Справа № 2а-207/10
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
Справа № 9104/66981/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Гінди О.М., Курильця А.Р.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Сокальському районі
Львівської області на постанову
Сокальського районного суду
Львівської області від 26.02.2010 року у
справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області про стягнення недоплаченої
щомісячної соціальної допомоги як
дитині війни, -

ВСТАНОВИЛА :

14.01.2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись
до суду з адміністративним позовом, у
якому просили зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області нарахувати та виплатити
недоплачену щомісячну соціальну
допомогу як дитині війни за період з
01.07.2007 року.

Оскаржуваною постановою Сокальського
районного суду Львівської області від
26.02.2010 року вказаний позов задоволено
частково, а саме зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області провести нарахування та
виплату на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2
недоплаченої щомісячної державної
соціальної грошової допомоги як дитині
війни в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, за період з 09.07.2007 року по
31.12.2007 року, та з 22.05.2008 року по 31.12.2008
року з 01.01.2009 року по 26.02.2010 року.

У поданій апеляційній скарзі
відповідач просить зазначену
постанову скасувати та прийняти нову,
якою у задоволенні позовних вимог
позивачки відмовити в повному обсязі,
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що законодавством
України не прийнято жодного
нормативного акту на виконання вимог
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" про підвищення
розміру пенсій дітей війни, не
визначено, які саме органи мають
проводити такі виплати, за рахунок яких
коштів і джерел. Крім того, залишається
невизначеним порядок обчислення
такого підвищення та його розмір.
Просить врахувати, що встановлений ч.1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком застосовується виключно для
визначення розміру пенсій, призначених
відповідно до зазначеного Закону, і не
може враховуватися для перерахунків
або підвищень інших пенсій.

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
мотивів.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд виходив з того, що
позивачі належить до категорії
громадян, на яких поширюються державні
соціальні гарантії дітям війни, а тому
вони мають право на встановлене ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни " підвищення до пенсії.
Оскільки Конституційний Суд України
своїм рішенням від 09 липня 2007 року №
6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року №10-рп/2008
визнав неконституційними окремі
положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007-2008 рр.",
якими було зупинено і обмежено право на
отримання спірних виплат, невиплата
Управлінням Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області 30% доплати до пенсії позивачці
з врахуванням вимог ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни " є
незаконною.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, частково
відповідають нормам матеріального
права.

Безспірно встановлено, що позивачі є
дітьми війни та відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", у редакції, що була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин та вирішення даного
публічно-правового спору судом, має
право на отримання 30% підвищення
виплачуваної їм Управлінням
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області пенсії за віком.

Рішеннями Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року
визнано такими, що не відповідають
Конституції України положення Закону
України "Про Державний бюджет на 2007-2009
рр.", якими було зупинено (обмежено) дію
вищевказаної ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни ", із
вказівкою на те, що дане рішення
Конституційного Суду України має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії
позивачам здійснює Пенсійний фонд
України в особі Управління Пенсійного
фонду України в Сокальському районі
Львівської області, відповідний
обов'язок слід покласти на відповідача
у справі.

Статтею 99 КАС України визначаються
строки звернення до адміністратив ного
суду з адміністративним позовом з
метою досягнення юри дичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вва жатися спірними після їх
завершення, якщо ніхто не звернувся до
суду за вирішенням спору, відносини
стають стабільними.

Разом із тим, при вирішенні
адміністративного позову ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 щодо проведення перерахунку їм
пенсії за період з 2007-2009 рр., судом
першої інстанції безпідставно не
враховано, що згідно із ч. 2 ст. 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін
(ч.1 ст. 100 КАС України у редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин та вирішення справи
судом першої інстанції).

За чинним законодавством України
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, на думку колегії суддів, не
слід брати до уваги при вирішенні
спору, оскільки наявність такої норми
за відсутності іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації
конституційних гарантій та права на
отримання підвищення до пенсії дітям
війни, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, як це встановлено
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни».

Враховуючи наведене колегія суддів
Львівського апеляційного
адміністративного суду вважає, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пропустили строк
звернення до адміністративного суду з
позовом, так як просить задоволити їм
позовні вимоги за період з 2007 року, а
звернулись з позовом до суду 14 січня 2010
року, крім цього відповідач наполягає
на відмову позивачам в його поновленні,
і тому даний позов підлягає до
задоволення частково, а саме: слід
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Сокальському районі
Львівської області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2
щомісячне підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком за період з 14.01.2009 року по 26.02.2010
року на підставі положень ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни ", яка обчислюється відповідно до
абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з врахуванням виплачених
сум.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області - задовольнити частково.

Постанову Сокальського районного суду
Львівської області від 26.02.2010 року у
справі № 2а-207/10 - скасувати та прийняти
нову, якою позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Сокальському районі
Львівської області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2
щомісячне підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком за період з 14.01.2009 року по 26.02.2010
року на підставі положень ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни ", яка обчислюється відповідно до
абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з врахуванням виплачених
сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
О.М. Гінда

А.Р. Курилець