Справа № 2а-5763/08
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року м. Київ
К/9991/8465/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справі за
касаційною скаргою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 06
червня 2008 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01 грудня 2011 року у справі за позовом
відкритого акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" до Національної комісії
регулювання електроенергетики України
про скасування постанови,

в с т а н о в и л а:

Відкрите акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" звернулось до суду з
позовом до Національної комісії
регулювання електроенергетики України
про скасування постанови від 15.03.2007 №306
"Про накладення штрафу на ВАТ
"Вінницягаз" за порушення Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності з розподілу природного і
нафтового газу".

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю оскаржуваної постанови
як такої, що винесено у зв'язку з
невиконанням вимог постанови від 28.12.2006
№1892, яка, у свою чергу, визнана
протиправною та скасовано рішенням
Господарського суду міста Києва від 22
січня 2007 року.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 06 червня 2008
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 грудня 2011
року, визнано причини пропущення
річного строку звернення до суду
поважними та поновлено його; позов
задоволено: визнано протиправною та
скасовано постанову до Національної
комісії регулювання електроенергетики
України про скасування постанови від
15.03.2007 №306 "Про накладення штрафу на ВАТ
"Вінницягаз" за порушення Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності з розподілу природного і
нафтового газу".

У поданій касаційній скарзі
Національна комісія регулювання
електроенергетики України із
посиланням на порушення судами
попередніх інстанцій норм
процесуального права, просило
скасувати оскаржувані судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
та постановити нове, яким відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 28.12.2006
№1892 на відкрите акціонерне товариство
"Вінницягаз" накладено штраф у розмірі
30 000,00 грн. за порушення пункту 2.1.2
Ліцензійних умов з розподілу щодо
наявності в ліцензіата договорів із
замовниками та/або газопостачальними
підприємствами про транспортування
розподільними трубопроводами
природного газу, а саме: договору на
транспортування природного газу
розподільними трубопроводами з ТОВ
"Газовик", пункту 2.3 Ліцензійних умов з
постачання у частині виконання в
повному обсязі фінансових зобов'язань
щодо своєчасної оплати за отримані
обсяги природного газу у сумі 25953,633 тис.
грн. перед ДК «Газ України» та за надані
послуги з транспортування природного
газу магістральними трубопроводами у
сумі 4297,7 тис. грн. перед ДК
«Укртрансгаз»у 2005 році та за 9 місяців
2006 року.

Зазначеною постановою зобов'язано
відкрите акціонерне товариство
"Вінницягаз" до 15.01.2007 усунути порушення
п. 2.1.2 Ліцензійних умов з розподілу
шляхом здійснення заходів щодо
укладення договору на транспортування
природного газу розподільними
трубопроводами з TOB «Газовик»;
зобов'язано відкрите акціонерне
товариство «Вінницягаз» до 31.05.2007 року
усунути порушення п. 2.3 Ліцензійних
умов з постачання у частині виконання в
повному обсязі фінансових зобов'язань
щодо своєчасної оплати за отримані
обсяги природного газу у сумі 25953,633 грн.
перед ДК «Газ України» та за надані
послуги з транспортування природного
газу магістральними трубопроводами у
сумі 4297,7 тис. грн. перед ДК
«Укртрансгаз» у 2005 році за І півріччя
2006 року.

Постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 15.03.2007 №306 на відкрите акціонерне
товариство «Вінницягаз» за порушення
п. 3.9. Ліцензійних умов з розподілу у
частині дотримання вимог
законодавства України та
нормативно-технічних документів,
зокрема, статті 14 Закону України «Про
природні монополії» щодо виконання
вимог постанови НКРЕ від 28.12.2006 №1892,
накладено штраф у розмірі 85000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що постанову НКРЕ від
28.12.2006 №1892, за невиконання якої до
позивача накладено штрафні санкції
згідно з оскаржуваною постановою,
визнано протиправною та скасовано
постановою Господарського суду міста
Києва від 07.06.2007.

Відповідно до частини другої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Касаційна скарга, подана Національної
комісії регулювання електроенергетики
України, обґрунтована недотриманням
судом першої інстанції під час
судового розгляду справи норм
процесуального права в частині
обов'язкового проведення попереднього
судового засідання та вирішення
питання про поновлення строку
звернення до суду із порушенням вимог
статті 102 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Колегія суддів не вбачає наявності
таких порушень судами попередніх
інстанцій норм процесуального права,
що могли б призвести до неправильного
вирішення справи.

Так, згідно з вимогами частини першої
статті 111 Кодексу адміністративного
судочинства України попереднє судове
засідання проводиться з метою
з'ясування можливості врегулювання
спору до судового розгляду справи або
забезпечення всебічного та
об'єктивного вирішення справи протягом
розумного строку.

Відповідно до пункту 4 частини
четвертої статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
в редакції, чинній на момент вирішення
справи, в ухвалі про відкриття
провадження у справі зазначаються
дата, час і місце попереднього судового
засідання, якщо суд вважає його
проведення необхідним.

Аналіз наведених норм свідчить про те,
що проведення попереднього судового
засідання у кожній адміністративній
справі не є обов'язковим.

За вказаних обставин, колегія суддів не
вбачає порушень норм процесуального
права у зв'язку з відсутність факту
проведення попереднього судового
засідання.

Так само, колегія суддів вказує на
необґрунтованість доводів касаційної
скарги в частині порушення судом
першої інстанції положень статті 102
Кодексу адміністративного судочинства
України при вирішенні питання про
поновлення строку звернення до суду в
частині не повідомлення представника
відповідача про розгляд питання про
поновлення строку звернення та
відсутності факту викладення ухвали
про поновлення строку окремим
документом.

Так, відповідно до статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Якщо суд визнає причину пропущення
строку звернення до суду поважною,
адміністративна справа розглядається
і вирішується в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Позовні заяви приймаються до розгляду
адміністративним судом незалежно від
закінчення строку звернення до
адміністративного суду.

Як вбачається з матеріалів справи
питання про поновлення строку
звернення до суду викладено судом в
постанові від 06 червня 2008 року,
проголошеної у відкритому судовому
засіданні, за участю представника
відповідача, при цьому судове рішення
з питань поновлення строку викладено
окремим документом, а не протокольно
(із занесенням секретарем судового
засідання у журнал судового засідання).

За вказаних обставин, колегія суддів не
вбачає порушень судом першої інстанції
норм процесуального права при
вирішенні питання про поновлення
строку звернення до суду.

Відповідно до положень частини другої
статті 224 Кодексу адміністративного
судочинства України не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення судом норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Згідно з вимогами частини третьої
статті 220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Національної комісії
регулювання електроенергетики України
відхилити, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 06
червня 2008 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01 грудня 2011 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: