Справа № 706/164/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р.
м.Київ К/800/65777/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Розваляєва
Т.С.,

Стрелець
Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного України в
Христинівському районі Черкаської
області на постанову Христинівського
районного суду Черкаської області від
03 квітня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 31 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
України в Христинівському районі
Черкаської області про перерахунок
призначеної пенсії, зобов'язання
перерахувати пенсію та виплатити
різницю між фактичною та належною до
сплати суми пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного України в Христинівському
районі Черкаської області, в якому
просив визнати нечинним розпорядження
від 21 вересня 2012 року №109168 про
перерахунок призначеної пенсії у
розмірі 80% від суми місячного заробітку
та зобов'язати відповідача
перерахувати з 01 липня 2012 року
призначену пенсію у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
працівникам прокуратури відповідно до
вимог ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» у розмірі 90% місячного
заробітку та виплатити різницю між
фактично отриманою та належною до
виплати суми пенсії, починаючи з 01
липня 2012 року по день проведення
перерахунку.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що відповідач безпідставно
здійснив перерахунок його пенсії у
розмірі 80% від суми заробітної плати,
посилаючись на Закон України від 08
липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», яким
внесено зміни до ст.50-1 Закону України
від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про
прокуратуру», оскільки це суперечить
ч.2 ст.22 Конституції України та порушує
його права.

Постановою Христинівського районного
суду Черкаської області від 03 квітня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Рішення суду першої інстанції, з
висновком якого погодився суд
апеляційної інстанції, мотивоване тим,
що відмова відповідача у проведенні
оспорюваного перерахунку є
неправомірною, протиправно звужуючи
зміст та обсяг законного права
позивача на його належне соціальне
забезпечення.

Не погоджуючись з ухваленими по справі
рішеннями, Управління Пенсійного
України в Христинівському районі
Черкаської області звернулося до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить скасувати
судові рішення та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовити повністю.

ОСОБА_2 у поданих запереченнях просить
касаційну скаргу залишити без
задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 з листопада 2001
року призначено пенсію як працівнику
прокуратури відповідно до ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру», виходячи із
максимального розміру 90% від
заробітної плати на посаді працівника
прокуратури на день призначення
пенсії.

Розпорядженням Управління Пенсійного
України в Христинівському районі
Черкаської області від 21 вересня 2012
року №109168 ОСОБА_2 перераховано пенсію
станом на 01 липня 2012 року з розрахунку
80% від заробітку, тобто відповідно до
вимог ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» в редакції Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року №3668-VІ, який набрав
чинності 01 жовтня 2011 року.

Вважаючи такі дії відповідача
протиправними, 05 грудня 2012 року позивач
звернувся до Управління Пенсійного
України в Христинівському районі
Черкаської області із заявою про
проведення перерахунку пенсії з
розрахунку 90% від суми місячної
заробітної плати з 01 липня 2012 року, до
якої додав довідку прокуратури
Черкаської області від 12 вересня 2012
року №18-325 вих.12 про розмір заробітку
станом на 14 червня 2012 року.

Управління Пенсійного України в
Христинівському районі Черкаської
області у відповіді від 11 грудня 2012
року №14/м-12 повідомив позивача про
відсутність підстав для перерахунку
пенсії з 01 липня 2012 року з розрахунку 90%
від суми місячної заробітної плати з
посиланням на те, що розмір пенсії
працівника прокуратури при
перерахунку обчислюється відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2012 року №505 та п.2
розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» в
розмірі 80% від нового розміру
посадового окладу.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій щодо
обґрунтованості заявлених позовних
вимог.

Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів та слідчих
визначено ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру», редакція якої
змінювалась.

Так, відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру» в редакції,
що діяла на час призначення пенсії
ОСОБА_2, прокурори і слідчі зі стажем
роботи не менше 20 років, у тому числі зі
стажем роботи на посадах прокурорів і
слідчих прокуратури не менше 10 років,
мають право на пенсійне забезпечення
за вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», який
набрав чинності з 01 жовтня 2011 року,
внесено зміни до статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», зокрема
змінено у відсотках розмір пенсії за
вислугу років, яка призначається
прокурорам і слідчим у разі реалізації
ними такого права: «Прокурори і слідчі
мають право на пенсійне забезпечення
за вислугу років незалежно від віку за
наявності на день звернення вислуги
років. Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до якої
включаються всі види оплати праці, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії».

Отже, з 01 жовтня 2011 року положення ч.1
ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»
щодо призначення прокурорам і слідчим
пенсії за вислугу років у розмірі не
більше 90% від суми місячного (чинного)
заробітку втратили чинність у зв'язку з
внесенням змін до редакції цієї статті
Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи».

Проте підстави та порядок перерахунку
пенсій прокурорам регулюють ч.ч.13, 18
ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»,
положення яких щодо перерахунку пенсії
у зв'язку із прийняттям Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» змін не зазнали (змінилася
лише нумерація частин цієї статті).

Частиною 13 ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» встановлено, що
обчислення (перерахунок) пенсій
провадиться за документами пенсійної
справи та документами, додатково
поданими пенсіонерами, виходячи з
розміру місячного заробітку за
відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Відповідно до ч.18 ст.50-1 Закону України
«Про прокуратуру» призначені
працівникам прокуратури пенсії
перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця,
що йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Отже, при перерахунку пенсії
працівникам прокуратури має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому
внесені Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» зміни
до ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» щодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам, є
ч.ч.13, 18 ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру», які змін у зв'язку із
прийняттям Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» не
зазнали.

Відповідно до ст.22 Конституції України
закріплені нею права і свободи не є
вичерпними, гарантуються і не можуть
бути скасовані. При прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№ 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема, працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками суддів першої та
апеляційної інстанції, що відповідачем
безпідставно відмовлено у перерахунку
пенсії відповідача з розрахунку 90% від
суми місячної заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постановах
від 10 грудня 2013 року у справі №21 348а13,
від 10 грудня у справі №21-420а13, від 17
грудня 2013 року у справі №21-445а13.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного України в Христинівському
районі Черкаської області залишити без
задоволення.

Постанову Христинівського районного
суду Черкаської області від 03 квітня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді