Справа № 490/13603/13-а
Суддя: Подзігун Г. В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Н И

резолютивна частина

18 лютого 2014 року Центральний районний
суд міста Миколаєва у складі :

судді -
Подзігун Г.В.

при секретарі -
Крикливенко О.І.

за участю позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача -
Гетман В.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в
Центральному районі міста Миколаєва,
про визнання дій неправомірними та
покладання зобовязань вчинити певні
дії.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 158-163 КАСУ, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскарженою до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Центральний районний суд міста
Миколаєва протягом 10 днів.

СУДДЯ
Г.В.ПОДЗІГУН

490/13603/13-а

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Н И

18 лютого 2014 року

Центральний районний суд міста
Миколаєва у складі :

судді -
Подзігун Г.В.

при секретарі -
Крикливенко О.І.

за участю позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача -
Гетман В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в
Центральному районі міста Миколаєва,
про визнання дій неправомірними та
покладання зобов'язань вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до Управління пенсійного
фонду України в Центральному районі
міста Миколаєва про визнання дій
неправомірними та покладання
зобов'язань вчинити певні дії, в якому
просила скасувати рішення про відмову
в призначенні ій дострокової пенсії за
віком та зобов'язати відповідача
призначити їй дострокову пенсію за
віком відповідно до п.3 прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»

В обгрунтування позовних вимог
вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в неї
народився син ОСОБА_3 Коли сину
виповнилося шість років, через його
стійке важке захворювання його було
визнано інвалідом дитинства. За станом
свого здоров'я він вимагав постійного
догляду та піклування, у зв'язку з чим
вона протягом усього часу доглядала та
утримувала його. ІНФОРМАЦІЯ_2 її син
помер, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1,
зареєстрованого Міським відділом РАГС
м.Херсону 17.01.2000 року, актовий запис
№231. Також вказувала, що у
відповідності до п. 3 Прикінцевих
положень Закону України від 09.07.2003 року
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» матері
інвалідів з дитинства, які виховали їх
до шестирічного віку, мають право на
призначення дострокової пенсії за
віком, після досягнення 50 років та за
наявності не менше 15 років страхового
стажу. За вибором матері, або в разі її
відсутності, якщо виховання
дитини-інваліда здійснювалося батьком,
йому призначається дострокова пенсія
за віком, після досягнення 55 років та за
наявності не менше 20 років страхового
стажу.

В судовому засіданні позивачка вимоги
позову підтримала та просила про їх
задоволення.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги позову не визнав.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
доводи позову та дослідивши
матеріали справи, судом встановлено
наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачки народився син
ОСОБА_3 Після досягнення дитиною
шестирічного віку його було визнано
інвалідом-дитинства та за станом його
здоров'я він вимагав постійного
догляду та піклування.

ІНФОРМАЦІЯ_2 син позивачки ОСОБА_3
помер, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1,
зареєстрованого Міським відділом РАГС
м.Херсон від 17.01.2000 року, актовий запис
№231.

У жовтні 2013 року позивачка досягла 54
роки, її загальний трудовий стаж
складає 26 років.

29.08.2013 року ОСОБА_1 звернулася із заявою
до УПФ України в Центральному районі
м.Миколаєва, в якій просила про
призначення їй дострокової пенсії за
віком як матері інваліда з дитинства.

Рішенням УПФУ в Центральному районі
м.Миколаєва від 25.10.2013 року №28/1
позивачці було відмовлено в
призначенні дострокової пенсії за
віком як матері інваліда з дитинства у
звязку із відсутністю висновку МСЕК
про визнання ОСОБА_3 інвалідом з
дитинства та даних відвідування
поліклініки лікарні для отримання
консультативної допомоги в лікарні.

Відповідно до абзаців 3, 4 п. 3 Перехідних
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» тимчасово, до прийняття
відповідного закону жінки, які
народили п'ятеро або більше дітей і
виховали їх до шестирічного віку, і
матері інвалідів з дитинства, які
виховали їх до цього віку, мають право
на призначення дострокової пенсії за
віком, але не раніше ніж за 5 років до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
за наявності не менше 15 років
страхового стажу. При цьому до числа
інвалідів з дитинства належать також
діти-інваліди віком до 16 років. За
вибором матері або в разі її
відсутності, якщо виховання п'ятьох або
більше дітей чи дитини-інваліда
здійснювалося батьком, йому
призначається дострокова пенсія за
віком, але не раніше ніж за 5 років до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
за наявності не менше 20 років
страхового стажу.

Згідно ч. 2 ст. 26 закону України «Про
охорону дитинства» держава сприяє
створенню дітям-інвалідам та дітям з
вадами розумового або фізичного
розвитку необхідних умов, рівних з
іншими громадянами можливостей для
повноцінного життя та розвитку з
урахуванням індивідуальних здібностей
та інтересів, гарантує надання їм
відповідної матеріальної допомоги,
встановлення одному з батьків
дитини-інваліда чи особі, яка його
замінює, на підприємстві, в установі чи
організації незалежно від форм
власності, за його згодою, скороченого
робочого дня, надання додаткової
оплачуваної відпустки на строк до 5
днів, відпустки без збереження
заробітної плати та інших пільг,
передбачених законодавством України.

Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено,
що пенсія - це щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій визначає
Закон № 1058-IV, який набрав чинності 1
січня 2004 року.

Відповідно до п.7 порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №22-1 від 25.11.2005 (далі
порядок №22-1) до заяви про призначення
пенсії згідно абз.4 п.3 Прикінцевих
положень закону №1058-IV додаються
документи про народження дитини та
виховання її до шестирічного віку, про
визнання дитини заявника інвалідом з
дитинства або дитиною інвалідом.

Відповідно до п.25 Порядку, визнання
особи інвалідом засвідчується
випискою з акта огляду МСЕК, медичним
висновком установи охорони здоров'я,
посвідченням одержувача допомоги,
довідкою органу, що призначає допомогу,
про період призначення допомоги. У разі
якщо дитина визнана дитиною-інвалідом
після досягнення шестирічного віку
надається висновок
лікарсько-консультативної комісії про
те, що вона мала медичні показання для
визнання її дитиною інвалідом до
досягнення шестирічного віку.

В матеріалах архівної справи ОСОБА_1,
яка отримувала соціальну пенсію на
дитину інваліда ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є
медичний висновок від 15.11.1994 року,
згідно якого інвалідність встановлена
дитині у віці 14 років, а тому на
підставі п.25 порядку, при зверненні за
призначенням пенсії за віком, як матері
інваліда з дитинства ОСОБА_1 повинна
була надати висновок
лікарсько-консультативної комісії про
те що ОСОБА_3 мав медичні показання для
визнання його дитиною інвалідом до
досягнення шестирічного віку, проте
даний документ до управління не був
наданий.

При цьому 04.09.2013 року УПФУ в
Центральному районі м.Миколаєва було
направлено листа №9025/05 в обласну
офтальмологічну лікарню з проханням
надати висновок ВЛКК на ОСОБА_3 20.09.2013
року до УПФУ в Центральному районі
м.Миколаєва надана відповідь, з якої
вбачається, що ОСОБА_3 лікування в
умовах стаціонару лікарні в період з 1980
по 1986 рік не проходив, даних за
відвідування лікарні для отримання
консультативної допомоги в лікарні
немає.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов
висновку, що в задоволені позову слід
відмовити, оскільки рішення УПФУ в
Центральному районі м.Миколаєва №28/1
від 25.10.2013 року є цілком законним та
обґрунтованим, оскільки позивачка не
надала відповідачу повний перелік
необхідних для призначення
дострокової пенсії за віком
документів.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 158-163 КАСУ, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскарженою до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Центральний районний суд міста
Миколаєва протягом 10 днів.

СУДДЯ
Г.В.ПОДЗІГУН