Справа № 9101/172394/2012
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2012-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2012 р.справа № 412/12463/2012
пр.№2а/412/456/2012

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка О.В.
Нагорної Л.М.

за участю секретаря: Троянова А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська на
постанову Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 05 жовтня 2012 року у
справі №412/12463/2012, пр.№2а/412/456/2012 за
позовом ОСОБА_1 до про Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська визнання
дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернулася до Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
(далі по тексту - відповідач), в якому
просила визнати неправомірними дії
суб'єкта владних повноважень щодо
відмови їй у перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання як
судді, що пішла у відставку станом на
01.01.2012 р., 01.04.2012 р., 01.10.2012 р., а також
зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання на підставі
довідок про заробітну плату, виданих
Апеляційним судом Дніпропетровської
області та в подальшому виплачувати її
з заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді, розмір якої
складає 17456,40 грн. (а.с.2-5)

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 28 вересня 2012 року
відкрито провадження в
адміністративній справі №412/12463/2012,
пр.№2а/412/456/2012. (а.с. 1)

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що враховуючи те, що
він був звільнений з посади судді
апеляційного суду Дніпропетровської
області у зв'язку з виходом у відставку
на підставі ст. 43 Закону України «Про
статус суддів» №2862-ХІІ від 15 грудня 1992
року, який не передбачав ніяких
обмежень максимального розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, а Закон України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року №3668-VІ не має зворотної дії в
часі, та перерахунок щомісячного
довічного утримання має бути
здійснений без обмеження
максимального розміру, вказаного у
цьому Законі.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2012
року у справі №412/12463/2012, пр.№2а/412/456/2012
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано дії Управління Пенсійного
Фонду України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 у
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання як судді у
відставці станом на 01.01.2012 р., 01.04.2012 р.,
01.10.2012 р. протиправними. Зобов'язано
Управління Пенсійного Фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_1 Петрвіні щомісячне довічне
грошове утримання як судді у відставці
на підставі довідок про заробітну
плату від 13.08.2012 р., виданих Апеляційним
судом Дніпропетровської області на
01.01.2012 р., 01.04.2012 р., 01.07.2012 р., 01.10.2012 р. та в
подальшому виплачувати з заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді. (суддя - Галічий В.М.) (а.с.19)

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована тим, що діями відповідача
порушуються права позивача на
перерахунок та виплату у належному
розмірі щомісячного довічного
грошового утримання як судді у
відставці, а відмова відповідача у
проведені перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання є
незаконною та такою, що суперечить
вимогам чинного законодавства України.

Відповідач - Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська, не погодившись з
вищезазначеною постановою суду першої
інстанції у даній адміністративній
справі, подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 05 жовтня 2012 року у
справі №412/12463/2012, пр.№2а/412/456/2012 та
прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні позову в повному обсязі.
(а.с.22-24)

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначає, що
висновок суду першої інстанції про те,
що оскільки розмір щомісячного
грошового утримання судді у відставці
встановлений у відсотках від грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді, то розмір щомісячного
довічного грошового утримання має
збільшуватись у разі збільшення
розміру заробітної плати відповідного
судді, взагалі не має будь-якого
нормативно-правового підґрунтя і являє
собою тлумачення судом загальної
юрисдикції ч.3 ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів». Проте
тлумачення Конституції та законів
України відноситься виключно до
повноважень Конституційного Суду
України згідно ст. 13 Закону України
„Про Конституційний Суд України", а не
до судів загальної юрисдикції, зокрема
місцевого загального суду.

10 грудня 2012 року на адресу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду за вх.№267076/12
надійшла заява позивача про розгляд
справи за його відсутності.

Позивач та відповідач про дату, час і
місце розгляду справи повідомлялися у
встановленому порядку, своїх
представників для участі у її розгляді
не направили.

За таких обставин, з урахуванням
заявленого позивачем клопотання,
колегія суддів ухвалила розглянути
справу без участі позивача та
представника відповідача.

У судовому засіданні, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи в їх сукупності, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на такі
підстави.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказом Голови Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29.10.2010 р.
№ 151 позивач був звільнений з посади
судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області у відставку,
відповідно до постанови Верховної Ради
України від 07.10.2010 р. № 2596-VI «Про
звільнення суддів».

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
і отримує щомісячне довічне грошове
утримання.

Згідно з довідкою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13.08.2012 р.,
відповідно до п. 2 ст. 129 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів»від
07.07.2010 р. № 2453-VI суддівська винагорода
позивача ОСОБА_1 складається з:
посадового окладу (п. 3 ст. 129) з 01.07.2012 р. -
8 мінімальних заробітних плат, з
урахуванням коефіцієнту для судді
апеляційного суду (п. 4 ст. 129) - 1,1 у
розмірі 9698, 00 грн. та доплат за вислугу
років - 80% посадового окладу у розмірі
7758, 40 грн., що разом становить 17456, 40 грн.

Відповідно до довідок Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 13
серпня 2012 року заробітна плата, що
враховується при призначенні
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці з 01 січня
2012 року склала 16995,60 грн., з 01 квітня 2012
року - 17328,60 грн., з 01 липня 2012 року - 17456,40
грн.

На звернення позивача від 17.08.2012 року
щодо перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці відповідачем надіслано лист
від 23 серпня 2012 року, відповідно до
якого позивачу відмовлено у
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання.

Положеннями ст. 126 Конституції України
закріплені основоположні принципи
здійснення правосуддя в Україні -
незалежність і недоторканність суддів.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про
статус суддів», чинного на час
призначення позивачу щомісячного
довічного грошового утримання, судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді.

Після втрати чинності Закону України
«Про статус суддів» на підставі Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» від 07.07.10 №2453 (далі по тексту -
Закон №2453) аналогічні положення були
передбачені ч.3 ст. 138 Закону № 2453,
згідно з якими щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. З 01 жовтня 2011 року положення
наведеної частині ст.138 Закону №2453
викладені в іншій редакції, відповідно
до якої щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Аналізуючи наведені положення, колегія
суддів приходить до висновку, що в усіх
випадках розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
залежить від розміру грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді. При цьому, законодавець
не обмежує розмір довічного грошового
утримання судді у відставці розміром
грошового утримання працюючого судді,
діючим на дату призначення судді у
відставці грошового довічного
утримання.

При цьому, відповідно до рішення
Конституційного Суд України від 22.09.05р.
№ 5-рп/2005, конституційні права свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані, а при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав свобод.

Конституційний Суд України зазначив,
що невід'ємною складовою статусу
суддів є їх незалежність, яка
забезпечується, у тому числі,
гарантуванням фінансування та
належних умов для функціонування судів
і діяльності суддів, їх правового і
соціального захисту (підпункт 1.1 пункту
1 резолютивної частини Рішення
Конституційного Суду України від 1
грудня 2004 року № 19-рп/2004). Положеннями
п.7 Рішення Конституційного Суду
України від 11.10.05 № 8-рп/2005 зазначено,
що право судді, який перебуває у
відставці, на пенсійне та щомісячне
довічне грошове утримання є гарантією
незалежності працюючих суддів.
Щомісячне довічне грошове утримання -
це особлива форма соціального
забезпечення суддів, зміст якої
полягає у гарантованій державою
щомісячній звільненій від сплати
податків грошовій виплаті, що слугує
забезпеченню їх належного
матеріального утримання, в тому числі
після звільнення від виконання
обов'язків судді. Також у цьому рішенні
Конституційний Суд України вказав, що
надання судді матеріального захисту є
гарантією забезпечення його
незалежності. Разом з тим будь-яке
зниження рівня гарантій незалежності
суддів суперечить конституційній
вимозі неухильного забезпечення
незалежного правосуддя. Щомісячне
довічне грошове утримання судді у
встановленому розмірі спрямоване на
забезпечення гідного його статусу
життєвого рівня, оскільки суддя
обмежений у праві заробляти додаткові
матеріальні блага. Особливість
щомісячного довічного грошового
утримання полягає у правовому
регулюванні, а також у джерелах його
фінансування, які визначені
Конституцією України та Законом
України «Про судоустрій та статус
суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ. В
рішенні Конституційного Суду України
від 14.12.11 №18-рп/2011 також зауважено, що
виходячи з системного аналізу положень
Закону це утримання є самостійною
гарантією незалежності судді та
складовою його правового статусу.
Відмінністю щомісячного грошового
утримання працюючого судді від
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці є лише те,
що судді, які мають право на відставку
та продовжують працювати на посаді
судді, цю виплату одержують виключно з
Державного бюджету України, а судді у
відставці - з Пенсійного фонду України
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Враховуючи те, що позивач є суддею у
відставці, а відповідно до ч. 2 ст. 43
Закону України «Про статус суддів», що
був чинний на час призначення позивачу
довічного грошового утримання, за
суддею, який перебуває у відставці,
зберігається звання судді і такі ж
гарантії недоторканності та
соціального захисту, як і до виходу у
відставку, з огляду на положення статті
19 Конституції України, відповідно до
якої органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що при
вирішенні даного спору підлягає
застосуванню частина 3 ст. 138 Закону №
2543, яка діє з 01 січня 2012 року, а отже дії
відповідача щодо відмови позивачу у
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання є противоправними,
оскільки порушують права та інтереси
позивача.

За даних обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції під час
розгляду даної справи об'єктивно,
повно, всебічно дослідив обставини, які
мають суттєве значення для вирішення
справи, застосував до правовідносин,
які виникли між сторонами у справі,
норми права які регулюють саме ці
правовідносини, зроблені судом першої
інстанції висновки відповідають
фактичним обставинам справи та
підтверджуються належними письмовими
доказами, які зібрані та досліджені
судом у судовому засіданні під час
розгляду даної адміністративної
справи, рішення суду першої інстанції
у даній справі про відмову у
задоволенні позовних вимог прийнято
без порушення норм процесуального та
матеріального права, і тому постанову
суду першої інстанції у даній
адміністративній справі 05 жовтня 2012
року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача
спростовуються дослідженими у справі
доказами і не можуть бути підставою для
скасування постанови суду, а тому
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3
ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська - залишити
без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 05 жовтня 2012 року у
справі №412/12463/2012, пр.№2а/412/456/2012 -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу - з дня складання
рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 17 грудня 2012
року.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко

Суддя:
Л.М. Нагорна