Справа № 500/93/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 р.м.ОдесаСправа № 500/93/13-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Присакар О.Я.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області на постанову
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 05 червня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
виплачувати пенсію в розмірі, який був
встановлений постановою суду,
стягнення недоплаченої пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до Управління
Пенсійного фонду (далі УПФ) України в м.
Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області, в якому просив, у
урахуванням уточнень, визнати
неправомірними дії УПФ України в м.
Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області щодо зменшення ОСОБА_2
розміру щомісячної пенсії з липня 2012
року; зобов'язати УПФ України в м.
Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області здійснювати
щомісячно нарахування ОСОБА_2 пенсії у
розмірі, встановленому постановою
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 27 листопада 2009
року по справі №2а-2087-09, довічно;
стягнути з УПФ України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
на користь ОСОБА_2 суму недоплаченої
пенсії з липня 2012 року по травень 2013
року в сумі 45 585,30 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував, що відповідач безпідставного
зменшив розмір його щомісячної пенсії,
передбаченої ч.4 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі -
не менше 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткова пенсія - 75% мінімальної
пенсії за віком.

Відповідач позов не визнав, зазначив,
що після доопрацювання пенсійної
справи позивача було виявлено, що
позначка ЧАЄС у пенсійні справі
знаходилась біля сум нарахованих за
місяць в грудні 1987 року, заробіток за
період з 13 листопада 1987 року по 30
листопада 1987 року складає 3 348,73 грн.,
тому сума пенсії позивачу була
зменшена, відповідно до Порядку
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року №1210.

Постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 05 червня 2013 року позов ОСОБА_2 до УПФ
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області - задоволено.
Визнано неправомірними дії УПФ України
в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області щодо зменшення ОСОБА_2
розміру щомісячної пенсії з липня 2012
року. Зобов'язано УПФ України в м.
Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області здійснювати
щомісячно нарахування ОСОБА_2 пенсії у
розмірі, встановленому постановою
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 27 листопада 2009
року по справі № 2а-2087-09, довічно.
Стягнуто з УПФ України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
на користь ОСОБА_2 суму недоплаченої
пенсії з липня 2012 року по травень 2013
року в сумі 45 585,30 грн.

В апеляційній скарзі УПФ України в м.
Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги УПФ України в м.
Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
частково підлягає задоволенню, з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1
позивач є учасником ліквідації аварії
на Чорнобильській АЕС, має статус особи
1 категорії, постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 листопада 2009 року за позовом
ОСОБА_2 до УПФ України в м. Ізмаїлі
Одеської області було встановлено, що
позивач має право на отримання пенсії
по інвалідності у розмірі не менше 8
мінімальних пенсій за віком та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 27 грудня 2011 року постанова
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 27 листопада 2009
року була залишена без змін.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 06 квітня 2012
року була роз'яснена постанова
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 27 листопада 2009
року та зазначено, що ОСОБА_2 має право
на отримання пенсії по інвалідності у
розмірі не менше 8 мінімальних пенсій
за віком та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком
довічно.

10 липня 2012 року позивач звернувся до
УПФ України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
із заявою про роз'яснення причин
зменшення розміру його пенсії з 8 220 грн.
до 3 676,18 грн.

Згідно відповіді УПФ України в м.
Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області від 24 липня 2012 року на
звернення позивача, йому було
роз'яснено, що розмір його пенсії
змінився в зв'язку з прийняттям Порядку
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року №1210 змінився порядок
розрахунку заробітку для обчислення
пенсії.

Після прийняття Порядку обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року №1210, пенсія позивача була
розрахована у відповідності до
вищезазначеного порядку та на підставі
документів, які містяться у пенсійній
справі позивача та її розмір з січня 2012
року складав 8 220 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач
неправомірно зменшив з липня 2012 року
позивачу розмір пенсії.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції є частково
правильними і такими, що частково
відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Порядку обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року №1210.

В апеляційній скарзі УПФ України в м.
Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області вказується, що
рішення суду першої інстанції є
неправильним, підлягає скасуванню з
відмовою у задоволенні позовних вимог,
оскільки, у зв'язку з доопрацюванням
пенсійної справи ОСОБА_2, розмір пенсії
було зменшено правомірно, так як в
період з 1987 року по 1988 року було
встановлено, що тільки у грудні місяці
1987 року біля сум нарахованих за місяць
роботи була позначка за ЧАЄС. Крім того,
в зв'язку з відсутність коштів в
Державному бюджеті на виплату рішень
суду виплата тимчасово зупинена. У разі
надходження коштів з Державного
бюджету виплата буде проведена.

Судова колегія частково приймає до
уваги ці доводи апелянта, виходячи з
наступного.

Відповідно до пп.4 п.3 Порядку
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, у разі коли особа
пропрацювала у зоні відчуження менше
календарного місяця у 1986-1990 роках, за її
бажанням пенсія може обчислюватися
виходячи із заробітної плати,
одержаної за роботу у зоні відчуження,
за весь фактично відпрацьований час, в
одному із неповних календарних місяців
роботи протягом цих років, без
додавання суми заробітної плати за
період роботи за межами зони
відчуження. У такому разі заробітна
плата за весь фактично відпрацьований
час ділиться на число відпрацьованих
днів, а одержана сума множиться на 25,4.
Якщо дні роботи припали на вихідні і
святкові дні, розрахунок заробітної
плати проводиться у такому ж порядку,
як і за роботу у робочі дні, а доплата за
вихідні і святкові дні, нарахована за
фактично відпрацьований час, з
урахуванням установленої кратності
додається до суми обчисленої
заробітної плати.

Пунктом 9 Порядку обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи передбачено
визначення за формулою пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання внаслідок
Чорнобильської катастрофи, для осіб з
числа учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника з числа
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 з 10 листопада 1987 року по 14 грудня
1987 року знаходився в командировці в м.
Чорнобилі відповідно до наказу №729 від
11 листопада 1987 року в зоні відчуження в
якості водія. За відпрацьовані
листопад та грудень 1987 року позивач
отримав заробітну плату в сумі 119,02 та
1607,34 відповідно.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що відповідачем неправомірно
було зменшено розмір пенсії позивача,
оскільки пенсійним фондом для
розрахунку заробітної плати позивача
була взята сума 1 289,54 руб за роботу у
зоні відчуження.

Слід зазначити, що назва та ціль
Постанови «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 23 листопада 2011 року
№1210, якою затверджено Порядок
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на який посилався
відповідач у зменшенні розміру пенсій
позивача, - не відповідає наслідкам її
застосування по відношенню до ОСОБА_2

Фактично, замість дотримання
спеціальної процедури щодо приведення
розміру пенсії у відповідність до
вимог законодавства, відповідачем в
процесі перерахунку її значно знижено.

Крім того, принцип верховенства права
зобов'язує пенсійний орган
спрямовувати свою діяльність на
забезпечення найвищих цінностей,
задекларованих державою людини, її
прав та свобод. Цей принцип має
опосередковувати кожну дію суб'єкта
владних повноважень, якою останній,
здійснивши оцінку конкретних обставин
справи, приймає обґрунтоване
управлінське рішення.

Що стосується позовних вимог у частині
отримання пенсії по інвалідності у
розмірі не менше 8 мінімальних пенсій
за віком довічно, то колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відсутності підстав для
фактичного доведення необхідності
пенсійного фонду нараховувати та
виплачувати на користь позивача
зазначену пенсію довічно, оскільки
ухвалою Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 06 квітня 2012
року була роз'яснена постанова
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 27 листопада 2009
року та зазначено, що ОСОБА_2 має право
на отримання пенсії по інвалідності у
розмірі не менше 8 мінімальних пенсій
за віком та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком
довічно.

Але, колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог у частині
стягнення з УПФ України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
на користь ОСОБА_2 суму недоплаченої
пенсії з липня 2012 року по травень 2013
року в сумі 45 585, 30 грн., оскільки,
роблячи такий висновок, суд першої
інстанції, в порушення норм
процесуального права необґрунтовано
вийшов за межі позовних вимог та
втрутився в дискреційні повноваження
відповідача, так як відносини між
сторонами носять не цивільний, а
публічно-правовий характер, що
обумовлює те, що адміністративний суд
не має прав приймати рішення про
стягнення суми заборгованості,
керуючись доводами щодо потенційного
права особи на отримання допомоги.

Враховуючи, що судом першої інстанції
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а також, що висновки суду не
відповідають обставинам справи, судова
колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 202 КАС
України вважає необхідним, скасовуючи
постанову суду першої інстанції,
прийняти нову постанову, якою частково
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 198; п.3, п.4
ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС
України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області - задовольнити частково.

Постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 05 червня 2013 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області щодо зменшення ОСОБА_2 розміру
щомісячної пенсії з липня 2012 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
здійснити нарахування та виплату
ОСОБА_2 недоплаченої пенсії у розмірі,
встановленому постановою
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 27 листопада 2009
року по справі №2а-2087-09, з липня 2012 року
по травень 2013 року, та в подальшому
нараховувати та виплачувати ОСОБА_2
пенсію у розмірі, встановленому
постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 листопада 2009 року по справі
№2а-2087-09.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв