Справа № 812/885/14
Суддя: К.Ю. Широка
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
УХВАЛА

24 лютого 2014 року ЛуганськСправа №
812/885/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого-судді
Широкої К.Ю.,

при секретарі судового засідання
Житній Ю.С.,

за участю представників сторін від:

позивача: Томіліна А.Ю.,

відповідача: Задорожньої О.Л.,

розглянувши клопотання Товариства з
обмеженою відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання" про
забезпечення позову по
адміністративній справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання" до Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання протиправними окремі
положення рішення від 26.12.2013 №01-24/272 у
справі №251 і часткове скасування
рішення,-

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання протиправними окремі
положення рішення від 26.12.2013 №01-24/272 у
справі №251 і часткове скасування
рішення.

21 лютого 2014 року позивач повторно надав
клопотання про забезпечення позову
шляхом зупинення дії рішення
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 26 грудня 2013 року №01-24/272 у
справі №251 «Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу».

Представник позивача у судовому
засідання підтримав клопотання про
забезпечення позову в повному обсязі,
надав пояснення аналогічні
викладеному у заяві. Додатково пояснив,
що згідно положень ст. ст. 30, 48, 60 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" рішення органу
Антимонопольного комітету України
може бути оскаржено у двомісячний
строк з дати його одержання, оскарження
даного рішення до суду не зупиняє його
виконання, але при оскарженні до суду,
суд може зупинити дію рішення органу
Антимонопольного комітету України.

Представник відповідача у судове
засідання заперечував проти
заявленого клопотання позивача, про що
надав письмові заперечення.

Суд, розглянувши заяву про
забезпечення позову, вважає клопотання
таким, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі статтями 117, 118 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд за клопотанням позивача
або з власної ініціативи може
постановити ухвалу про вжиття заходів
забезпечення адміністративного
позову, якщо існує очевидна небезпека
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній справі, або
захист цих прав, свобод та інтересів
стане неможливим без вжиття таких
заходів, або для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат, а також якщо очевидними є
ознаки протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Питання задоволення заяви сторони у
справі про застосування заходів
забезпечення позову вирішується судом
в кожному конкретному випадку виходячи
з характеру обставин справи, що
дозволяють зробити припущення про
утруднення чи унеможливлення
виконання рішення суду у випадку
невжиття заходів забезпечення позову.

Отже, вирішення питання про наявність
чи відсутність вищезазначених
обставин, що є підставою для
задоволення чи відмови у задоволенні
заяви про вжиття таких заходів, є
прерогативою суду першої інстанції,
який досліджує ці обставини в повному
об`ємі.

Відповідно до розділу ІХ Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», рішення та
розпорядження органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень є
обов'язковими до виконання.

Особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, сплачує його у
двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у строки,
передбачені рішенням, та пені органи
Антимонопольного комітету України
стягують штраф та пеню в судовому
порядку.

В судовому засідання встановлено, що 11
січня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання" отримало копію
рішення від 30.12.2014 №04-07/37190 таким чином,
відповідно до зазначених вище норм
Закону, позивач повинен сплатити штраф
за цим рішенням у розмірі 407 000 грн. в
строк до 11 березня 2014 року.

Суд приходить до висновку, що примусове
виконання оскаржуваного рішення
можливо лише після закінчення
встановленого діючим законодавством
строку на його виконання та після
прийняття рішення судом (у разі його
оскарження).

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд за клопотанням позивача
або з власної ініціативи може
постановити ухвалу про вжиття заходів
забезпечення адміністративного
позову, якщо існує очевидна небезпека
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній справі, або
захист цих прав, свобод та інтересів
стане неможливим без вжиття таких
заходів, або для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат, а також якщо очевидними є
ознаки протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Частинами 3 та 4 ст. 117 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що подання
адміністративного позову, а також
відкриття провадження в
адміністративній справі не зупиняють
дію оскаржуваного рішення суб'єкта
владних повноважень, але суд у порядку
забезпечення адміністративного позову
може відповідною ухвалою зупинити дію
рішення суб'єкта владних повноважень
чи його окремих положень, що
оскаржуються. Ухвала негайно
надсилається до суб'єкта владних
повноважень, що прийняв рішення, та є
обов'язковою для виконання.

Адміністративний позов, крім способу,
встановленого частиною третьою цієї
статті, може бути забезпечено
забороною вчиняти певні дії.

Таким чином з викладеного вбачається,
що адміністративному суду надано право
вживати заходів забезпечення
адміністративного позову тільки
вжиттям двох заходів, а саме:

- зупинення дії рішення суб'єкта
владних повноважень чи його окремих
положень, що оскаржуються;

- заборони вчиняти певні дії суб'єкту
владних повноважень.

Проаналізувавши положення ст.117
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд приходить до висновку, що
забезпечення адміністративного позову
- це вжиття судом, у провадженні якого
знаходиться справа, до вирішення
адміністративної справи визначених
законом заходів щодо створення
можливості реального виконання у
майбутньому постанови суду, якщо її
буде прийнято на користь позивача.

Заходи забезпечення адміністративного
позову вживаються у разі наявності
таких обставин:

1) існування очевидної небезпеки
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та
інтересів позивача після набрання
законної сили рішенням в
адміністративній справі без вжиття
таких заходів;

3) необхідність докладання значних
зусиль та витрат для відновлення прав
позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності
рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень.

У кожному випадку, виходячи з
конкретних доказів, суд має встановити,
чи є хоча б одна з названих обставин, і
оцінити, чи не може застосуванням
заходів забезпечення позову бути
завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій
можна запобігти.

Заходи забезпечення позову повинні
відповідати критеріям розумності,
обґрунтованості і адекватності,
забезпечення збалансованості
інтересів учасників спірних
правовідносин, запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
учасників даного судового процесу.

Згідно із п. 17 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ» від 6 березня
2008 року № 2 судам необхідно
враховувати, що згідно з частинами
третьою та четвертою статті 117 КАС
України забезпечення позову в
адміністративних справах допускається
лише у двох формах: 1) зупинення дії
рішення суб'єкта владних повноважень
чи його окремих положень, що
оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні
дії. Наведений перелік підстав
забезпечення позову є вичерпним.

При цьому, відповідно до п. 17 а. 2
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 2 від
06.03.2008 «Про практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ», в ухвалі про
забезпечення позову суд повинен
навести мотиви, з яких він дійшов
висновку про існування очевидної
небезпеки заподіяння шкоди правам,
свободам та інтересам позивача до
ухвалення рішення по адміністративній
справі, або захист цих прав, свобод та
інтересів стане неможливим без вжиття
таких заходів, або для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат, а також вказати ознаки, які
свідчать про очевидність
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

У своєму клопотанні про вжиття заходів
забезпечення адміністративного позову
позивач просить забезпечити позов
шляхом зупинення дії рішення
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 26 грудня 2013 року №01-24/272 у
справі №251 «Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу».

Дослідженням заявленого клопотання
встановлено, що позивачем не наведено
доказів на підтвердження того, що існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення судового рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення треба буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення та дій
відповідача.

Судом передбачених законом підстав для
забезпечення позову не вбачається.

Крім того, в матеріалах
адміністративного позову відсутні
будь-які об'єктивні дані, з яких можливо
зробити висновок про те, що існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам та інтересам позивача, або
захист цих прав та інтересів стане
неможливим без вжиття заходів
забезпечення, чи для їх відновлення
необхідно буде докласти значних
зусиль.

На підставі викладеного, суддя
приходить до висновку, що заходи
забезпечення позову повинні
відповідати критеріям розумності та
забезпечення збалансованості
інтересів учасників спірних
правовідносин, запобіганню порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
учасників даного судового процесу.

Отже, оскільки із наведених в
клопотанні про забезпечення позову
доводів не вбачається очевидної
небезпеки заподіяння шкоди правам та
інтересам позивача, крім того,
запропонований спосіб забезпечення
позову може призвести до вирішення
справи по суті до ухвалення рішення по
справі, суддя вважає, що клопотання
позивача є необґрунтованим та таким, що
не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 117, 118, 158, 160, 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з
обмеженою відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання" про
забезпечення позову по
адміністративній справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання" до Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання протиправними окремі
положення рішення від 26.12.2013 №01-24/272 у
справі №251 і часткове скасування
рішення - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом пяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст ухвали складено та
підписано 03 березня 2014 року

СуддяК.Ю. Широка