Справа № 814/4249/13-а
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

20 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/4249/13-а

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Желєзний І. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії:

судді-доповідача - Косцової І.П.

суддів - Турецької
І.О.

- Стас Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 24 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Миколаєва про визнання протиправними
дій, скасування вимоги про сплату
боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до УПФ
України в Заводському районі м.
Миколаєва про визнання дій
протиправними та скасування вимоги про
сплату боргу №Ф3117 від 02.08.2013року,
посилаючись на неправомірність дій
відповідача щодо прийняття вимоги та
безпідставне визначення у вказаній
вимозі заборгованості позивача перед
відповідачем.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 24 жовтня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позвач
просить скасувати судове рішення, як
таке, що прийняте з помилковим
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і ухвалити нову
постанову, якою задовольнити позов у
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є приватним підприємцем та
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування.

02 серпня 2013 року, Управлінням
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Миколаєва було прийнято
вимогу №Ф3117 про сплату недоїмки по
єдиному внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на
суму - 7232 грн. 97 коп., з яких: 6090 грн. 31 коп.
- недоїмки, 235 грн. 60 коп. - штрафів, 907грн.
06 коп. - пені, вимога отримана позивачем
12.08.2013 року.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
позивач на підставі п. 6. 6. Інструкції
про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженої Постановою правління
Пенсійного фонду України від 27.09.2010
року № 21-5 звернувся із скаргою (скарга
від 12.08.2013року) на вказану вимогу до
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Миколаївській області, УПФУ в
Заводському районі м. Миколаєва, в якій
просив скасувати вимогу про сплату
недоїмки.

За результатами розгляду скарги,
Головне Управління Пенсійного фонду
України в Миколаївській області
прийняло рішення, яким залишило без
змін вимогу про сплату боргу від
02.08.2013року № Ф 3117.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
необгрунтованності позовних вимог та
відсутності підстав для їх
задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Правовий статус Пенсійного фонду
України визначено ст. 58 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» Пенсійний фонд є
органом, який здійснює керівництво та
управління солідарною системою,
провадить збір, акумуляцію та облік
страхових внесків. Пенсійний фонд є
самоврядною неприбутковою
організацією і здійснює свою
діяльність на підставі статуту, який
затверджується його правлінням.
Пенсійний фонд набуває статусу
юридичної особи з дня реєстрації
статуту в спеціально уповноваженому
органі виконавчої влади. Крім того,
відповідно до вимог Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» на Пенсійний
фонд покладено здійснення функцій щодо
обліку платників єдиного внеску та
збору єдиного внеску.

Відповідно до вимог ст.5 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»облік платників
єдиного внеску ведеться в порядку,
встановленому Пенсійним фондом за
погодженням з фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №
2464-VI єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Платники єдиного внеску визначені ст.. 4
того ж Закону України, до них
відносяться фізичні особи - підприємці,
зокрема ті, які використовують працю
інших осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством
про працю, чи за цивільно-правовим
договором (крім цивільно-правового
договору, укладеного з фізичною особою
- підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців).

Виходячи із змісту ч. 4. ст. 5 Закону №
2464-VI обов'язки фізичних
осіб-підприємців як платників єдиного
внеску виникають з моменту їх
державної реєстрації. Відповідно до ч.
2, 3 ст. 4 Закону № 2464-VI фізичні
особи-підприємці є застрахованими
особами щодо себе та страхувальниками
осіб, що на них працюють (для платників
єдиного внеску, зазначених у пунктах 2,
3, 6 - 14 частини першої ст. 4 Закону № 2464-VI).

Відповідно до вимог ч. 9, ст. 9 Закону №
2464-VI обчислення і сплата єдиного внеску
за платників, зазначених у пунктах 2, 3, 6,
7, 8, 9 та 11 частини першої статті 4 цього
Закону, здійснюються платниками,
зазначеними у пункті 1 частини першої
статті 4 цього Закону, за рахунок сум, на
які внесок нарахований.

Згідно із п. 1, ч. 2, ст. 6 Закону №2464-VI
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок. При цьому, ч. 8, ст. 9
Закону №2464-VI встановлено базовий
звітний період для фізичних
осіб-підприємців - календарний рік.
Відповідно до ч.8 ст.9 цього ж Закону,
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону № 2464-VI
територіальний орган Пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. У цьому
разі, боржник протягом десяти робочих
днів з дня її отримання повинен або
узгодити суму зобов'язання з органом
Пенсійного фонду, або оскаржити вимогу
до органу Пенсійного фонду вищого
рівня чи до суду, або сплатити борг.

Рішення № 1625 від 11.06.13 позивачем не
оскаржувалось, проте і суми пені та
штрафів протягом десяти робочих днів,
як передбачено ч.14 ст.25 Закону № 2464,
сплачені не були.

Як встановлено судом першої інстанції
вимога про сплату недоїмки №Ф3117
складається з 6090 грн. 31 коп. - недоїмка
зі сплати єдиного внеску становить,
борг по штрафних санкціях становить
235грн. 60 коп., борг по пені - 907грн. 06 коп.

Вимога про сплату боргу ФОП ОСОБА_3 від
02.08.2013р. № Ф 3117 відповідає вимогам ч.4
ст.25 Закону № 2464, тобто сформована та
надіслана позивачу у порядку, за формою
і в строки, встановлені Пенсійним
фондом за погодженням з центральним
органом виконавчої влади у сфері праці
та соціальної політики, що
пітверджується наданим відповідачем
повідомлення про вручення
рекомендованого листа з повідомленням
про вручення, на якому проставлений
особистий підпис позивача.

Відповідно до вимог ст. 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що відповідачем було
обґрунтовано та правомірно винесено
вимогу по сплаті боргу, а орган
Пенсійного фонду України діяв в межах
та у спосіб, встановлений чинним
законодавством України, не порушуючи
конституційного права позивача.

Зважаючи на все вище викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства,
всебічно перевіривши обставини справи,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права,
постановив обґрунтоване рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для справи.

Висновки суду першої інстанції про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх перегляду з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається

Керуючись ст. ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд,
-

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 24 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Миколаєва про визнання протиправними
дій, скасування вимоги про сплату боргу
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Суддя - доповідач:
І.П. Косцова

Судді:
Л.В. Стас

І.О. Турецька.