Справа № 813/9002/13-а
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2014 року м. Львів
№ 813/9002/13-а
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Москаля
Р.М., за участю секретаря судового
засідання Думич Х.М., представника
позивача Федюка Л.М., представника
відповідача Якубовича Ю.П.,
представника третьої особи на стороні
відповідача Федиш Т.О., розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кайзер Парк», треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Львівська міська рада та
Управління комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради, до Державної
екологічної інспекції у Львівській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Регіональний
ландшафтний парк «Знесіння», про
визнання протиправним і скасування
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кайзер Парк» (далі -
ТОВ «Кайзер Парк») звернулося до суду з
позовною заявою до Державної
екологічної інспекції у Львівській
області про визнання протиправним і
скасування припису № 1050-02 від 19.11.2013
року, відповідно до якого ТОВ «Кайзер
Парк» зобов'язано звільнити самовільно
захоплені земельні ділянки
регіонального ландшафтного парку
«Знесіння» загальною площею 0,004877 га та
привести їх у попередній стан. Позовні
вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ «Кайзер
Парк» використовує згадані земельні
ділянки на підставі ухвали Львівської
міської ради № 2443 від 27.06.2013 року та
договору з Управлінням комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради №228-13
від 18.09.2013 року про право тимчасового
користування окремими конструктивними
елементами благоустрою комунальної
власності на умовах оренди для
соціально-культурного, торговельного
та іншого призначення. Позивач
стверджує, що при проведенні перевірки
відповідач не надав належного значення
тому факту, що земельна ділянка, на якій
розпочато спорудження стаціонарного
атракціону - тролейну переправу «ZIP LINE»,
не передано ТОВ «Кайзер Парк» в оренду,
а йдеться про право користування
окремими конструктивними елементами
благоустрою на умовах оренди, що на
думку позивача не потребує додаткового
оформлення або реєстрації права
користування земельною ділянкою.
Відповідач позов заперечує повністю з
підстав, викладених в письмових
запереченнях, а також додаткових
поясненнях від 16.01.2014 року та від 24.02.2014
року. Зокрема, відповідач зазначив про
те, що в договорі з Управлінням
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради №228-13 від 18.09.2013 року не
конкретизовано його предмету, тобто не
зазначено, які саме об'єкти благоустрою
загальною площею 800 мІ передаються в
найм для розміщення на них тимчасових
споруд. Разом з тим відповідач звертає
увагу на те, що відповідно до умов
згаданого договору, а також згідно з
ухвалою Львівської міської ради № 2443
від 27.06.2013 року, передбачено надання ТОВ
«Кайзер Парк» елементів благоустрою
для розміщення на них тимчасових
конструкцій, без влаштування
фундаменту. Також, відповідно до п. 1.6
ухвали Львівської міської ради №2451 від
05.03.2009 року для укладення договору
оренди окремих конструктивних
елементів благоустрою комунальної
власності для розміщення соціально -
культурного, торговельного та іншого
призначення необхідна наявність
дозволу управління архітектури
департаменту містобудування або
іншого уповноваженого органу, якого в
даному випадку не було. Відповідач
стверджує, що фактично ТОВ «Кайзер
Парк» захопило земельну ділянку на
території регіонального ландшафтного
парку «Знесіння» шляхом будівництва
об'єктів нерухомості, оскільки
розпочало будівництво тролейної
переправи, яке супроводжувалося
неправомірною вирубкою дерев цінної
породи вздовж канатної переправи,
зняттям ґрунтового покриву на горі
Стефана та поблизу вулиці Заклинських,
та влаштування монолітних фундаментів
під приймаючі станції, що є грубим
порушенням вимог Закону України «Про
природно-заповідний фонд», а також
Земельного кодексу України. Такі дії
позивача відповідач розцінює як
самовільне зайняття земельних ділянок
в розумінні ст. 1 Закону України «Про
державний контроль за використанням і
охороною земель» і зазначає, що
Держекоінспекція в силу наданих їй
повноважень перевіряє в т.ч. дотримання
вимог законодавства про використання
та охорону земель, зокрема додержання
режиму використання земель
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення, а також
територій, які підлягають особливій
охороні. Припис, про скасування якого
подано цей позов, видано з метою
усунення виявлених порушень
законодавства і відповідач стверджує,
що підстав для його скасування.
Представник відповідача таку позицію
Суд на стадії підготовчого провадження
ухвалою від 16.01.2014 року залучив до
справи у якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору: Львівську міську раду та
Управління комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради - на стороні
позивача; Регіональний ландшафтний
парк «Знесіння» (далі - РЛП «Знесіння») -
на стороні відповідача.
Львівська міська рада та Управління
комунальної власності Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради жодного разу не
забезпечили участі своїх
представників у судовому засіданні.
Про розгляд справи названі треті особи
повідомлено належним чином, що
підтверджується наявними в справі
повідомленнями про вручення поштового
відправлення. Про причини неявки
представників третіх осіб суду не
відомо, жодних клопотань
процесуального характеру чи письмових
пояснень по суті спору до суду не
РЛП «Знесіння» позов також заперечує з
підстав, викладених в письмових
поясненнях, поданих в судовому
засіданні 24.02.2014 року. Зокрема, третя
особа зазначила про те, що ТОВ «Кайзер
Парк» без будь-яких дозвільних
документів залило на території
ландшафтного парку на горі Стефана
поблизу вулиці О. Довбуша, 24 та на
вулиці Заклинських монолітні
фундаменти та встановило на них
металеві конструкції для канатної
переправи. Третя особа стверджує, що
канатну переправу протягнуто над
житловими будинками та садибами,
вздовж цієї переправи вирубують
дерева, пускають бетонні плити над
будинками. Такі порушення
законодавства зумовлюють завдання
істотної шкоди як природно-заповідному
фонду, так і створюють загрозу життю і
здоров'ю людей, які проживають поряд з
місцем розташування цього атракціону.
Також РЛП «Знесіння» звертає увагу на
те, що набрало законної сили рішення
господарського суду Львівської
області від 17.12.2013 року, яким визнано
недійсним договір ТОВ «Кайзер Парк» з
Управлінням комунальної власності
департаменту економічної політики
Львівської міської ради №228-13 від 18.09.2013
року, на який позивач покликається як
на правову підставу своїх позовних
вимог. З урахуванням наведеного,
представник третьої особи просить
відмовити в задоволенні позовних
Суд заслухав пояснення представників
осіб, що беруть участь у справі, повно і
всебічно дослідив письмові докази,
якими підтверджують обставини, якими
ці особи обґрунтовують вимоги та
заперечення та встановив наступні
фактичні обставини справи:
27 червня 2013 року Львівська міська рада,
розглянувши на 11 сесії шостого
скликання звернення ТОВ «Кайзер Парк»,
прийняла ухвалу № 2443 «Про встановлення
стаціонарного атракціону - тролейної
переправи «ZIP LINE», відповідно до якої,
1. дозволити ТОВ «Кайзер Парк»
встановлення на території
регіонального ландшафтного парку
«Знесіння» (у межах вул. О. Довбуша, 24 -
вул. Заклинських) стаціонарного
атракціону - тролейної переправи «ZIP
1.1 проведення капітального
1.2 встановлення будь-яких будівель та
споруд з облаштуванням фундаменту.
1.3 набуття права власності на земельну
ділянку на території регіонального
ландшафтного парку «Знесіння».
Згідно з п. 2.3 цієї ухвали ТОВ «Кайзер
Парк» має укласти з управління
комунальної власності департаменту
економічної політики договір оренди
конструктивних елементів благоустрою
площею 800 кв. м терміном на 5 років з часу
набрання чинності цією ухвалою (а.с. 20).
На підставі ухвали Львівської міської
ради від 27.06.2013 року ТОВ «Кайзер Парк»
(Орендар) та управління комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради
(Орендодавець) уклали договір № 228-13 від
18.09.2013 року «на право тимчасового
користування окремими конструктивними
елементами благоустрою комунальної
власності на умовах оренди для
соціально-культурного, торговельного
та іншого призначення» (далі - договір
№ 228-13 від 18.09.2013 року, а.с. 21-24). Предметом
цього договору, як зазначено в п. 1 його
умов, є надання Орендодавцем
Орендареві права на тимчасове
користування окремими конструктивними
елементами благоустрою комунальної
власності для розміщення об'єктів
соціально-культурного, торговельного
та іншого призначення (Об'єкт) на умовах
оренди на термін відповідно до ухвали
Львівської міської ради від 27.06.2013 року
№2443 «Про встановлення стаціонарного
атракціону - тролейної переправи «ZIP
Згідно з п. 2.1 договору № 228-13 від 18.09.2013
року Орендодавець зобов'язується
надати у тимчасову оренду
конструктивний елемент благоустрою
комунальної власності для розміщення
стаціонарного атракціону площею 800 кв.
м (тротуар, газон тощо) за адресою м.
Львів, вул. О. Довбуша, 24 - вул.
Заклинських (на території
регіонального ландшафтного парку
У п. 2.2.1 та п. 2.2.3 договору № 228-13 від
18.09.2013 року передбачено, що Орендар
зобов'язується: не встановлювати
об'єкти соціально-культурного,
торговельного та іншого призначення
без дозволу на їх розміщення;
встановлювати об'єкти
соціально-культурного, торговельного
та іншого призначення відповідно до
погодженого у встановленому порядку
проекту без пошкодження
конструктивних елементів благоустрою
комунальної власності та озеленення,
із забезпеченням безпеки населення при
під'єднанні конструкцій до електричної
мережі, утримувати їх у належному
технічному і санітарному стані та
впорядковувати місця для їх
розташування, забезпечити технічну
міцність і стійкість конструкції.
В п. 3.3 договору № 228-13 від 18.09.2013 року
серед іншого зазначено про те, що
конкретні розміри орендованої площі
встановлюватимуться при видачі
(перереєстрації) дозволу на розміщення
об'єктів соціально-культурного,
торговельного та іншого призначення
відповідно до п. 2 Положення про оренду
окремих конструктивних елементів
благоустрою комунальної власності для
соціально-культурного, торговельного
та іншого призначення на підставі
представленої і погодженої у
встановленому порядку документації.
В п. 4.4 договору зазначено, що за
невиконання вимог підп. 2.2.3 та 2.2.6
Орендар несе відповідальність згідно з
чинним законодавством (а.с. 23).
Представник позивача в судовому
засіданні визнав, що: 1) ТОВ «Кайзер
Парк» не видавався дозвіл на
соціально-культурного, торговельного
та іншого призначення щодо розміщення
тролейної переправи; 2) в розпорядженні
позивача відсутні будь-які докази (в
т.ч. викопіювання тощо) погодження
конкретного місця розташування
атракціону, а також найменування та
місцезнаходження тих елементів
благоустрою (тротуар, газон тощо), які
йому передано у тимчасове користування
без права капітального будівництва та
влаштування фундаментів; 3) станції
тролейної переправи (металеві збірні
конструкції) розміщені на спеціально
споруджених для цього монолітних
З 06 по 19 листопада 2013 року Державна
екологічна інспекція у Львівській
області проводила перевірку
дотримання ТОВ «Казер Парк» вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами, за наслідками
якої складено акт №2312/02/1899 (а.с. 9-18). Під
час перевірки Державна екологічна
інспекція у Львівській області
встановила, що на території
регіонального ландшафтного парку
«Знесіння» було встановлено дві
станції тролейної переправи, між якими
натягнуто металеві троси. Верхня
станція встановлена на горі Стефана на
вісьмох металевих опорах, які
забетоновано в фундамент розміром
2,30х4,30 метрів. Фундамент залито в рівень
з землею. Виявлено самовільне зайняття
земельної ділянки та зняття ґрунтового
покриття без спеціального дозволу на
площі 9,89 кв. м. Нижню станцію
встановлено зі сторони вул.
Заклинських, неподалік озера та
кладовища на шістьох металевих опорах,
які забетоновано в фундамент розміром
5,4х7,2 метри. Фундамент залито в рівень з
землею. Виявлено самовільне зайняття
земельної ділянки та незаконне зняття
ґрунтового покриття без спеціального
дозволу на площі 38,88 кв. м, що є
порушенням ст. 124 Земельного кодексу
України («Порядок передачі земельних
ділянок в оренду») та ст. ст. 53-1, 53-3
Кодексу України про адміністративні
У висновках акта перевірки відповідач
зафіксував факт самовільного
захоплення ТОВ «Кайзер Парк» земельних
ділянок регіонального ландшафтного
парку «Знесіння» загальною площею 0,004877
га, що є порушенням ст. 124 Земельного
На підставі акта №2312/02/1899 Державна
екологічна інспекція у Львівській
області винесла припис № 1050-02 від 19.11.2013
року, яким зобов'язала ТОВ «Кайзер
Парк» звільнити самовільно захоплені
земельні ділянки РЛП «Знесіння» та
привести їх у попередній стан (а.с. 7).
ТОВ «Кайзер Парк» заперечує факт
самовільного захоплення земельних
ділянок на території РЛП «Знесіння»,
стверджує, що спорудження тролейної
переправи «ZIP LINE» на території парку
здійснюється на підставі договору №
228-13 від 18.09.2013 року, при цьому отримання
жодних інших дозволів, на його
переконання, не потрібно. З цих мотивів
позивач просить суд скасувати припис №
1050-02 від 19.11.2013 року як протиправний.
При вирішенні спору суд виходить із
того, що сторони дають різну правову
оцінку відносинам, які виникли у
зв'язку із будівництвом тролейної
переправи на території РЛП «Знесіння».
Відповідач розцінює дії позивача щодо
встановлення тролейної переправи
шляхом будівництва капітальних споруд
на території РЛП «Знесіння» як
самовільне захоплення земельних
ділянок, в той час як позивач стверджує,
що в такий спосіб він правомірно
користується об'єктами благоустрою.
При прийнятті рішення суд виходить з
Благоустроєм населених пунктів, як
закріплено в ст. 1 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів» від
06.09.2005 року № 2807-IV (далі - Закону № 2807-IV),
є комплекс робіт з інженерного захисту,
розчищення, осушення та озеленення
соціально-економічних,
організаційно-правових та екологічних
заходів з покращання мікроклімату,
санітарного очищення, зниження рівня
шуму та інше, що здійснюються на
території населеного пункту з метою її
раціонального використання, належного
утримання та охорони, створення умов
щодо захисту і відновлення
сприятливого для життєдіяльності
людини довкілля. Під територією в цьому
Законі слід розуміти сукупність
земельних ділянок, які
використовуються для розміщення
об'єктів благоустрою населених
пунктів: парків, скверів, бульварів,
вулиць, провулків, узвозів, проїздів,
шляхів, площ, майданів, набережних,
прибудинкових територій, пляжів,
кладовищ, рекреаційних, оздоровчих,
навчальних, спортивних,
історико-культурних об'єктів, об'єктів
промисловості, комунально-складських
та інших об'єктів у межах населеного
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 2807-IV
управління у сфері благоустрою
населених пунктів здійснюють Кабінет
Міністрів України, центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
житлово-комунального господарства,
Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, місцеві державні адміністрації,
органи місцевого самоврядування та
інші органи влади в межах їх
Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 Закону № 2807-IV до
об'єктів благоустрою населених пунктів
належать: 1) території загального
користування: а) парки (гідропарки,
лугопарки, лісопарки, парки культури та
відпочинку, парки - пам'ятки
садово-паркового мистецтва, спортивні,
дитячі, історичні, національні,
меморіальні та інші), рекреаційні зони,
сади, сквери та майданчики; б) пам'ятки
культурної та історичної спадщини; в)
майдани, площі, бульвари, проспекти; г)
вулиці, дороги, провулки, узвози,
проїзди, пішохідні та велосипедні
доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші
території загального користування; 2)
прибудинкові території; 3) території
будівель та споруд інженерного захисту
територій; 4) території підприємств,
установ, організацій та закріплені за
ними території на умовах договору. До
об'єктів благоустрою можуть належати
також інші території в межах
Відповідно до ст. 14 Закону № 2807-IV
об'єкти благоустрою використовуються
відповідно до їх функціонального
призначення для забезпечення
сприятливих умов життєдіяльності
людини на засадах їх раціонального
використання та охорони з урахуванням
вимог правил благоустрою території
населених пунктів, інших вимог,
передбачених законодавством.
Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 20 Закону № 2807-IV
організацію благоустрою населених
пунктів забезпечують місцеві органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування відповідно до
повноважень, установлених законом.
Рішення місцевих органів виконавчої
влади та органів місцевого
самоврядування щодо благоустрою
території певного населеного пункту є
обов'язковим для виконання розміщеними
на цій території підприємствами,
установами, організаціями та
громадянами, які на ній проживають.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону № 2807-IV
елементами (частинами) об'єктів
благоустрою є:

1) покриття площ, вулиць, доріг,
проїздів, алей, бульварів, тротуарів,
пішохідних зон і доріжок відповідно до
діючих норм і стандартів;

2) зелені насадження (у тому числі
снігозахисні та протиерозійні) уздовж
вулиць і доріг, в парках, скверах, на
алеях, бульварах, в садах, інших
об'єктах благоустрою загального
користування, санітарно-захисних
зонах, на прибудинкових територіях;

3) будівлі та споруди системи збирання і
вивезення відходів;

4) засоби та обладнання зовнішнього
освітлення та зовнішньої реклами;

5) технічні засоби регулювання
дорожнього руху;

6) будівлі та споруди системи
інженерного захисту території;

7) комплекси та об'єкти монументального
мистецтва, декоративні фонтани і
басейни, штучні паркові водоспади;

8) обладнання (елементи) дитячих,
спортивних та інших майданчиків;

9) малі архітектурні форми;

10) інші елементи благоустрою, визначені
нормативно-правовими актами.

У частинах 1, 3 ст. 26-1 Закону № 2807-IV
передбачено, що порушення об'єктів
благоустрою, пов'язане з виконанням
суб'єктами господарювання земляних та
ремонтних робіт, здійснюється на
підставі дозволу на порушення об'єктів
благоустрою виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради (далі
- дозвіл), крім випадків, встановлених
абзацами другим - четвертим частини
першої цієї статті. Дозвіл на порушення
об'єктів благоустрою не вимагається,
якщо земляні та ремонтні роботи
здійснюються: особами, які мають
документ, що посвідчує право власності
або право користування земельною
ділянкою, у тому числі право земельного
сервітуту; у складі підготовчих або
будівельних робіт, право на виконання
яких оформлене у встановленому
законодавством порядку. Роботи з
усунення наслідків аварій на об'єктах
благоустрою розпочинаються негайно з
обов'язковим подальшим оформленням
дозволу в порядку, визначеному
законодавством. Порядок видачі
дозволів або відмови в їх видачі,
переоформлення, видачі дублікатів,
анулювання дозволів затверджується
рішенням відповідної сільської,
селищної, міської ради на підставі
Типового порядку, затвердженого
Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою від 05.03.2009 року за № 2451
Львівська міська рада затвердила
Положення про оренду окремих
конструктивних елементів благоустрою
комунальної власності для розміщення
об'єктів соціально-культурного,
торговельного та іншого призначення
(надалі - Положення). Відповідно до п. 1.3.
цього Положення окремі конструктивні
елементи благоустрою комунальної
власності для розміщення об'єктів
соціально-культурного, торговельного
та іншого призначення можуть
надаватися у тимчасове користування на
умовах оренди українським та іноземним
юридичним і фізичним особам.

Підставою для укладання договору
оренди i набуття права на оренду
окремих конструктивних елементів
благоустрою комунальної власності для
розміщення об'єктів
соціально-культурного, торговельного
та іншого призначення, як зазначено в п.
1.6 Положення, є дозвіл, виданий
управлінням архітектури департаменту
містобудування або іншим
уповноваженим органом.

Ухвалою від 30.05.2013 року № 2436 Львівська
міська рада затвердила Порядок
передачі у короткострокову оренду
елементів благоустрою (надалі -
Порядок), який визначає механізм
передачі у оренду елементів
благоустрою для розміщення тимчасових
споруд або тимчасового обладнання для
здійснення підприємницької діяльності
на відкритих територіях у м. Львові, що
знаходяться поза межами приміщень.

Під тимчасовою спорудою відповідно до
п. 1.2 цього Порядку слід розуміти
одноповерхову споруду, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з врахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово без влаштування фундаменту.

Отже, Львівська міська рада як орган
місцевого самоврядування, що
представляє інтереси територіальної
громади м. Львова, передбачила, що
конструктивні елементи благоустрою на
території м. Львова можуть
передаватися в тимчасове користування
суб'єктам господарювання для
розміщення на них тимчасових споруд
або тимчасового обладнання. Поряд з тим
слід зауважити, що ухвалою від 05.03.2009
року за № 2451 умовою для цього є
наявність дозволу управління
архітектури департаменту
містобудування Львівської міської
ради. Про необхідність такого дозволу
також зазначено в ухвалі Львівської
міської ради № 2443 від 27.06.2013 року, а
також в укладеному на її виконання
договорі № 228-13 від 18.09.2013 року.

Суд встановив, що позивач не отримував
дозволу управління архітектури
департаменту містобудування
Львівської міської ради на
встановлення на території парку
«Знесіння» тролейної переправи «ZIP LINE».
ТОВ «Кайзер Парк» цей факт визнає. В той
же час варто звернути увагу на технічні
характеристики споруди, встановлення
якої розпочало ТОВ «Кайзер Парк» на
території РЛП «Знесіння». Копія
робочої документації металевої
конструкції «Атракціон Зіп Лайн в
Парку Знесіння вул. Довбуша 24 - вулиця
Заклинських» долучено до справи (а.с.
25-31). Судячи із креслень та позначень
чотирьохповерховий каркас має
кріпитися до фундаменту. Як зазначено в
акті перевірки Державної екологічної
інспекції у Львівської області №
2312/02/1899 на території РЛП «Знесіння» на
фундаменті зведено дві споруди із
металевих конструкцій, одна з яких -
висотою 5 м, друга - висотою 10 м
(фундамент розміром 5,4м х 6,4м).
Встановлення факт залиття фундаменту
та встановлення на ньому металевих
конструкцій на горі Стефана поблизу
вулиці О. Довбуша, 24 та на вулиці
Заклинських, зняття ґрунтового покриву
на площах 9,89 кв. м. і 38,88 кв. м,
пошкодження трав'яного покриву на
площі 90 кв. м. Ці обставини також
підтверджуються матеріалами
фотофіксації та не заперечуються
позивачем. За таких обставин суд
вважає, що споруджені ТОВ «Кайзер Парк»
об'єкти (приймальні станції канатної
дороги) не відповідають критеріям
«тимчасової споруди».

З огляду на наведене факт проведення
позивачем будівництва об'єктів з
монолітними фундаментами свідчить про
те, що дії позивача щодо встановлення
канатної переправи не можна розцінити
як «користування об'єктами
благоустрою» на умовах оренди.

Правовий режим названого вище парку
визначено в Положенні про Регіональний
ландшафтний парк «Знесіння», яке
затверджено у 1995 році Державним
управлінням екологічної безпеки по
Львівській області та погоджено із
Львівською міською радою. Цим
Положенням зокрема передбачено, що
Парк створено для збереження і
відновлення унікального
природно-історичного комплексу гряди
Знесіння і прилеглих територій давніх
поселень Знесіння і Кривчиць (п.1.2).
Територія Парку (площею 312,10 га)
належить до категорії земель
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення (п.п. 1.3., 1.4.). Режим
території Парку визначається
Положенням та Правилами благоустрою
території міста (п.1.4.). Для регулювання
впливу міського оточення та формування
єдиного природно-архітектурного
ансамблю Парку і прилеглих територій,
виділяється охоронна зона площею 473,61
га. Відповідно, загальна площа Парку
(разом із охоронною зоною) складає 785,71
га (п.1.5). Парк здійснює погодження
документації, яка стосується усіх
видів діяльності (господарської,
рекламної, масових заходів, тощо) на
території Парку та його охоронної зони
(підп. 3.5.5). Управління в галузі
організації, охорони та використання
Парку здійснюється Державним
управлінням екологічної безпеки по
Львівській області (п.4.1). Парк очолює
директор, який відповідає за виконання
покладених на Парк завдань і функцій
(п.4.5). У межах території Парку та його
охоронної зони забороняється:
самовільне втручання у ландшафт, його
зміна чи руйнування; пошкодження
насаджень, ґрунтового та рослинного
покриву; вирубування дерев, порушення
умов існування тварин, птахів та
рослин; влаштування місць відпочинку;
організація масових розважальний
заходів без погодження з
адміністрацією Парку; будівництво та
експлуатація будь-яких об'єктів та
займання ділянок без погодження з
адміністрацією парку; усі види
діяльності (господарської, рекламної,
масових заходів, тощо) без погодження з
адміністрацією Парку. При цьому,
забороняється будь-яка діяльність, яка
може спричинити до погіршення стану
навколишнього природного середовища і
знищення рекреаційної, естетичної та
історико-культурної цінності (п.9.4.).

Львівська міська рада ухвалою №1113 від
21.06.2001 року (а.с. 135-136) затвердила
зовнішню межу Регіонального
ландшафтного парку «Знесіння», яка
визначає територію Парку площею
312,0949га, та межу охоронної зони, яка
визначає територію площею 473,6151га.
Зазначеною Ухвалою передбачено
надання Парку (з території площею
312,0949га) у постійне користування
земельної ділянки площею 153,6903га, а у
спільне користування із Львівською
обласною дитячою клінічною лікарнею -
земельну ділянку площею 0,0947га; інші
земельні ділянки (загальною площею
158,3099 га) залишені за наявними
землевласниками та
землекористувачами. Тією ж ухвалою
Львівська міська рада віднесла
територію Парку до земель
природоохоронного, рекреаційного та
історико-культурного призначення.

На підставі ухвали Львівської міської
ради РЛП «Знесіння» видано Державний
акт серії I-ЛВ №004103 від 19.12.2001 на право
постійного користування земельною
ділянкою площею 153,6903 га для
обслуговування території Парку (а.с. 134).

Згідно з ч. 2 ст. 45 Земельного кодексу
України порядок використання земель
природно-заповідного фонду
визначається законом.

Основи організації, охорони,
ефективного використання
природно-заповідного фонду України,
відтворення його природних комплексів
та об'єктів визначає Закон України «Про
природно-заповідний фонд» № 2456-XII від
16.06.1992 року, у ст. 3 якого передбачено, що
до природно-заповідного фонду України
належать, зокрема, регіональні
ландшафтні парки. Регіональні
ландшафтні парки, відповідно до ч. 1 ст.
23 названого Закону, є
природоохоронними рекреаційними
установами місцевого чи регіонального
значення, що створюються з метою
збереження в природному стані типових
або унікальних природних комплексів та
об'єктів, а також забезпечення умов для
організованого відпочинку населення.
Регіональні ландшафтні парки
організовуються з вилученням або без
вилучення земельних ділянок, водних та
інших природних об'єктів у їх власників
або користувачів.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про
природно-заповідний фонд» порядок
відведення земельних ділянок в т.ч.
регіональним ландшафтним паркам,
визначається Земельним кодексом
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного
кодексу України земельна ділянка - це
частина земної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї
правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Земельного
кодексу України право постійного
користування земельною ділянкою - це
право володіння і користування
земельною ділянкою, яка перебуває у
державній або комунальній власності,
без встановлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу
України набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними статтею 122 цього Кодексу,
чи договору купівлі-продажу права
оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125, 126 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Правові, економічні та соціальні
основи організації здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель визначено в Закону
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель» від
19.06.2003 року № 963-IV (далі - Закон № 963-IV) у
ст. 1 якого зазначено, що самовільним
зайняттям земельної ділянки є будь-які
дії, які свідчать про фактичне
використання земельної ділянки за
відсутності відповідного рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Отже, РЛП «Знесіння» має на праві
постійного користування земельну
ділянку, якій надано статус території
природно-заповідного фонду, на яку в
силу вимог закону поширюється
особливих правовий режим використання.
В межах цієї території РЛП «Знесіння»
ТОВ «Кайзер Парк» розпочало
будівництво канатної переправи.
Зокрема, на двох бетонних фундаментах
встановило дві споруди, які з'єднано
суцільним канатом. При цьому
будівництво канатної дороги
супроводжувалося руйнуванням
ґрунтового покриву ландшафтного парку.

Суд встановив, що ТОВ «Кайзер Парк» не
має належних документів, визначених
законом, які б підтверджували його
право користування чи право власності
на земельні ділянки в межах території
регіонального ландшафтного парку
«Знесіння». Договір № 228-13 від 18.09.2013
року не є правовстановлюючим
документом на земельну ділянку, тому
покликання на нього як на достатню
правову підставу для встановлення на
території РЛП «Знесіння» стаціонарної
тролейної переправи не ґрунтується на
законі.

Фактичні дії позивача на території РЛП
«Знесіння» щодо будівництва тролейної
переправи, які викладено в акті
перевірки № 2312/02/1899 дають суду достатні
і обґрунтовані підстави стверджувати
про самовільне зайняття ним земельних
ділянок в розумінні ст. 1 Закону № 963-IV.

Окрім того під час розгляду справи суд
встановив, що питання про
відповідність вимогам законодавства
договору №228-13 від 18.09.2013 року було
предметом розгляду господарського
суду Львівської області у справі №
914/3941/13. За наслідками розгляду справи
суд прийняв рішення, яким в т.ч.: -
визнано недійсним договір № 228-13 від
18.09.2013р.; - зобов'язано ТОВ «Кайзер Парк»
повністю демонтувати (із фундаментом
включно) стаціонарний атракціон -
тролейну переправу «ZIP LINE», а саме: дві
споруди із металевих конструкцій, одна
з яких - висотою 5м і розташована на горі
Стефана, поблизу вулиці О.Довбуша, 24, у
межах території РЛП «Знесіння»
(фундамент розміром 4,45м х 2,3м), друга -
висотою 10м і розташована на горі
поблизу вулиці Заклинських, у межах
території РЛП «Знесіння» (фундамент
розміром 5,4м х 6,4м) (а.с.147-154). Рішення
набрало законної сили 09.01.2014р., що
підтверджується в т.ч. змістом наказу,
виданого господарським судом на його
примусове виконання (а.с. 158).

В названому вище рішенні господарський
суд Львівської області встановив, що
договір №228-13 від 18.09.2013 року не
відповідає вимогам законодавства, а
дії ТОВ «Кайзер Парк», які описано в
акті Державної екологічної інспекції у
Львівській області, прямо суперечать
нормам Закону України «Про
природно-заповідний фонд» та
Земельному кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Щодо повноважень відповідача виносити
обов'язкові до виконання приписи суд
керується наступним:

Відповідно до ст. 5 Закону № 963-IV
державний контроль за дотриманням
вимог законодавства України про
охорону земель здійснює центральний
орган виконавчої влади, який
забезпечує реалізацію державної
політики із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів.

Центральним органом виконавчої влади,
утвореним для забезпечення реалізації
державної політики із здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, раціонального
використання, відтворення і охорони
природних ресурсів, є Державна
екологічна інспекція України
(Держекоінспекція України), правовий
статус якої визначено в Положенні про
Державну екологічну інспекцію України,
затвердженому Указом Президента
України від 13.04.2011 року № 454/2011.

Одними із основних завдань
Держекоінспекції України, як зазначено
в п. 3 названого вище Положення, є
реалізація державної політики зі
здійснення державного нагляду
(контролю) за додержанням вимог
законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення та охорони природних
ресурсів; додержанням режиму територій
та об'єктів природно-заповідного фонду.

В межах своїх завдань Держекоінспекція
України здійснює в т.ч. державний
нагляд (контроль) за додержанням
центральними органами виконавчої
влади та їх територіальними органами,
місцевими органами виконавчої влади,
органами місцевого самоврядування в
частині здійснення делегованих їм
повноважень органів виконавчої влади,
підприємствами, установами та
організаціями незалежно від форми
власності і господарювання,
громадянами України, іноземцями та
особами без громадянства, а також
юридичними особами - нерезидентами
вимог законодавства про використання
та охорону земель, зокрема щодо:
додержання режиму використання земель
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення, а також
територій, що підлягають особливій
охороні (підп. «б» п. підп. 2 п. 4
Положення).

Відповідно до підп. 5 п. 6 Положення
Держекоінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право проводити перевірки з питань,
що належать до її компетенції, видавати
за їх результатами обов'язкові для
виконання приписи, розпорядження.
Згідно з п. 7 Держекоінспекція України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, морські екологічні
інспекції (Азовська,
Азово-Чорноморська, Північно-Західного
регіону Чорного моря).

Одним із таких територіальних органів
є Державна екологічна інспекція у
Львівській області, яка діє на підставі
Положення, затвердженого наказом
Держекоінспекції України №136 від 12.12.2011
року. За змістом п. 4.2 Положення
Державна екологічна інспекція у
Львівській області здійснює контроль
за додержанням вимог законодавства про
використання та охорону земель, в т.ч.
щодо додержання режиму використання
земель природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення, а також
територій, які підлягають особливій
охороні.

Згідно зі ст. 10 Закону № 963-IV державні
інспектори у сфері державного контролю
за використанням та охороною земель і
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель мають,
зокрема, право давати обов'язкові для
виконання вказівки (приписи) з питань
використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства
України про охорону земель відповідно
до їх повноважень, а також про
зобов'язання приведення земельної
ділянки у попередній стан у випадках,
установлених законом, за рахунок особи,
яка вчинила відповідне правопорушення,
з відшкодуванням завданих власнику
земельної ділянки збитків.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Критерії, на відповідність яким суд
оцінює рішення суб'єктів владних
повноважень у справах щодо оскарження
таких рішень наведено у ч. 3 ст. 2 КА
України, відповідно до якої суд повинен
перевірити, чи прийнято таке рішення,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія).

Встановивши, що на території
регіонального ландшафтного парку
«Знесіння» ведеться будівництво з
грубим порушенням правового режиму
земель природно-заповідного фонду, без
належних дозвільних документів та
законних на те підстав відповідач
прийняв, на думку суду, цілком
обґрунтоване та правомірне рішення у
формі припису про звільнення
самовільно захоплених земельних
ділянок.

За наведених вище обставин справи та
норм законодавства суд прийшов до
висновку, що припис Державної
екологічної інспекції у Львівській
області № 1050-02 від 19.11.2013 року
відповідає критеріям, які перелічено в
ч. 3 ст. 2 КАС України і обґрунтованих
підстав для його скасування як
протиправного не встановлено. Відтак, у
задоволенні позовних вимог ТОВ «Кайзер
Парк» слід відмовити.

Щодо судових витрат, то відповідно до
ст. 94 КАС України, то в даному випадку
немає підстав для повернення позивачу
судового збору в сумі 68,82 грн.,
сплаченого за подання даного позову.

Керуючись ст.ст. 17-19, 71, 94, 158, 160-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні позову відмовити
повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 03
березня 2014 року.

Суддя
Москаль Р.М.