Справа № 122/18192/13-а
Суддя: Корогодіна О. Е.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження по справі 2-а/122/1/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року
м. Сімферополь

Залізничний районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим у складі:

головуючого судді - Корогодіної О.Е.

при секретарі - Григорець В.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі
адміністративну справу за позовними
вимогами ОСОБА_1 до Сімферопольської
міської ради, Сімферопольського
міського голови про зміну підстав, дати
та формулювання звільнення, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та затримку розрахунку, та
відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Сімферопольської міської ради,
Сімферопольського міського голови, та
просила суд визнати незаконними дії
Сімферопольської міської ради та
Сімферопольського міського голови
щодо безпідставного звільнення ОСОБА_1
за п.2 ст. 36 КЗпП України 21.01.2013 р.;
зобов'язати Сімферопольську міську
раду та Сімферопольського міського
голову, протягом 3-х календарних днів з
дня набрання рішенням суду законної
сили, внести відповідний запис до
трудової книжки ОСОБА_1 про її
звільнення з Управління земельних
ресурсів Сімферопольської міської
ради з 01 грудня 2012 року за п. 1 ст. 40 КЗпП
України у зв'язку з ліквідацією;
стягнути з Сімферопольської міської
ради та Сімферопольського міського
голови на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
21.01.2013 р. по день прийняття судом
відповідного рішення та середній
заробіток за затримку розрахунку при
звільненні; зобов'язати
Сімферопольську міську раду та
Сімферопольського міського голову
надати довідку про посадовий (місячний)
оклад та тарифну ставку ОСОБА_1,
передбачені в укладеному з нею
трудовому договору, а також детальний
розрахунок виплаченої їй при
звільненні компенсації за
невикористану відпустку; стягнути з
Сімферопольської міської ради та
Сімферопольського міського голови на
її користь моральну шкоду в сумі 4809,37
грн.; судові витрати по справі (оплата
державного мита та витрати на
інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи) покласти на
відповідачів; витрати понесені ОСОБА_1
за надання їй правової допомоги
стягнути із відповідачів на її користь,
з мотивів, викладених в позовній заяві.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим,
що 07 квітня 2008 року вона була прийнята
на роботу до комітету по управлінню
земельними ресурсами Сімферопольської
міської ради АР Крим тимчасово на
період догляду за дитиною основного
працівника. 26 березня 2010 року позивачу
була надана відпустка з догляду за
дитиною на період з 29 березня 2010 року до
20 січня 2013 року включно. 07 грудня 2010
року комітет було перейменовано в
Управління земельними ресурсами
Сімферопольської міської ради АР Крим,
а 30 серпня 2012 року Управління було
ліквідоване, однак, позивачу копію
відповідного рішення видано не було,
вона з ним ознайомилася під розпис.

Позивач вважає, що підстави її
звільнення в трудовій книжці порушують
вимоги трудового законодавства,
оскільки вона мала б бути звільнена у
зв'язку з ліквідацією, з наказами про її
обов'язкове працевлаштування через
ліквідацію ОСОБА_1 ознайомлена не була,
з нею не було проведено розрахунок, а
враховуючи те, що дії Сімферопольської
міської ради АР Крим та Голови
Сімферопольської міської ради АР Крим
під час її звільнення є неправомірними
з останніх повинні бути стягнуті кошти
за час вимушеного прогулу, за час
затримки розрахунку при звільнення та
моральна шкода.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення осіб, які
приймають участь у розгляді справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

За частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

За частиною 1 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму. Пунктом 2
частини 2 цієї статі встановлено, що
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби.

Пунктом 1 частини 1 статті 18 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що місцевим загальним
судам як адміністративним судам
підсудні адміністративні справи, у
яких однією зі сторін є орган чи
посадова особа місцевого
самоврядування, посадова чи службова
особа органу місцевого самоврядування,
крім тих, які підсудні окружним
адміністративним судам.

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 18 лютого 2014 року вимоги
адміністративного позову ОСОБА_1 в
частині зобов'язати відповідачів
протягом трьох календарних днів з дня
набрання судовим рішенням законної
сили здійснити обов'язкове
працевлаштування відповідно до пункту
3 статті 184 Кодексу Законів про Працю
України з 01 грудня 2012 року до
Сімферопольської міської ради АР Крим
були залишені без розгляду на підставі
відповідної заяви позивача.

З матеріалів справи вбачається
наступне.

Розпорядженням Голови
Сімферопольської міської ради АР Крим
від 07 квітня 2008 року № 194-к ОСОБА_1 була
призначена на посаду спеціаліста 1-ї
категорії - юрисконсульта відділу
регулювання земельних відносин в
індивідуальному секторі і
приватизації земельних ділянок
громадянами комітету з управління
земельними ресурсами міської ради з
окладом 770 грн. в місяць, тимчасово, на
період відпустки з догляду за дитиною
основного працівника , як таку, що
пройшла стажування, за конкурсом.

Розпорядженням Голови
Сімферопольської міської ради АР Крим
від 18 грудня 2008 року № 959-к було
продовжено строк трудового договору
спеціалісту 1-ї категорії -
юрисконсульту відділу регулювання
земельних відносин в індивідуальному
секторі і приватизації земельних
ділянок громадянами комітету з
управління земельними ресурсами
міської ради ОСОБА_1, тимчасово, на
період лікарняного листа з вагітності
та пологами основного працівника з 13
грудня 2008 року до 17 лютого 2009 року,
включно.

Розпорядженням Голови
Сімферопольської міської ради АР Крим
від 19 лютого 2009 року № 101-к було
продовжено строк трудового договору
спеціалісту 1-ї категорії -
юрисконсульту відділу регулювання
земельних відносин в індивідуальному
секторі і приватизації земельних
ділянок громадянами комітету з
управління земельними ресурсами
міської ради ОСОБА_1, тимчасово, на
період відпустки з догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
основного працівника з 18 лютого 2009 року
до 27 грудня 2011 року, включно.

Розпорядженням Голови
Сімферопольської міської ради АР Крим
від 26 березня 2010 року № 154-к спеціалісту
1-ї категорії - юрисконсульту відділу
регулювання земельних відносин в
індивідуальному секторі і
приватизації земельних ділянок
громадянами комітету з управління
земельними ресурсами міської ради
ОСОБА_1 була надана відпустка з догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 29 березня 2010 року до 20
січня 2013 року включно, згідно статті 179
Кодексу Законів про Працю України.

Рішенням 45-ї сесії Сімферопольської
міської ради АР Крим 6 скликання від 30
серпня 2012 року № 495 «Про питання
структури апарата Сімферопольської
міської ради АР Крим та її виконавчих
органів» Управління земельних
ресурсів Сімферопольської міської
ради АР Крим було ліквідовано як
юридична особа та в структурі апарата
Сімферопольської міської ради АР Крим
та її виконавчих органів було створено
Управління з питань регулювання
земельних відносин.

Розпорядженням Секретаря
Сімферопольської міської ради АР Крим
від 21 січня 2013 року № 46-к у зв'язку з
закінченням відпустки з догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку звільнено спеціаліста 1-ї
категорії - юрисконсульта відділу
регулювання земельних відносин в
індивідуальному секторі і
приватизації земельних ділянок
громадянами комітету з управління
земельними ресурсами міської ради
ОСОБА_1, яка була прийнята тимчасово на
період відпустки з догляду за дитиною
основного працівника, 21 січня 2013 року
згідно з пунктом 2 статті 36 Кодексу
Законів про Працю України у зв'язку зі
закінченням строку трудового договору.

21 січня 2013 року ОСОБА_1 була ознайомлена
з розпорядженням № 46-к, проте,
відмовилася від підпису на вказаному
розпорядженні та від отримання
трудової книжки.

22 січня 2013 року Сімферопольська міська
рада АР Крим надіслала на адресу ОСОБА_1
листа з повідомленням про час та місце
отримання трудової книжки.

25 січня 2013 року ОСОБА_1 була отримана її
трудова книжка.

Пунктом 2 частини 1 статті 36 Кодексу
Законів про Працю України встановлено,
що підставою припинення трудового
договору є закінчення строку (пункти 2
і 3 статті 23), крім випадків, коли
трудові відносини фактично тривають і
жодна з сторін не поставила вимогу про
їх припинення.

Згідно з пунктами 2 та 3 статті 23 Кодексу
Законів про Працю України трудовий
договір може бути: на визначений
строк, встановлений за погодженням
сторін; таким, що укладається на час
виконання певної роботи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
40 Кодексу Законів про Працю України
Трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках: змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

В обґрунтування своїх позовних вимог в
частині неправомірного, на думку
позивача, формулювання причини
звільнення за пунктом 2 статті 36
Кодексу Законів про Працю України,
ОСОБА_1 посилається на те, що, по-перше,
управління, в якому вона працювала на
підставі відповідного розпорядження,
було ліквідовано, по-друге, основний
працівник, на місце якої вона була
прийнята, так і не вийшов на роботу.

За частиною 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Докази, одержані з
порушенням закону, судом при вирішенні
справи не беруться до уваги. Обставини,
які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

На думку суду, наявні у справі докази
свідчать про те, що відповідачами не
порушувалися вимоги трудового
законодавства України під час
звільнення ОСОБА_1, у зв'язку з чим
відсутні підстави для задоволення
решти її позовних вимог про внесення
відповідних змін до трудової книжки та
стягнення коштів.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 2, 6, 7, 9-11, 17-18, 94, 99, 100, 159, 160, 162-163,
ч.3 ст.167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до
Сімферопольської міської ради,
Сімферопольського міського голови про
зміну підстав, дати та формулювання
звільнення, стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу та затримку
розрахунку, та відшкодування моральної
шкоди - ВІДМОВИТИ.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя