Справа № 816/6346/13-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 р.Справа № 816/6346/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
06.12.2013р. по справі № 816/6346/13-а

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Полтавської обласної державної
адміністрації, треті особи
Департамент інфраструктури та туризму
Полтавської обласної державної
адміністрації , Товариство з
додатковою відповідальністю
"Полтаваавтотранс"

про визнання дій протиправними,
визнання протиправним та скасування
розпорядження,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 (далі - ФО-П ОСОБА_1), звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовом до
Полтавської обласної державної
адміністрації (далі - Полтавська ОДА,
відповідач), в якому з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог,
просив суд:

- визнати протиправними дії
Полтавської обласної державної
адміністрації щодо припинення
договору №465/13 від 14.05.2013 на організацію
перевезень пасажирів автомобільним
транспортом, укладеного між
Полтавською ОДА та ФО-П ОСОБА_1 про
організацію перевезень пасажирів
автомобільним транспортом від 27.09.2013
року;

- визнати протиправним та скасувати
розпорядження голови Полтавської
обласної державної адміністрації від
27.09.2013 №423 "Про розірвання договорів про
організацію перевезень пасажирів
автомобільним транспортом" в частині
розірвання в односторонньому порядку
договору №465/13 від 14.05.2013 на організацію
перевезень пасажирів автомобільним
транспортом, укладеного між ФО-П
ОСОБА_1(перевізник) та Полтавською ОДА
(організатор).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
позивач посилався на те, що спірне
розпорядження відповідача від 27.09.2013
№423 є таким, що підлягає скасуванню в
частині розірвання в односторонньому
порядку договору №465/13 від 14.05.2013 про
організацію перевезень пасажирів
автомобільним транспортом, оскільки
відсутні будь-які документи, що
підтверджують порушення ним умов
зазначеного договору, будь-яких
перевірок зі сторони
Головавтотрансінспекції щодо
дотримання останнім вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів автомобільним транспортом
не проводилось. Також позивач зазначив,
що відповідачем порушено порядок
розірвання договору від 14.05.2013 №№465/13,
оскільки питання, які відносяться до
компетенції останнього, повинні
вирішуватися на засіданні сесії, а не
розпорядженням посадової особи.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 06.12.2013р.
відмовлено у задоволенні
адміністративного позову.

Позивач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 06.12.2013 року
та прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, позивач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а також на доводи
та обставини, викладені в апеляційній
скарзі.

Представники сторін в судове засідання
суду апеляційної інстанції не з'явився,
про дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Представник відповідача надав до суду
апеляційної інстанції письмові
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких, посилаючись на обґрунтованість
та об'єктивність рішення суду першої
інстанції, просить залишити його без
змін, а апеляційну скаргу позивача - без
задоволення.

На підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 08.04.1997р.
зареєстрований виконавчим комітетом
Полтавської міської ради як фізична
особа - підприємець, номер запису про
державну реєстрацію № 1008459, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію серії НОМЕР_1 (т. 1
а.с.8).

14 травня 2013 року між Полтавською ОДА
(організатором) та ФО-П ОСОБА_1
(перевізником) укладено договір №465/13
про організацію перевезень пасажирів
автомобільним транспортом, відповідно
до якого організатор надає
перевізникові право на перевезення
пасажирів на приміському автобусному
маршруті загального користування
"Полтава АС-2 (АС-4) - Курилехівка №119-19" в
звичайному режимі, а перевізник
зобов'язується надавати транспортні
послуги населенню на умовах,
передбачених цим договором, та згідно
умов конкурсу (категорія М2, М3, клас - А,
В, І, ІІ, ІІІ, загальна
пасажиромісткість від 30) автобусами
наступних марок із зазначенням
державних номерів: ПАЗ 4234 ВІ 8540 АІ, ЛАЗ
695НГ ВІ 0582 АА .

Розпорядженням голови Полтавської ОДА
від 27.09.2013 року №423 "Про розірвання
договорів про організацію перевезень
пасажирів автомобільним транспортом"
розірвано в односторонньому порядку
договори про організацію перевезень
пасажирів та скасовано дозволи на
перевезення пасажирів, зокрема, з ФО-П
ОСОБА_1 розірвано договір №465/13 від
14.05.2013 року.

Листом від 09.10.2013 року №01-20/68 за
підписом директора Департаменту
інфраструктури та туризму Полтавської
ОДА Шадчнєва В.М. позивача повідомлено
про дострокове розірвання в
односторонньому порядку договору від
14.05.2013 року №465/13 про організацію
перевезень пасажирів автомобільним
транспортом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що при вчиненні дій щодо
припинення договору №465/13 від 14.05.2013 та
прийнятті розпорядження від 27.09.2013 №423
відповідач діяв у межах повноважень та
у спосіб, що встановлені законодавчими
актами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано та обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Згідно статті 30 «Про автомобільний
транспорт» автомобільний перевізник,
який здійснює перевезення пасажирів на
договірних умовах, зобов'язаний,
зокрема: - забезпечувати дотримання
персоналом вимог законодавства про
автомобільний транспорт; -
забезпечувати контроль технічного та
санітарного стану автобусів чи таксі
перед початком роботи; - забезпечувати
проведення щозмінного передрейсового
та післярейсового медичного огляду
водіїв транспортних засобів; -
забезпечувати водіїв необхідною
документацією; - утримувати
транспортні засоби в належному
технічному та санітарному стані,
забезпечувати їх своєчасне подання для
посадки пасажирів та відправлення; -
забезпечувати проїзд пасажирів до
зупинки чи місця призначення за
маршрутом без додаткових витрат у разі
припинення поїздки через технічну
несправність транспортного засобу.

Статтею 31 Закону України "Про
автомобільний транспорт" встановлено,
що відносини автомобільного
перевізника, що здійснює перевезення
пасажирів на автобусних маршрутах
загального користування міських,
приміських та міжміських, які не
виходять за межі території області
(внутрішньообласні маршрути), із
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування визначаються
договором про організацію перевезень
пасажирів на автобусному маршруті
загального користування, у якому
встановлюються: перелік маршрутів
загального користування, які буде
обслуговувати автомобільний
перевізник, умови організації
перевезень, показники якості
транспортного обслуговування
населення, термін роботи
автомобільного перевізника,
зобов'язання органів виконавчої влади
та органів місцевого самоврядування
щодо облаштування маршруту, підтримки
проїзної частини автомобільної дороги
та під'їзних шляхів у належному стані
(тільки для міських автобусних
маршрутів), розмір компенсації витрат
автомобільного перевізника внаслідок
перевезення пільгових пасажирів та
регулювання тарифів, механізм їх
виплати.

Згідно частини 1 статті 42 Закону
України "Про автомобільний транспорт"
договір про організацію перевезення
пасажирів на автобусному маршруті
загального користування міському,
приміському та міжміському, які не
виходять за межі території області
(внутрішньообласні маршрути),
укладається між органами виконавчої
влади та органами місцевого
самоврядування та автомобільним
перевізником і вважається укладеним з
моменту його підписання сторонами.

Окрім того, згідно зі статтею 6
вказаного Закону Рада міністрів
Автономної Республіки Крим та обласні
державні адміністрації формують у
приміському та міжміському сполученні
мережу автобусних маршрутів
загального користування, що не
виходять за межі території Автономної
Республіки Крим чи області, та
здійснюють в межах своїх повноважень
контроль за дотриманням законодавства
у сфері автомобільного транспорту на
відповідній території.

Як свідчать письмові докази, 14.05.2013 між
Полтавською ОДА (організатором) та ФО-П
ОСОБА_1 (перевізником) укладено договір
№465/13 про організацію перевезень
пасажирів автомобільним транспортом,
відповідно до якого організатор надає
перевізникові право на перевезення
пасажирів на приміському автобусному
маршруті загального користування
"Полтава АС-2 (АС-4) - Курилехівка №119-19" в
звичайному режимі, а перевізник
зобов'язується надавати транспортні
послуги населенню на умовах,
передбачених цим договором, та згідно
умов конкурсу (категорія М2, М3, клас - А,
В, І, ІІ, ІІІ, загальна
пасажиромісткість від 30) автобусами
наступних марок із зазначенням
державних номерів: ПАЗ 4234 ВІ 8540 АІ, ЛАЗ
695НГ ВІ 0582 АА (том 1 а.с. 10-11).

Згідно з умовами вищевказаного
договору, організатор, зокрема,
зобов'язаний: видати перевізнику
затверджений розклад руху; надавати
перевізникові зміни в схемі та
розкладі руху на маршруті;
забезпечувати контроль за дотриманням
перевізником умов цього договору із
залученням відповідних державних
підприємств, установ, служб,
організацій, тощо (пункт 2.1 договору).

Відповідно до пункту 2.2 договору
організатор має право розривати
договір в односторонньому порядку в
разі порушення перевізником
зобов'язань, встановлених пунктом 2.3
цього договору та нормами чинного
законодавства України.

Згідно з підпунктом 2.3.2 пункту 2.3
договору від 14.05.2013 №465/13 перевізник
зобов'язаний виконувати затверджений
організатором розклад руху автобусів з
регулярністю на приміських маршрутах
не менше 96 відсотків, на міжміських
внутрішньообласних маршрутах не менше
97 відсотків.

Окрім того, згідно пункту 6.1 договору
від 14.05.2013 №465/13 підставами для
розірвання договору в односторонньому
порядку є одноразове порушення
перевізником одного із своїх
зобов'язань, встановлених пунктом 2.3
цього договору та нормами чинного
законодавства України. Крім того,
правом на розірвання договору в
односторонньому порядку в разі
порушення перевізником зобов'язань,
передбачених пунктом 2.3 договору,
організатор наділений також
положеннями підпункту 2.2.1 пункту 2.2
договору.

Розклад руху автобусів на маршруті
№119-19 Полтава-Курилехівка затверджений
заступником голови Полтавської ОДА
Шадчнєвим В.М. 15.05.2013 (а.с. 12-13). Слід
зауважити, що зміни до зазначеного
розкладу руху автобусів за вказаним
маршрутом не вносились.

Отже, на Полтавську ОДА, як
організатора перевезень, договором від
14.05.2013 №465/13 про організацію перевезень
пасажирів автомобільним транспортом,
який підписаний ФО-П ОСОБА_1, покладено
обов'язок щодо забезпечення контролю
за дотриманням позивачем, як
перевізником, умов даного договору
щодо виконання затвердженого розкладу
руху автобусів.

Вищезазначені положення договору
спростовують доводи апелянта з приводу
відсутності будь-яких перевірок зі
сторони Головавтотрансінспекції щодо
дотримання ним вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів
автомобільним транспортом, результати
яких свідчили б про його порушення
перевізником.

01 лютого 2012 року між Полтавською ОДА
(організатором) та ТДВ
"Полтаваавтотранс" (власником) укладено
договір №1 про надання послуг
автостанцій, відповідно до якого
організатор надає право власнику
надавати автостанційні послуги на
умовах, визначених цим договором, а
власник зобов'язується здійснювати
автостанційні послуги на умовах,
визначених цим договором (а.с. 81-83).

Так, відповідно до підпункту 2.2.7 пункту
2.2 вказаного договору власник
зобов'язується за зверненням
організатора надавати йому інформацію
про фактичне виконання перевізником
рейсів, використання рухомого складу,
кількості пасажирів тощо за
визначеними організатором формою та
періодичністю.

На підставі відомостей з
диспетчерських журналів, копії яких
наявні у матеріалах справи (том 1 а.с.
230-247, том 2 а.с. 1-34), на виконання умов
договору від 01.02.2012 №1 про надання
послуг автостанцій, ТДВ
"Полтаваавтотранс" супровідними
листами (том 1 а.с. 161-164) направляло на
адресу Департаменту інформацію
(реєстри) щодо планового виконання
рейсів місцевого формування по АС
Полтава-2 на приміських та міжміських
маршрутах за травень, червень, липень
2013 року, в тому числі й по перевізнику
ФО-П ОСОБА_1 (маршрут
Полтава-Курилехівка /том 1 а.с. 165, 204-212/).

Як вбачається з реєстрів планового
виконання рейсів місцевого формування
за травень, червень, липень 2013 року
відсоток виконання ФО-П ОСОБА_1 рейсів
на приміському автобусному маршруті
загального користування
"Полтава-Курилехівка" становить: у
травні 2013 року - 50%, у червні 2013 року - 52%,
у липні 2013 року - 79%, що не відповідає
умовам договору №465/13 від 14.05.2013 та
взятим перевізником на себе
зобов'язанням.

Окрім того, у матеріалах справи наявні
відомості, які також свідчать про
порушення ФО-П ОСОБА_1 у травні,
червні, липні 2013 року подання автобусів
на приміському автобусному маршруті
загального користування "Полтава -
Курилехівка" на станцію Полтава АС-2
(том 1 а.с. 110-113). Дані відомості
відображають кількість зірваних
перевізником ФО-П ОСОБА_1 відправлень
зі станції Полтава АС-2 у названі місяці
2013 року.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції, щодо надання відповідачем
та третіми особами належних доказів
суду (відомості про порушення подання
автобусів, диспетчерські журнали по АС
Полтава-2, реєстри планового виконання
рейсів місцевого формування по АС
Полтава-2) на підтвердження невиконання
перевізником ФО-П ОСОБА_1 умов договору
від 14.05.2013 №465/13 (підпункту 2.3.2 пункту 2.3
договору) в частині власних зобов'язань
щодо виконання затвердженого розкладу
руху автобусів з регулярністю на
приміських маршрутах не менше 96
відсотків.

Наведені обставини спростовують
посилання апелянта на те, що
вищезазначені докази не можуть братися
до уваги, як такі, що отримані в
порушення вимог Закону України «Про
автомобільний транспорт», «Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті».

Листом від 09.10.2013 року №01-20/68 за
підписом директора Департаменту
інфраструктури та туризму Полтавської
ОДА Шадчнєва В.М. позивача повідомлено
про дострокове розірвання в
односторонньому порядку договору від
14.05.2013 року №465/13 про організацію
перевезень пасажирів автомобільним
транспортом.

Розпорядженням голови Полтавської ОДА
від 27.09.2013 року №423 "Про розірвання
договорів про організацію перевезень
пасажирів автомобільним транспортом"
розірвано в односторонньому порядку
договори про організацію перевезень
пасажирів та скасовано дозволи на
перевезення пасажирів, зокрема, з ФО-П
ОСОБА_1 розірвано договір №465/13 від
14.05.2013 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що при
вчиненні дій щодо припинення договору
№465/13 від 14.05.2013 та прийнятті
розпорядження від 27.09.2013 №423 відповідач
діяв у межах повноважень та у спосіб, що
встановлені законодавчими актами
України, з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано
та обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення

Окрім того, колегія суддів також вважає
вірним висновок суду першої інстанції
про відхилення посилання позивача на
те, що питання, які відносяться до
компетенції відповідача повинні
вирішуватися на засіданні сесії згідно
Закону України "Про місцеве
самоврядування", а не розпорядженням
посадової особи, як на обставину, що
свідчить про порушення Полтавською ОДА
порядку розірвання договору від 14.05.2013
№№465/13, з огляду на те, що згідно статті
41 Закону України "Про місцеві державні
адміністрації" рішення з питань, що
належать до компетенції голів місцевих
державних адміністрацій, останні
приймають одноособово шляхом видання
розпоряджень і несуть за них
відповідальність згідно із
законодавством.

Колегія суддів не приймає доводи
апелянта щодо не укладення з позивачем
договору з надання послуг та виконання
робіт, пов'язаних з відправленням і
прибуттям пасажирів, як такі, що не
свідчать про незаконність спірного
розпорядження в оскаржуваній частині.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ФО-П ОСОБА_1 та ТДВ "Полтаваавтотранс"
договір про надання послуг автостанції
укладено не було, проте перевізник
користувався диспетчерськими
послугами останньої, про що свідчать
наявні у матеріалах справи чеки на
оплату послуг автостанції у травні,
червні, липні 2013 року (том 1 а.с. 213-229).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що не
укладення договору про надання послуг
автостанцією перевізникові не може
слугувати підставою для визнання
неправомірним розпорядження голови
Полтавської ОДА від 27.09.2013 №423 в
оскаржуваній частині та не свідчить
про недостовірність зазначеної у
відомостях інформації про порушення
ФО-П ОСОБА_1 у травні, червні, липні 2013
року подання автобусів на приміському
автобусному маршруті загального
користування "Полтава - Курилехівка".

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що Полтавська обласна державна
адміністрація, у спірних
правовідносинах діяла на підставі, у
межах та спосіб, передбачений
законодавством України, отже позовні
вимоги є необґрунтованими з огляду на
відсутність неправомірних дій з боку
відповідача.

Отже, колегія суддів, переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Полтавського окружного
адміністративного суду від 06.12.2013р. по
справі № 816/6346/13-а прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 06.12.2013р. по
справі № 816/6346/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бегунц А.О.Судді
Бенедик А.П. Калиновський В.А.