Справа № 2а-3052/10/0370
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року
Справа №
391/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кухтея Р.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 8
грудня 2010 року у справі за позовом
приватного підприємця ОСОБА_1 до
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ПП ОСОБА_1 11.11.2010 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області, в якому
просив визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення від 01.11.2010 року
№/0 про визначення податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 70 038,00 грн., в тому
числі 46 692,00 грн. основного платежу та 23
346,00 грн. штрафних санкцій.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 8 грудня 2010
року позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції від 01.11.2010 року №/0.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції Луцька ОДПІ
Волинської області оскаржила його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просить рішення суду першої
інстанції скасувати і прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Апелянт зазначає, що в 2008- 2009 роках в
порушення п.п 7.4.4 п.7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» до податкового кредиту,
безпідставно включені суми ПДВ,
сплачені у зв"язку з придбанням
товарів, вартість яких не відноситься
до складу податкового кредиту,
оскільки не стосується
підприємницької діяльності, а саме:
бензин А95 ( ТзОВ»ТНК-Трейд» від 31.05.2008
року на суму ПДВ 76,71грн., п./н №7754 від
30.06.08р. на суму ПДВ 10,66 грн.; сільгоспшини
(ТД «Моноліт», п/н №69 від 20.02.09р. на суму
ПДВ 137,66грн.; вантажний тягач сідельний
«Renault Magnum 440» та напівпричіп «Тгаііог» (
фірма «САМЕХ» Франція, згідно митних
декларацій (форми МД-2) №201010004/8/ від
18.08.2008р. на суму ПДВ 30478.28 грн. та №201010004/8/
від 18.08.2008р. на суму ПДВ 7460,55 грн.).

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення,
постанову суду першої інстанції без
змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач зареєстрований як фізична
особа - підприємець Луцькою районною
державною адміністрацією Волинської
області 15.12.2005 року і згідно свідоцтва
НОМЕР_2 від 28.03.2001 року є платником
податку на додану вартість.

19.10.2010 року Луцькою ОДПІ проведено
планову документальну перевірку
дотримання вимог податкового та
валютного законодавства при
здійсненні підприємницької діяльності
позивача за період з 01.07.2007 року по
30.06.2010 року, про що складено акт від
19.10.2010 року №7330/17- 2/НОМЕР_1.

Актом перевірки зафіксовано
порушення підприємцем ОСОБА_1 вимог п.
п. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» від 03.04.1997
року (надалі - Закон № 168/97-ВР) завищив
податковий кредит за серпень 2008 року на
37939 грн. у зв'язку з включенням до
податкового кредиту сум податку на
додану вартість, сплаченого при
імпорті сідельного тягача та
напівпричепа. Також, в порушення п.п. 7.4.5
п. 7.4 ст. 7 Закону № 168/97-ВР позивач не
підтвердив суми податкового кредиту
податковими накладними за період з
січня 2008 року по листопад 2009 року на
загальну суму 8753 грн.

За наслідками перевірки Луцькою ОДПІ
прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0 від
01.11.2010 року про визначення суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 70038 грн., в
тому числі 46692 грн. основного платежу та
23346 грн. штрафних санкцій.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з чим погоджується
апеляційна інстанція, виходив з того,
що податковим органом не доведено
правомірність оскаржених рішень.

Так, згідно п. 6 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів,
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року,
транспортні засоби реєструються за
юридичними та фізичними
особами.(державна реєстрація
транспортних засобів на фізичних осіб -
підприємців не передбачена).

Статтею 51 ЦК України встановлено, що до
підприємницької діяльності фізичних
осіб застосовуються
нормативно-правові акти, що регулюють
підприємницьку діяльність юридичних
осіб, якщо інше не встановлено законом
або не випливає із суті відносин.

Підпунктом 7.4.1 п. 7.4. ст. 7 Закону № 168/97-ВР
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається,
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

З матеріалів справи видно, що 06.08. 2008
року ПП ОСОБА_1 укладено договір з
фірмою «САМЕХ» Франція, згідно якого
перший придбав і ввіз на територію
України по вантажно-митній декларації
№ 201010004/8 від 18.08.2008 року сідельний тягач
RENAULT Magnum 440 (номер шасі НОМЕР_3) та по
вантажно-митній декларації № 201010004/8
від 18.08.2008 року напівпричіп TRAILOR (номер
шасі НОМЕР_4).

У вказаних вантажно-митних деклараціях
одержувачем товару зазначено фізичну
особу - підприємця ОСОБА_1, який
платіжним дорученням від 19.08.2008 року №
85 сплатив податок на додану вартість
при імпорті транспортних засобів, а
відтак у декларації за серпень 2008 року
заявив до бюджетного відшкодування 37939
грн.

Порушень при сплаті податку на додану
вартість при ввезенні транспортного
засобу не зафіксовано.

Крім того, позивач займається наданням
послуг із перевезення пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом
загального користування, згідно
ліцензії Головної державної інспекції
на автомобільному транспорті
Міністерства транспорту та зв'язку
України серії АВ № 295725 від 22.12.2006 року.

З акту перевірки Луцької ОДПІ не
вбачається порушень допущених
підприємцем ОСОБА_1 в документальному
оформленні, у підтвердженні
відповідних витрат та відображенні їх
у бухгалтерському та податковому
обліку, та не використання придбаних
транспортних засобів (вантажного
автомобіля, напівпричепа) в
оподаткованих операціях у межах їх
господарської діяльності.

За таких обставин, висновок суду першої
інстанції про правомірність включення
позивачем до податкового кредиту сум
ПДВ, сплачених при імпорті сідельного
тягача та напівпричепа є вірним.

Податковим органом також не
спростовано правомірність включення
до податкового кредиту сум, сплачених
по операціях з ТзОВ «Союз-Метал
Маркет», СПД ОСОБА_2, ПП « Лукойл
Україна» та ПП «Ромакс», так як вони
підтверджені податковими накладними:
№ 1320 від 09.10.2006 року ТзОВ «Союз-Метал
Маркет»; № 0000035 від 26.12.2008 року СПД
ОСОБА_2; № KV-0004569 від 31.01.2009 року ПП
«Лукойл Україна»; № 87 від 26.11.2009 року ПП
«Ромакс».

З огляду на викладене вище, висновок
податкового органу про не
підтвердження податкового кредиту по
вказаних вище операціях є помилковим.
Відтак податкове повідомлення-рішення
від 01.11.2010 року № /0 про визначення
суми податкового зобов'язання у
розмірі 70038 грн., в тому числі 46692 грн.
основного платежу та 23346 грн. штрафних
санкцій суперечить вимогам чинного
законодавства та фактичним обставинам
справи, а тому визнано протиправним і
скасовано обгрунтовано.

У відповідності до вимог ст. 71 КАСУ,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обовязок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне рішення з дотриманням
норм процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і така задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1
п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 8
грудня 2010 року у справі №2а-3052/10 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

Р.В. Кухтей