Справа № 812/632/14
Суддя: І.В.Тихонов
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/632/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Тихонова І.В.,

при секретарі:
Захаровій Ю.О.,

за участю сторін:

представник позивача не
з'явився,

представник відповідача не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції в м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до Комунального
підприємства "Житлосервіс Злагода" про
накладення арешту на кошти, що
знаходяться в банках, -

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Державної податкової інспекції в м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Комунального підприємства
"Житлосервіс Злагода" про накладення
арешту на кошти, що знаходяться в
банках.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що Комунальне підприємство
"Житлосервіс "Злагода" зареєстроване як
юридична особа виконавчим комітетом
Сєвєродонецької міської ради
Луганської області, з 19.03.2012 перебуває
на обліку в ДПІ у м. Сєвєродонецьку
Луганської області Державної
податкової служби як платник податків,
відповідно до свідоцтва № 200032382 від
03.02.2005 року є платником податку на
додану вартість. У зв'язку з несплатою
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за відповідачем
рахується податковий борг з податку на
додану вартість на загальну суму 315080,60
грн., а саме згідно рішення про
розстрочення грошових зобов'язань №
4/19-00/75 від 18.02.2013 року, на суму 3693, 60 грн.,
рішення про розстрочення грошових
зобов'язань № 4/19-00/75 від 26.03.2013 року, на
суму 4108, 00 грн., згідно податкових
декларацій з податку на додану
вартість № від 16.05.2013 року, на
суму 34731,00 грн., № від 17.06.2013 року,
на суму 34891,00 грн., № від 12.07.2013
року, на суму 37291,00 грн., № від
09.08.2013 року, на суму 47316,00 грн., №
від 13.09.2013 року, на суму 38578,00 грн., №
від 16.10.2013 року, на суму 36698,00 грн.,
№ від 14.11.2013 року, на суму 42534,00
грн., № від 16.12.2013 року, на суму
35240,00 грн. Враховуючи часткову сплату у
розмірі 62552,78 грн., та пеню у розмірі 1321,34
грн., заборгованість становить 253849,16
грн. Податковим органом приймались
заходи з погашення податкового боргу, а
саме винесена податкова вимога, які не
виконана. Також позивач посилається на
те, що всі активи відповідача
зареєстровано в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна відповідно до
витягу № 41039852.

Посилаючись на положення ст. 20
Податкового кодексу України, позивач
просив накласти арешт на кошти та інші
цінності, які знаходяться на
розрахункових рахунках в установах
банків, обслуговуючих Комунального
підприємства "Житлосервіс "Злагода" в
рахунок погашення податкового боргу в
загальній сумі 253849,16 грн.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, про дату, час та
місце проведення розгляду справи був
повідомлений належним чином, 25.01.2014
через відділ діловодства та обліку
звернень громадян надав клопотання про
проведення розгляду справи за
відсутності представника позивача.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, час і
місце судового розгляду повідомлявся,
надав суду клопотання про розгляд
справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст. 69-72 Кодексу адміністративного
судочинства України, прийшов до
наступного.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
відповідач Комунальне підприємство
"Житлосервіс "Злагода" зареєстроване в
якості суб'єкта підприємницької
діяльності - юридичної особи
виконавчим комітетом Сєвєродонецької
міської ради Луганської області 22.03.2004
за №1000423 (а. с. 8), як платник
податків і зборів перебуває на обліку в
ДПІ у м. Сєвєродонецьку Луганської
області Державної податкової служби з
25.03.2004 за №88 (а. с. 9).

Відповідно до свідоцтва № 200032382,
відповідач зареєстрований платником
податків на додану вартість 03.02.2005 (а. с.
9).

Згідно інформаційної довідки у КП
«Житлосервіс «Злагода» в установах
банку відкриті рахунки у національній
валюті (а. с. 35).

Доказів щодо відсутності коштів на
рахунках відповідача в інших банках,
суду податковим органом не надано.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, станом на
28.08.2013 державну реєстрацію відповідача
не скасовано (а. с. 5-6)

Станом на 30.12.2013 року за відповідачем
рахується податковий борг в загальній
сумі 253849,16 грн., відповідно до рішення
про розстрочення грошових зобов'язань
№ 4/19-00/75 від 18.02.2013 року, на суму 3693, 60
грн., рішення про розстрочення грошових
зобов'язань № 4/19-00/75 від 26.03.2013 року, на
суму 4108, 00 грн., згідно податкових
декларацій з податку на додану
вартість № від 16.05.2013 року, на
суму 34731,00 грн., № від 17.06.2013 року,
на суму 34891,00 грн., № від 12.07.2013
року, на суму 37291,00 грн., № від
09.08.2013 року, на суму 47316,00 грн., №
від 13.09.2013 року, на суму 38578,00 грн., №
від 16.10.2013 року, на суму 36698,00 грн.,
№ від 14.11.2013 року, на суму 42534,00
грн., № від 16.12.2013 року, на суму
35240,00 грн. (а.с. 10-27)

Враховуючи часткову сплату у розмірі
62552,78 грн., та пеню у розмірі 1321,34 грн.,
заборгованість становить 253849,16 грн.

ДПІ у м. Сєвєродонецьку Луганської
області Державної податкової служби
метою погашення податкового боргу
платника податків вживалися заходи з
погашення податкового боргу, а саме: на
юридичну адресу відповідача було
відправлено податкову вимогу від 01.06.2013
№ 67-19 (а. с. 28).

Зазначена вимога не була виконана, у
встановленому законом порядку не
оскаржувалась. З вищевикладеного
впливає, що сума податкового боргу є
узгодженою.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідно до довідки з центру надання
послуг, пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговування м. Сєвєродонецька про
УДАІ ГУМВС України в Луганській
області № 11/8-64-45 від 21.01.2014 року за КП
«Житлосервіс «Злагода» зареєстровано
ИЖ 412 ИЭ, номерний знак ВВ 5452АА, 1980 року
випуску та ГАЗ 53А, номерной знак ВВ5140АХ,
1989 року випуску (а. с. 31).

Як вбачається з матеріалів справи,
21.05.2013 за №13691330 всі активи відповідача
були зареєстровані в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна, з
терміном дії до 21.05.2018 (а. с. 29-30).

У відповідності із статтею 14
Податкового кодексу України:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту
14.1);

- штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.265 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки (підпункт 14.1.162
пункту 14.1);

- податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно із статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби мають право
визначати у визначених цим Кодексом
випадках суми податкових та грошових
зобов'язань платників податків
(підпункт 20.1.27 пункту 20.1); застосовувати
до платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом (підпункт 20.1.28
пункту 20.1); звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини (пункт 20.1.18 пункту 20.1).

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України, крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

У відповідності із пунктом 57.1 статті 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3
статті 54 Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
(митних) деклараціях, уточнюючих
розрахунках.

Пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України визначено, що
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно п. 95.3 ст. 95 Податкового
кодексу України, стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а
також приписи підпункту 20.1.33 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України,
якими закріплено, що органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо накладення
арешту на кошти та інші цінності такого
платника податків, що знаходяться в
банку, у разі, якщо у платника податків,
який має податковий борг, відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу в сумі
253849.16 грн., вимоги податкового органу
накладення арешту на кошти, що
знаходяться в банках Комунального
підприємства «Житлосервіс «Злагода»,
визнаються судом обґрунтованими,
доведеними і такими, що підлягають
задоволенню.

13 лютого 2014 року до відділу діловодства
та обліку звернень громадян надійшло
клопотання представника відповідача
за Вх. № 4810 про розстрочення
заборгованості з податку на додану
вартість, відповідно до якої
представник відповідача просить суд
надати розстрочення сплати грошових
зобов'язань Комунального підприємства
«Житлосервіс «Злагода» на загальну
суду 253849,16 грн., строком на 60
календарних місяців згідно графіку
розстрочення починаючи з лютого 2014
року по лютий 2019 року із сплатою
рівними частинами щомісячно по 4230,80
грн., у зв'язку із тяжким фінансовим
становищем. (а.с.43-52)

Щодо заяви представника відповідача
про розстрочення сплати податкової
заборгованості, суд виходить з
наступного.

Згідно зі статтею 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду. Суд розглядає
питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення.

Відповідно до пункту 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 26
грудня 2003 року № 14 "Про практику
розгляду скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернення учасників виконавчого
провадження" при вирішенні заяв
державного виконавця чи сторони про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення суду потрібно мати на увазі, що
відповідно до статті 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
- їх задоволення можливе лише у
виняткових випадках, які суд визначає
виходячи з особливого характеру
обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо).

Тобто із завою про розстрочення
виконання судового рішення може
звернутися сторона виконавчого
провадження, але виконавче провадження
на цей час не відкрито.

Крім того, підставою для розстрочення
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у строк встановлений судом,
тому всі ці обставини повинні бути
доведені заявником.

Вирішуючи питання про розстрочення
сплати податкової заборгованості, суд
враховує, що підставою для
розстрочення виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, тому всі ці
обставини повинні бути доведені
заявником.

Посилання на тяжке фінансове
становище, як на підставу для
розстрочення виконання судового
рішення, судом до уваги не беруться,
оскільки, на думку суду, не є винятковою
обставиною, у розумінні ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Доказів наявності інших обставин
(відсутність грошей на рахунках, докази
сплати боргів в строк по іншим
розстроченням, документальне
підтвердження поліпшення фінансового
стану при наданні розстрочення
виконання судового рішення), що
ускладнюють виплату боргу або роблять
це неможливим, заявником до суду не
надано.

Тому суд вважає, що у задоволенні заяви
відповідача про розстрочення сплати
податкової заборгованості слід
відмовити.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Керуючись статтями 16, 20, 87, 95, 102
Податкового кодексу України, статтями
2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167, 263
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції в м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Комунального підприємства
"Житлосервіс Злагода" про накладення
арешту на кошти, що знаходяться в
банках - задовольнити повністю.

Накласти арешт на кошти та інші
цінності Комунального підприємства
"Житлосервіс Злагода" (код 32830858,
юридична адреса: 93400, Луганська область,
м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 91), які
знаходяться на розрахункових рахунках
у банках, обслуговуючих відповідача, на
суму податкового боргу з податку на
додану вартість в сумі 253 849,16 грн.
(двісті п'ятдесят три тисячі вісімсот
сорок дев'ять гривень 16 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після
закінчення строку подання
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної
сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до суду апеляційної інстанції.

Постанову в повному обсязі буде
складено та підписано 03 березня 2014
року.

Суддя
І.В.Тихонов