Справа № 2а-1970/1401/12
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
Справа №
125163/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Глушка І.В. Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
- Ливак М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові розглянувши
апеляційну скаргу Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 19.04.2012р. по
справі № 2а-1970/1401/12 за позовом ПАТ
"Тернопільський радіозавод "Оріон" до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Публічне акціонерне
товариство «Тернопільський радіозавод
«Оріон» (надалі по тексту -ПАТ
«Тернопільський радіозавод «Оріон»
звернулося до суду з позовом до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції (надалі по тексту
-відповідач або Тернопільська ОДПІ) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
та № від 12 березня 2012 року.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 19.04.2012р.,
позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції № та №
від 12 березня 2012 року. Повернуто з
державного бюджету на користь
публічного акціонерного товариства
«Тернопільський радіозавод «Оріон»150
грн. 50 коп. сплаченого судового збору.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач
Тернопільська об'єднана державна
податкова інспекція оскаржила її в
апеляційному порядку .Апелянт свої
вимоги мотивує тим, що судом 1 інстанції
неповно з'ясовано обставини справи,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, висновки суду
вважає необґрунтованими з підстав
викладених в апеляційній скарзі, та
порушено норми матеріального та
процесуального права. Зокрема апелянт
зазначає, що оскільки, податковим
органом була проведена документальна
виїзна перевірка ПАТ «Тернопільський
радіозавод «Оріон»з окремих питань
дотримання вимог податкового
законодавства по операціях з ТзОВ
«Латифа»за період з 01.12.2009 року по 31.12.2011
року. Проведеною перевіркою було
встановлено, що внаслідок недодержання
членами органів управління, посадовими
особами ПАТ «Тернопільський
радіозавод «Оріон»частини 1 ст.203, ст.215,
ч.1 ст.216, ст.228, ст.532, ст.628, ст.629, ст.638,
ст.662, ч.1 ст.655, ст.656, ст.689 ЦК України, ст.55
ГК України в частині недодержання в
момент вчинення правочину вимог, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
(п.5 ст.203 ЦК України) по правочинах
здійснених з ТзОВ «Латифа»позивачем
допущено порушення вимог п.44.1. ст.44, п.п.
138.10.2, п. 138.10, п.п. 139.1.9. п. 139.1 ст.139, п.п.
14.1.27. п. 14.1 ст.14 Податкового Кодексу
України від 02.12.2010 р. №2755-VІ, в
результаті чого завищено податок на
прибуток за 3 кв.2011р. на суму 8050,00 грн. та
вимог п. 198.3 , п.198.2, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. №2755-VІ із змінами та доповненнями, в
результаті чого завищено від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту за серпень 2011р. в сумі 7000,00 грн.
За наслідками розгляду матеріалів
перевірки винесено податкові
повідомлення - рішення від 12.03.2012 р. №
, яким зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 7000,00 грн. та №,
яким збільшено суму податкового
зобов'язання з податку на прибуток на
суму 8050,00 грн.

Також апелянт звертає увагу суду на
те,що , що на адресу Тернопільської ОДПІ
надійшла постанова старшого слідчого з
ОВС СВ ПМ ДПА в Луганській області від
11.01.2012 року про призначення
документальної перевірки ПАТ
«Тернопільський радіозавод «Оріон»з
питань взаємовідносин з ТзОВ «Латифа».
З вказаної постанови слідує, що ТзОВ
«Латифа»зареєстроване групою осіб на
підставну особу з метою прикриття
незаконної діяльності, пов'язаної з
умисним ухиленням від сплати податків.
Даний факт встановлений органами
податкової міліції ДПА в Луганській
області і є предметом розслідування в
кримінальній справі №4111/8074 від 19.09.2011 р.
на адресу Тернопільської ОДПІ надійшов
лист № 1072/7/2320 від 16.09.2011 р. від 16.09.2011 р. з
Ленінської міжрайонної державної
податкової інспекції у м.Луганську, де
повідомлено, що провести документальну
перевірку ТзОВ «Латифа»у зв'язку з
відсутністю підприємства за юридичною
адресою. З врахуванням
вищевикладеного апелянт вважає, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті у
відповідності до вимог чинного
податкового законодавства, а тому
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст.
196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга не підлягає до задоволення, з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
проведеною перевіркою встановлено, що
внаслідок недодержання членами
органів управління, посадовими особами
ПАТ «Тернопільський радіозавод
«Оріон» частини 1 ст.203, ст.215, ч.1 ст.216,
ст.228, ст.532, ст.628, ст.629, ст.638, ст.662, ч.1
ст.655, ст.656, ст.689 ЦК України, ст.55 ГК
України в частині недодержання в
момент вчинення правочину вимог, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
(п.5 ст.203 ЦК України) по правочинах
здійснених з ТзОВ «Латифа»позивачем
допущено порушення вимог п.44.1. ст.44, п.п.
138.10.2, п. 138.10, п.п. 139.1.9. п. 139.1 ст.139, п.п.
14.1.27. п. 14.1 ст.14 Податкового Кодексу
України від 02.12.2010 р. №2755-VІ, в
результаті чого завищено податок на
прибуток за 3 кв.2011р. на суму 8050,00 грн. та
вимог п. 198.3 , п.198.2, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. №2755-VІ із змінами та доповненнями, в
результаті чого завищено від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту за серпень 2011р. в сумі 7000,00 грн.

Як встановлено судом та стверджується
матеріалами справи, що червні 2011 р. між
ПАТ «Тернопільський радіозавод
«ОРІОН»та ТзОВ «Латифа» укладено
договір №БО-17/06, як вбачається з його
змісту, даний договір є договором
підряду. Згідно п.1. Договору Підрядник,
згідно завдання приймає на себе
зобов'язання на свій ризик в терміни,
вказані нижче, на умовах і в порядку,
передбаченому Договором виконати
наступні роботи з прочищення
каналізації на території Замовника, а
Замовник зобов'язується прийняти
роботи та оплатити їх вартість
відповідно до умов договору.

Матеріалами справи стверджується, що
позивач отримав послуги (виконані
роботи) надані ТзОВ «Латифа» 29.07.2011 року
відповідно до Акта №1 приймання
виконаних будівельних робіт на суму
42000,07 грн., що підтверджується
дослідженими в судовому засіданні
письмовими доказами, а саме:
податковими накладними №29 від 14.07.2011 р.
та №28 від 29.07.2011 р.

Виконання зобов'язань по Договору
№БО-17/06 підтверджується Актом №1
приймання виконаних будівельних робіт
від 29.07.2011 року та платіжними
дорученнями №1609 від 14.07.2011 року, №2014
від 05.08.2011 року, №3182 від 01.11.2011 року та
№3332 від 07.11.2011 року.

Суд першої інстанції вірно не
погодився з висновками податкового
органу про неможливість реального
надання ТзОВ «Латифа» послуг
визначених в договорі, у зв'язку з тим,
що відповідно до автоматизованої
інформаційної системи реєстру
платників податків (АІС РПП)
встановлено, що основні засоби для
виконання статутної діяльності -
відсутні, чисельність працюючих 1чол.
(керівник та головний бухгалтер в одній
особі), оскільки фактично ТзОВ «Латифа»
до виконання робіт могло залучити
інших осіб, які не перебували з
товариством у трудових відносинах та
техніку, яка йому не належить. Позивача
цікавив лише кінцевий результат
виконання робіт, а не наявність
працівників у підрядника.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні»від 16.07.1999 р. №
996-ХІУ (далі Закон № 996-ХІУ),
господарська операція -дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити (частини 1 та 2
статті 9 Закону № 996-ХІУ).

Також колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції підставно дійшов
висновку що документи, якими оформлено
взаємовідносини, а саме документи, які
мають назву «акт приймання виконаних
будівельних робіт» відповідають
вимогам, встановлених п.2 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»та
пункту 2.4 розділу 2 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку», оскільки, як
вбачається з матеріалів справи, акт
приймання виконаних будівельних робіт
містить всі необхідні реквізити та
повністю відповідає чинному
законодавству. Відсутність в акті
прізвищ осіб та дати підписання з боку
представників підрядника та замовника
не є обов'язковими реквізитами
первинних документів, які передбачені
ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтером
та фінансову звітність в Україні».

З врахуванням викладеного, суд вважає,
що реальність здійснення
господарських операцій
підтверджуються договором, актами
приймання виконаних будівельних робіт,
податковими накладними та іншими
документами, які фіксують факти
здійснення господарських операцій з
контрагентом.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції вірно прийшов до
переконання, що твердження відповідача
про те, що Договір №БО-17/06 не був
спрямований сторонами на реальне
настання наслідків, обумовлених ними,
не відповідає дійсності та суперечить
фактичним обставинам справи.

Також суд першої інстанції вірно не
погодився з висновками податкового
органу про те, що вищезгаданий правочин
є нікчемним, недійсним та таким, що
суперечать актам цивільного
законодавства та порушують публічний
порядок, виходячи з наступного:

Статтею 626 Цивільного кодексу України
(далі по тексту -ЦК України)
передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну чи
припинення цивільних прав та
обов'язків, а ст. 629 ЦК України зазначає,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Підставою для недійсності правочину
згідно ч.1 ст.215 ЦК України є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу, а саме: зміст правочину
не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства;
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається (ч.2 ст.215 ЦК
України).

Згідно з частиною першою ст. 216 ЦК
України недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

А тому податковим органом, у
відповідності до вимог ст.ст.69, 70 КАС
України, не доведено факту нікчемності
договору позивача.

Також слід зазначити,що безпідставним
є висновок відповідача про те, що
внаслідок недодержання членами
органів управління, посадовими особами
ПАТ «Тернопільський радіозавод
«Оріон» частини 1 ст.203, ст.215, ч.1 ст.216,
ст.228, ст.532, ст.628, ст.629, ст.638, ст.662, ч.1
ст.655, ст.656, ст.689 ЦК України, ст.55 ГК
України в частині недодержання в
момент вчинення правочину вимог, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
(п.5 ст.203 ЦК України) по правочинах
здійснених з ТзОВ «Латифа» позивачем
допущено порушення вимог п.44.1. ст.44, п.п.
138.10.2, п. 138.10, п.п. 139.1.9. п. 139.1 ст.139, п.п.
14.1.27. п. 14.1 ст.14 Податкового Кодексу
України від 02.12.2010 р. №2755-VІ, в
результаті чого завищено податок на
прибуток за 3 кв.2011р. на суму 8050,00 грн. та
вимог п. 198.3 , п.198.2, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. №2755-VІ із змінами та доповненнями, в
результаті чого завищено від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту за серпень 2011р. в сумі 7000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частина 2 статті 71 КАС України визначає,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Незважаючи на те, що
представник відповідача заперечував
проти позову, проте ним, як зазначалось
раніше, належними доказами не доведено
правомірність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Згідно ч.3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Проаналізувавши податкові
повідомлення-рішення Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції від 12.03.2012 р. № , яким
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 7000,00 грн. та №, яким
збільшено суму податкового
зобов'язання з податку на прибуток на
суму 8050,00 грн., колегія суддів вважає, що
вони прийняті в порушення вимог
Конституції України, Податкового
кодексу України, Цивільного кодексу
України, Господарського кодексу
України, не обґрунтовано, тобто без
урахування всіх обставин справи.

А тому суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що оспорювані
податкові повідомлення рішення
порушують права позивача, а тому їх
слід визнати протиправними та
скасувати.

Враховуючи зазначене апеляційний суд
приходить до висновку про те, що при
прийнятті оскаржуваного судового
рішення судом першої інстанцій були
дотримані норми матеріального та
процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає
доводи апеляційної скарги
безпідставними, та такими, що не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст.
200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України,
Львівський апеляційний
адміністративний суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції залишити без задоволення, а
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 19.04.2012р. по
справі № 2а-1970/1401/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я.Макарик

Судді:
І.В.Глушко

О.О.Большакова

Повний текст ухвали складений 03
березня 2014 року.