Справа № 823/3902/13-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/3902/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Чубар Т.М.
Суддя-доповідач: Мацедонська
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Мельничука
В.П., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою фермерського
господарства «Бірюк» на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом фермерського господарства
«Бірюк» до Реєстраційної служби
Драбівського районного управління
юстиції Черкаської області, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору: ОСОБА_2,
сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Пальміра»
про визнання протиправним витягу та
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року у задоволенні позовних вимог
фермерського господарства «Бірюк» до
Реєстраційної служби Драбівського
районного управління юстиції
Черкаської області, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору: ОСОБА_2, сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю «Пальміра» в частині
про зобов'язання відповідача скасувати
реєстрацію договору оренди земельної
ділянки від 17 травня 2013 року №2330305
відмовлено. В частині позовних вимог
фермерського господарства «Бірюк» про
визнання недійсним витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію іншого речового права
серії СЕУ №631663 провадження у справі
закрито.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що під час проведення
державної реєстрації договору оренди
земельної ділянки від 08 квітня 2013 року
не було подано акт визначення меж
земельної ділянки в натурі та їх
закріплення межовими знаками, що є
грубим порушенням ст.15 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» та є
підставою для скасування такої
реєстрації.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника апелянта та
третьої особи, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
18 грудня 2005 року між ОСОБА_3 (державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЧР №138465) та фермерським
господарством «Бірюк» укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 4,3972 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка знаходиться в адміністративних
межах Нехайківської сільської ради
Драбівського району Черкаської
області, строком на 5 років. Даний
договір зареєстрований у Драбівському
районному відділі Черкаської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при
Держкомземі України, про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 25 січня 2006 року №04.06.781.00245.

08 травня 2013 року між ОСОБА_2, яка є
спадкоємцем ОСОБА_3 (свідоцтво про
право на спадщину за законом від 25
жовтня 2012 року), та
сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю «Пальміра»
укладено договір оренди земельної
ділянки площею 4,3974 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка знаходиться в
адміністративних межах Нехайківської
сільської ради Драбівського району
Черкаської області, строком на 5 років.
Договір зареєстрований Реєстраційною
службою Драбівського районного
управління юстиції Черкаської області
17 травня 2013 року на підставі рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень №2330305 від 17 травня 2013 року,
індексний номер витягу 3536129.

Суд першої інстанції, приймаючи
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог в частині та закриття
провадження в іншій частині, виходив з
того, що позивачем не доведено
порушення чинного законодавства з боку
відповідача при проведенні реєстрації
договору оренди земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне:

Особливості реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
визначені Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; внесення записів до
Державного реєстру прав; видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження. Орган державної реєстрації
прав, державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.
Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частинами 1-3 ст.17 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
встановлені вимоги до документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень: текст документів,
що подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, повинен бути
написаний розбірливо; прізвище, ім'я, по
батькові фізичних осіб та їх місце
проживання, а також найменування
юридичних осіб та їх місцезнаходження
повинні бути написані повністю; не
приймаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень документи з
підчищеннями або дописками,
закресленими словами та іншими не
обумовленими в них виправленнями,
заповнені олівцем, а також з
пошкодженнями, які не дають змоги
однозначно тлумачити їх зміст;
документи, що встановлюють виникнення,
перехід, припинення прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і подаються для
державної реєстрації прав, повинні
відповідати вимогам, встановленим цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами.

Згідно ч.1 ст.19 вищевказаного Закону
державна реєстрація прав проводиться
на підставі, серед іншого, договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі
укладається у письмовій формі і за
бажанням однієї із сторін може бути
посвідчений нотаріально.

Згідно ст.15 зазначеного Закону
істотними умовами договору оренди
землі є: об'єкт оренди (кадастровий
номер, місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки. Відсутність у
договорі оренди землі однієї з
істотних умов, передбачених цією
статтею, а також порушення вимог статей
4-6, 11, 17, 19 даного Закону є підставою для
відмови в державній реєстрації
договору оренди, а також для визнання
договору недійсним відповідно до
закону.

Відповідно до ч.4 ст.15 Закону України
«Про оренду землі» невід'ємною
частиною договору оренди землі є: план
або схема земельної ділянки, яка
передається в оренду; кадастровий план
земельної ділянки з відображенням
обмежень (обтяжень) у її використанні
та встановлених земельних сервітутів;
акт визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості); акт
приймання-передачі об'єкта оренди;
проект відведення земельної ділянки у
разі його розроблення згідно із
законом.

Статтею 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» встановлено
вичерпний перелік підстав, за
наявності яких може бути відмовлено у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень. За наявності підстав для
відмови в державній реєстрації
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень. Відмова в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень з підстав, не передбачених
Законом, заборонена.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ставить під сумнів
правомірність державної реєстрації
договору оренди земельної ділянки
площею 4,3974 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка знаходиться в адміністративних
межах Нехайківської сільської ради
Драбівського району Черкаської
області, укладеного між ОСОБА_2 та СТОВ
«Пальміра», мотивуючи це тим, що спірна
земельна ділянка згідно договору
оренди землі між ОСОБА_3 та фермерським
господарством «Бірюк» від 18 грудня 2005
року перебувала в оренді у позивача, 01
січня 2011 року зазначеними сторонами
було укладено додаткову угоду до
договору оренди землі від 18 грудня 2005
року, у зв'язку з чим у ОСОБА_2 були
відсутні правові підстави для передачі
в оренду спірної земельної ділянки
СТОВ «Пальміра». Також не погоджено з
фермерським господарством «Бірюк»
межі земельної ділянки, наданої в
оренду СТОВ «Пальміра», адже позивач є
користувачем суміжної зі спірною
земельної ділянки. Крім того, наданий
ОСОБА_2 акт визначення меж земельної
ділянки в натурі фермерським
господарством «Бірюк», як того вимагає
Інструкція про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості), не підписувався.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем державну реєстрацію
договору оренди земельної ділянки від
08 травня 2013 року площею 4,3974 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка знаходиться в адміністративних
межах Нехайківської сільської ради
Драбівського району Черкаської
області, укладеного між ОСОБА_2 та СТОВ
«Пальміра», проведено з дотриманням
вимог ст.15 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» за наявності усіх
документів, визначених ч.4 ст.15 Закону
України «Про оренду землі», в тому
числі акту встановлення та погодження
зовнішніх меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), погодженого
власником суміжної земельної ділянки
Драбівською районною державною
адміністрацією Черкаської області, а
також акту визначення меж земельних
ділянок в натурі (на місцевості) від 08
травня 2013 року, складеного Драбівським
районним відділом Черкаської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру».

Суд першої інстанції обґрунтовано не
взяв до уваги твердження позивача
стосовно невідповідності акту
визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) вимогам
Інструкції про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками,
затвердженої наказом Державного
комітету України із земельних ресурсів
№376 від 18 травня 2010 року, оскільки
згідно ст.198 Земельного кодексу України
визначення меж земельної ділянки в
натурі відбувається лише у випадку,
коли таких меж не існувало, тоді як їх
відновлення відбувається лише у
випадку повної або часткової втрати на
місцевості меж земельних ділянок
(межових знаків).

Крім того, всупереч ст.125 Земельного
кодексу України, згідно якої право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав,
позивачем не надано доказів державної
реєстрації додаткової угоди від 01
січня 2011 року до договору оренди
спірної земельної ділянки від 18 грудня
2005 року, укладеного між фермерським
господарством «Бірюк» та ОСОБА_3, а
також повідомлення у відповідності до
ст.33 Закону України «Про оренду землі»
орендодавця про намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди спірної землі на новий
строк.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що
Реєстраційна служба Драбівського
районного управління юстиції
Черкаської області при державній
реєстрації договору оренди земельної
ділянки від 08 травня 2013 року площею 4,3974
га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка знаходиться в адміністративних
межах Нехайківської сільської ради
Драбівського району Черкаської
області, укладеного між ОСОБА_2 та СТОВ
«Пальміра», діяла у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені законами
України, що вказує на відсутність
підстав для задоволення
адміністративного позову в частині
зобов'язання Реєстраційної служби
Драбівського районного управління
юстиції Черкаської області скасувати
реєстрацію договору оренди земельної
ділянки від 17 травня 2013 року за №2330305.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції щодо
закриття провадження у справі в
частині позовних вимог фермерського
господарства «Бірюк» про визнання
недійсним витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію іншого речового права серії
СЕУ №631663, оскільки оскаржуваний
позивачем витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно жодним
чином не виражає волю суб'єкта владних
повноважень, тобто не є його рішенням в
розумінні положень КАС України, у
зв'язку з чим дана вимога не підлягає
розгляду у порядку адміністративного
судочинства.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу фермерського
господарства «Бірюк» - залишити без
задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 24
лютого 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
В.П.Мельничук

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.