Справа № 219/7762/2013-а
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Решетняк І.В.
Суддя-доповідач - Юрко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року
справа №219/7762/2013-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Юрко І.В., суддів:
Міронової Г.М., Блохіна А.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Артемівської
райдержадміністрації Донецької
області на постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 10 грудня 2013 року у справі № 219/7762/13-а
за позовом ОСОБА_3 до Управління праці
та соціального захисту населення
Артемівської райдержадміністрації
Донецької області про визнання дій
неправомірними та стягнення щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік,-

В С Т А Н
О В И В :

Позивач 04.09.2013 року звернувся до суду з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської райдержадміністрації
Донецької області про визнання дій
неправомірними та стягнення
недоотриманої допомоги на
оздоровлення за 2013 рік у розмірі 4588
грн..

Постановою Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 10 грудня 2013 року позовні вимоги
задоволено в повному обсязі.

Визнано дії Управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської райдержадміністрації
Донецької області щодо відмови ОСОБА_3
у виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення за 2013 рік в розмірі 4
мінімальних заробітних плат згідно ст.
48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» неправомірними.

Стягнуто з Управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської райдержадміністрації
Донецької області у відповідності до
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» на користь ОСОБА_3, щорічну
допомогу на оздоровлення за 2013 рік в
розмірі 4 мінімальних заробітних плат в
сумі 4588 грн..

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу в якій, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову місцевого суду і
постановити нову, якою відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином. Згідно апеляційної
скарги відповідач просив розглянути
справу за його відсутності. Колегія
суддів розглядає дану справу
відповідно вимогам ст. 197 КАС України в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Позивач має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, про що свідчить
копія посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с. 6)
та має 3 групу інвалідності.

З зазначених підстав позивач перебуває
на обліку в Управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської райдержадміністрації і,
як особа 1 категорії, має право на
користування компенсаціями та
пільгами, передбаченими ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№ 796-XII (далі по тексту - Закон України
№ 796).

Позивач звернувся до відповідача щодо
перерахування та виплати щорічної
грошової допомоги на оздоровлення за
2013 рік у розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат згідно ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Управлінням праці та соціального
захисту населення Артемівської
райдержадміністрації надано відповідь
від 20 серпня 2013 року за № К-36-5.1-6.2, якою
позивачу було відмовлено з посиланням
на постанову Кабінету Міністрів
України від 12 липня 2005 року за № 562 «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», та
роз'яснено, що щорічна допомога на
оздоровлення за 2013 рік у розмірі 90,00
грн. була нарахована позивачу у
березні 2013 року, але за відсутності
фінансування не сплачена (а.с. 7).

Закон України № 796 зі змінами та
доповненнями станом на час виникнення
спірних правовідносин визначає
основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення.

Відповідно до підпункту 11 пункту 28
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» текст статті 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
було викладено в наступній редакції:
«Одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України».

За Рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008,
зазначені вище зміни, внесені Законом
України «Про Державний бюджет на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» до Закону
№ 796, визнані неконституційними.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України,
закони, інші правові акти або їх окремі
положення, визнані неконституційними,
втрачають силу з дня ухвалення
Конституційним судом рішення про їх
неконституційність.

Так, відповідно до ст. 48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачена щорічна допомога на
оздоровлення, зокрема інвалідам 3 групи
у розмірі 4 мінімальних розмірів
заробітної плати.

Згідно п. 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» установлено, що у 2013 році
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (Відомості
Верховної Ради України, 1992 p., № 13, ст. 178
із наступними змінами), застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Кабінетом Міністрів України у 2013 році
таке право використано не було, а тому
норми постанови КМУ від 12.07.2005 року № 562
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи» не
підлягають застосуванню під час
визначення розміру виплат,
передбачених статтею 48 Закону № 796,
оскільки Законом України «Про
державний бюджет України на 2005 рік»
Кабінету Міністрів України право
встановлювати розмір виплат,
передбачених Законом № 796, делеговано
не було.

Кабінетом Міністрів України 23.11.2011 року
була прийнята постанова № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до п. 2 якої зобов'язано
Пенсійний фонд України забезпечити
здійснення перерахунку пенсій,
призначених особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
до набрання чинності цією постановою,
за матеріалами пенсійних справ.
Зазначеною постановою Кабінетом
Міністрів України не встановлено
порядок і розмірі виплати допомоги на
оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону
№ 796.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру виплат застосуванню
підлягають положення статті 48 Закону
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, Закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

У разі невідповідності
нормативно-правового акту Конституції
України, Закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вишу юридичну
силу. Отже, у спірних правовідносинах
Закон має вищу юридичну силу ніж
постанова КМУ.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позовні вимоги про визнання дій
неправомірними та стягнення
недоотриманої допомоги на
оздоровлення за 2013 рік у розмірі 4588 грн.
підлягають задоволенню, оскільки
позивачу зазначені виплати проведені
відповідачем в порушення
вищезазначених норм закону.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
постанова прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду не
вбачається.

З урахуванням викладеного,
керуючись статтями 160, 184, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення
Артемівської райдержадміністрації
Донецької області на постанову
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 10 грудня 2013 року
у справі № 219/7762/13-а залишити без
задоволення.

Постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 10 грудня 2013 року у справі № 219/7762/13-а
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками розгляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
І.В.Юрко

Судді:
Г.М.Міронова

А.А.Блохін