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва на
постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 18 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Управління пенсійного фонду
України в Дніпровському районі м. Києва
про зобов'язання провести перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 пред'явив позов до Управління
пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва, в якому
просить визнати протиправними дії
відповідача щодо відмови у проведенні
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання позивача, як судді
Верховного Суду України у відставці,
починаючи з 03.06.2013р. на підставі довідки
Верховного Суду України про розмір
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, та надалі
проводити перерахунок та виплату йому
щомісячного довічного грошового
утримання судді Верховного Суду
України, який працює на відповідній
посаді, та з врахуванням інших,
встановлених законодавством
перерахунків та допустити негайне
виконання постанови в межах суми
платежу за один місяць.

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 18 грудня 2013 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким у позові відмовити. В
обґрунтування апеляційної скарги
апелянт вказує, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, судове
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, беручи до уваги ту
обставину, що обґрунтованість та
законність рішення відповідачем суду
не доведена, суд першої інстанції
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів погоджується
із огляду на наступне.

Постановою Верховної Ради України
№2596-VІ від 24 червня 2004 року позивач
ОСОБА_4 був звільнений з посади судді у
зв'язку з поданням заяви про відставку.

Як суддя Верховного Суду України у
відставці, позивач перебуває на обліку
в УПФУ у Дніпровському районі м. Києва і
отримує щомісячне довічне грошове
утримання в розмірі 17 572 грн. 83 коп.

Згідно з довідкою Верховного Суду
України від 05.07.2013 року № 433/0/21-13,
розмір суддівської винагороди
працюючого судді Верховного Суду
України на відповідній посаді станом
на 03.06.2013 року складає 26 839, 80 грн., що
значно більше, ніж розмір довічного
грошового утримання, який отримує
позивач.

03.06.2013 року рішенням Конституційного
Суду України у справі №3-рп/2013 було
визнано неконституційним положення
третього речення частини 5 статті 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», яким встановлювалися
обмеження максимального розміру
щомісячного довічного грошового
утримання суддів десятьма
прожитковими мінімумами,
встановленими для осіб, які втратили
працездатність.

Згідно зі ст.138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді.

За кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати судді без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання.

Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок.

Відповідно до ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 03.06.2013 року у справі №3-рп/2013 визнано
такими, що не відповідають Конституції
України частину третю, перше, друге,
третє речення частини п'ятої статті 138
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів» від 7.07.2010 року; статтю 2
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
8.07.2011 року; абзац другий пункту 2
розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
8.07.2011 року.

Отже, з дня ухвалення Конституційним
Судом України рішення у справі №3-рп/2013,
- 03.06.2013 року у позивача виникло право на
перерахунок його щомісячного
довічного грошового утримання
відповідно до ст.138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів".

Оскільки відповідачем було відмовлено
позивачу у здійсненні перерахунку,
колегія суддів вважає право ОСОБА_4 на
належне пенсійне забезпечення
порушеним, а дії УПФУ у Дніпровському
районі м. Києві протиправними, оскільки
вони не ґрунтуються на вимогах чинного
Закону.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності Законів над відомчими
та урядовими нормативними актами, УПФУ
у Дніпровському районі м. Києва мало б
застосовувати саме ст.138 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів», якою
чітко визначено, що розмір довічного
утримання, який визначено та
виплачується судді у відставці
розраховується із розміру грошового
утримання працюючого судді, тому, у
разі збільшення розміру заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді, повинен збільшуватися розмір
довічного грошового утримання судді у
відставці без обмеження його
максимального розміру.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва на
постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 18 грудня 2013 року
залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 18 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Петрик І.Й.

Судді:
Собків Я.М.

Сорочко Є.О.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Собків Я.М.

Сорочко Є.О.