Справа № 2а-8561/10/2070
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/8680/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 26.10.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.02.2011

у справі №2-а-8561/10/2070

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції

про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 26.10.2010,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.02.2011,
позов задоволено. Визнано недійсним
податкове повідомлення-рішення
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції №/0 від
06.07.2010.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового про відмову в позові, з підстав
невірного застосування норм
матеріального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідачем проведено планову виїзну
перевірку фінансово-господарської
діяльності позивача з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2007 по 31.03.2010, за
результатами якої складено акт
№2433/17- від 16.06.2010.

За висновками акта перевірки позивачем
порушено вимоги пп.7.2.6. п.7.2., пп.7.4.1 п.7.4,
пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартістю» в
результаті чого занижено суми
податкового зобов'язання з ПДВ,
належного до сплати, на 119627 грн., а саме
не правомірно включено до складу
податкового кредиту з ПДВ за червень -
серпень 2007 року, жовтень-листопад 2007
року, жовтень-грудень 2008 року суму 119627
грн., у зв'язку з придбанням комбайнів,
запчастин до них та податкової
накладної, виписаної у періоді іншому
ніж звітний.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 06.07.2010
№/0, згідно з яким, визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у сумі 179441 грн., у т.ч. за
основним платежем - 119627 грн. та
штрафними (фінансовими) санкціями - 59814
грн.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у періоді, що
перевірявся позивач був
зареєстрований платником податку на
додану вартість. Факт придбання
позивачем у постачальників ТОВ
«Веселка», ПКФ «Арсенал», ПП
«Агросервіс», ТОВ «АБА Астра», ТОВ
«Агро-Союз Харків» товарів та послуг,
та проведення оплати за них
підтверджується первинними
документами, наявними в матеріалах
справи, а саме: податковими накладними,
видатковими накладними, виписками
банку з особового рахунку. Податкові
накладні були включені до реєстрів
отриманих та виданих податкових
накладних.

Використання позивачем, придбаної
сільськогосподарської техніки в межах
господарської діяльності платника
податків документально підтверджено.

Підставою для задоволення позовних
вимог, стали висновки судів попередніх
інстанцій, з якими погоджується суд
касаційної інстанції, що Правилами
державної реєстрації та обліку
автомобілів не передбачена реєстрація
транспортних снобів на підприємців, у
зв'язку з чим придбані позивачем
автомобілі були зареєстровані за
фізичною особою, що, однак, в силу ст.51
Цивільного кодексу України, за
підтвердження факту використання
транспортних засобів в господарській
діяльності підприємця, не позбавляє
його права на формування податкового
кредиту за наслідками придбання таких
транспортних засобів.

Згідно з підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті
7 цього Закону датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків, або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку із:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Якщо платник не скористався правом
подачі заяви, передбаченим підпунктом
7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України
«Про податок на додану вартість», і не
звернувся до податкової інспекції зі
скаргою, то він не має права включати до
податкового кредиту суму ПДВ, не
підтверджену податковою накладною.

У випадку, коли право платника на
податковий кредит підтверджується
податковими накладними, отриманими
після закінчення податкових періодів,
в яких фактично відбулись господарські
операції, суми ПДВ, вказані у таких
податкових накладних, можуть бути
включені до складу податкового кредиту
в податковому періоді, в якому такі
податкові накладні отримані.

Виходячи з викладеного, судова колегія
вважає правильним висновок судів
попередніх інстанцій про відсутність
порушень норм законодавства при
формуванні позивачем податкового
кредиту за грудень 2008 року, тобто у
періоді коли була отримана податкова
накладна.

Доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
неправильне застосування чи порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанції, повно та правильно
встановивши обставини справи, дали їм
належну оцінку з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування судових рішень,
з мотивів викладених в касаційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції відхилити, а постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 26.10.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.02.2011
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун