Справа № 127/2-а-4351/11
Суддя: Борисюк І. Е.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №127/2-а-4351/11
Провадження № 6-а/127/48/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2014 року
м.
Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

Головуючого судді Борисюк І.Е.,

За участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Вінниці заяву відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Вінницькій області про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернувся відділ
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Вінницькій області із
поданням про зміну способу і порядку
виконання судового рішення.

Подання мотивоване тим, що у відділі
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Вінницькій області на
виконанні перебуває виконавчий лист по
справі № 2-а-4351/11, виданий 03.10.2013 року
Вінницьким міським судом Вінницької
області про «Зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Вінниці провести перерахунок
державної пенсії та її щомісячну
виплату ОСОБА_1, згідно з ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком, провести перерахунок додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю та
її щомісячну виплату згідно із ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком, які розраховуються на
момент виплати в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність починаючи з 05.10.2010 року
до припинення права на отримання
державної та додаткової пенсії у
вищезазначених розмірах. Зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Вінниці
нарахувати та виплатити у повному
обсязі ОСОБА_1, як дитині війни,
недоплачене 30 % підвищення пенсії, що
передбачене ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 05.10.2010 року по день прийняття
постанови суду. Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у Ленінському
районі м. Вінниці нараховувати та
щомісячно виплачувати ОСОБА_1, як
дитині війни, передбачену ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» державну соціальну допомогу в
poзмірi 30% мінімальної пенсії за віком
починаючи з дня прийняття постанови
судом i по день припинення права на таку
допомогу. Державним виконавцем
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження. До відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Вінницькій області надійшов
лист з управління Пенсійного фонду
України в м. Вінниці, в якому
повідомляється, що управлінням рішення
суду виконано частково, проведено
перерахунок пенсії стягувачу за
період, зазначений у виконавчому
документі, та нараховано кошти в сумі 28
443, 13 гривень, які будуть виплачені при
наявності фінансування. Таким чином,
рішення суду залишається не виконаним.

Вище викладене й стало підставою для
звернення до суду із поданням про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення у справі № 2-а-4351/11 шляхом
стягнення з Управління пенсійного
фонду України в м. Вінниці на користь
ОСОБА_1 нарахованого боргу в розмірі 28
443, 13 гривень.

В судове засідання представник
заявника, позивач та відповідач не
з'явились, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялись
завчасно та належним чином.
Представником заявника в прохальній
частині подання зазначено про розгляд
справи у його відсутність.
Представником позивача суду надано
заяву про розгляд подання у його
відсутність. Відповідачем про причини
неявки суду не повідомлено.

Суд дослідивши матеріали справи,
вважає, що подання є обґрунтованим, а
тому підлягає до задоволення,
враховуючи наступне.

Постановою Ленінського районного суду
м. Вінниці по адміністративній справі
№ 2-а-4351/11 від 19.05.2011 року визнано дії
Управління пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Вінниці щодо
відмови у виплаті державної та
додаткової пенсій у розмірах
передбачених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1
неправомірними з 05.10.2010 року по день
прийняття судом постанови; зобов'язано
Управління пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Вінниці провести
перерахунок державної пенсії та її
щомісячну виплату ОСОБА_1, згідно з ч. 4
ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком, провести
перерахунок додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю та її щомісячну
виплату згідно із ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75
% мінімальної пенсії за віком, які
розраховуються на момент виплати в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність
починаючи з 05.10.2010 року до припинення
права на отримання державної та
додаткової пенсії у вищезазначених
розмірах; визнано дії управління
Пенсійного фонду України у Ленінському
районі м. Вінниці щодо невиплати ОСОБА_1
підвищення до пенсії як дитині війни в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
неправомірними з 05.10.2010 року по день
прийняття постанови суду; зобов'язано
управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Вінниці
нарахувати та виплатити у повному
обсязі ОСОБА_1, як дитині війни,
недоплачене 30 % підвищення пенсії, що
передбачене ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 05.10.2010 року по день прийняття
постанови суду; зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у Ленінському
районі м. Вінниці нараховувати та
щомісячно виплачувати ОСОБА_1, як
дитині війни, передбачену ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» державну соціальну допомогу в
poзмірi 30% мінімальної пенсії за віком
починаючи з дня прийняття постанови
судом i по день припинення права на таку
допомогу.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 29.04.2013 року
постанову Ленінського районного суду
м. Вінниці від 19.05.2011 року залишено без
змін.

03.10.2013 року ОСОБА_1 Вінницьким міським
судом Вінницької області за вище
вказаним судовим рішенням видано
виконавчий лист.

З матеріалів справи вбачається, що
18.10.2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Вінницькій області було
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 2-а-4351/11,
виданого Вінницьким міським судом
Вінницької області 03.10.2013 року, про що
винесено постанову.

Ухвалою суду від 27.02.2014 року замінено
боржника - Управління пенсійного фонду
України в Ленінському районі м. Вінниці
на його правонаступника - Управління
пенсійного фонду України в м. Вінниці.

З повідомлення Управління пенсійного
фонду України в м. Вінниці від 30.12.2013
року № 1982/06-44-2/09, направленого до
підрозділу примусового виконання
рішень, вбачається, що Управлінням
здійснено перерахунок пенсії та
нараховано ОСОБА_1 з 05.10.2010 року по 22.07.2011
року борг в розмірі 28 433, 13 гривень на
виконання постанови Ленінського
районного суду м. Вінниці по
адміністративній справі № 2-а-4351/11 від
19.05.2011 року. Також зазначено, що виплата
суми в розмірі 28 433, 13 гривень буде
здійснена при надходженні бюджетних
асигнувань. (а.с. 43-44)

Судом встановлено, що заборгованість
Управління пенсійного фонду України в
м. Вінниці перед ОСОБА_1 становить 28 433, 13
гривень, що підтверджується протоколом
від 25.08.2011 року. (а.с. 45)

Згідно ст. 263 КАС України за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо
тощо),державний виконавець може
звернутися до адміністративного суду
першої інстанції, незалежно від того,
суд якої інстанції видав виконавчий
лист, що видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, змін чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Однак, вище зазначена норма не містить
виключного переліку обставин, що є
підставою для вирішення питання про
зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення.

Судом звернуто увагу на те, що
підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України
судове рішення, яке набрало законної
сили або яке належить виконати негайно,
є підставою для його виконання.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Також, суд виходить із визначеного ч. 1
та ч. 2 ст. 8 КАС України принципу
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.
Застосування судами при розгляді справ
Конвенції прав людини та
основоположних свобод та практики
Європейського Суду як джерела права
передбачене ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини».

Виконання судових рішень - це заключна
стадія цивільного процесу, а саме
заключний етап у процесі реалізації
захисту цивільних прав, у цьому разі
порушених прав ОСОБА_1, а згідно з
прецедентною практикою Європейського
суду з прав людини для визначення
розумного строку розгляду справи
включається період з надходження до
суду позовної заяви й закінчується
виконанням рішення суду.

Суд вважає за необхідне звернути увагу
на те, що державний орган не може
посилатися на відсутність коштів, щоб
не виплачувати борг, підтверджений
судовим рішенням. Реалізація особою
права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органами державної влади на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань, що
підтверджується практикою
Європейського суду з прав людини
(справа «Кечко проти України» від 08.11.2005
року, справа «Жовнер проти України» від
29.06.2004 року).

Європейський суд з прав людини у
Рішенні від 13.07.2006 року у справі
«Васильєв проти України» зазначив, що
виконання рішення щодо боржника
залишається обов'язком держави.

З огляду на вищенаведене, держава
повинна виконувати взяті на себе
зобов'язання та не може посилатися на
власне порушення зобов'язань для
запобігання відповідальності
(постанова ЖААС від 29.05.2012 року у справі
№ 0670/11533/11).

Застосування судами при розгляді справ
Конвенції прав людини та
основоположних свобод та практики
Європейського Суду як джерела права
передбачене ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини».

Відтак, відсутність бюджетних коштів
не може бути підставою для невиконання
судового рішення, яке набрало законної
сили.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначено Законом України
«Про виконавче провадження».

Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень», який
набрав чинності 01.01.2013 року, визначено
гарантії держави щодо виконання рішень
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є державний
орган, державне підприємство, юридична
особа. Так, відповідно до статті 3
Закону виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за яким є
державний орган, здійснюється
Держказначейством в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду за заявою стягувача.

Реалізація нормативних приписів і
пенсійних програм здійснюється шляхом
фінансування таких виплат за рахунок
чітко визначених прибутковою частиною
бюджету Пенсійного фонду України
джерел відповідно до конкретних
напрямів витратної частини бюджету
Пенсійного фонду України. Бюджет
Пенсійного фонду України щорічно
затверджується Кабінетом Міністрів
України, а виключно Законом України про
Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Постанова Ленінського районного суду
м. Вінниці по адміністративній справі
№ 2-а-4351/11 від 19.05.2011 року має
зобов'язальний характер і не належать
до визначених в Законі видів рішень, за
якими державою гарантується виконання,
що, в свою чергу, робить неможливим його
виконання. Тобто, Закон не гарантує
виконання судового рішення, яким
державний орган-боржник зобов'язаний
здійснити соціальну виплату, в той час
як судове рішення про стягнення
виплати підлягає виконанню в порядку
цього Закону.

Відповідно відсутність законодавчо
передбаченої можливості виконати
рішення про здійснення виплат є
достатньою підставою для зміни способу
та порядку виконання судового рішення.

Враховуючи вище зазначене, судом
встановлено неможливість виконання
постанови Ленінського районного суду
м. Вінниці по адміністративній справі
№ 2-а-4351/11 від 19.05.2011 року, що є
неприпустимим.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення.

Судом прийнято до уваги, що у цій
категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

На вище зазначене неодноразово звертав
увагу й Вищий адміністративний суд
України, зокрема в інформаційному
листі від 03.06.2013 року № 846/12/13-13.

Судом встановлено виконання боржником
зобов'язальної частини рішення про
перерахунок пенсії ОСОБА_1

Судом звернуто увагу також на те, що
постанова Ленінського районного суду
м. Вінниці по адміністративній справі
№ 2-а-4351/11 від 19.05.2011 року, яка набула
законної сили 29.04.2013 року, й досі
залишається не виконаною в повному
обсязі.

Отже, заходи, визначені заявником,
забезпечать виконання постанови
Ленінського районного суду м. Вінниці
по адміністративній справі № 2-а-4351/11
від 19.05.2011 року в повному обсязі.

Враховуючи вище викладене, суд
приходить до висновку, що право
стягувача є порушеним, а відтак його
відновлення можливе шляхом зміни
способу і порядку виконання судового
рішення - постанови Ленінського
районного суду м. Вінниці по
адміністративній справі № 2-а-4351/11 від
19.05.2011 року за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Вінниці про
визнання неправомірною відмову щодо
перерахунку пенсії, зобов'язання
здійснити перерахунок та виплачувати
основну та державну пенсію, визнання
відмови щодо нарахування та виплати
недоплаченої державної соціальної 30 %
надбавки до пенсії незаконною,
зобов'язання нараховувати і
виплачувати її до моменту припинення
такого права, шляхом зміни з
«Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Вінниці провести перерахунок
державної пенсії та її щомісячну
виплату ОСОБА_1, згідно з ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком, провести перерахунок додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю та
її щомісячну виплату згідно із ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком, які розраховуються на
момент виплати в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність починаючи з 05.10.2010 року
до припинення права на отримання
державної та додаткової пенсії у
вищезазначених розмірах; зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Вінниці
нарахувати та виплатити у повному
обсязі ОСОБА_1, як дитині війни,
недоплачене 30 % підвищення пенсії, що
передбачене ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 05.10.2010 року по день прийняття
постанови суду; зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у Ленінському
районі м. Вінниці нараховувати та
щомісячно виплачувати ОСОБА_1, як
дитині війни, передбачену ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» державну соціальну допомогу в
poзмірi 30% мінімальної пенсії за віком
починаючи з дня прийняття постанови
судом i по день припинення права на таку
допомогу» на стягнути з Управління
пенсійного фонду України в м. Вінниці
на користь ОСОБА_1 нарахованого з 05.10.2010
року по 22.07.2011 року боргу по пенсії в
розмірі 28 433, 13 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.
263 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Подання відділу примусового виконання
рішень управління ДВС Головного
управління юстиції у Вінницькій
області про заміну способу і порядку
виконання постанови Ленінського
районного суду м. Вінниці по
адміністративній справі № 2-а-4351/11 від
19.05.2011 року - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання
постанови Ленінського районного суду
м. Вінниці по адміністративній справі
№ 2-а-4351/11 від 19.05.2011 року шляхом
стягнення з Управління пенсійного
фонду України в м. Вінниці на користь
ОСОБА_1 нарахованого з 05.10.2010 року по
22.07.2011 року боргу по пенсії в розмірі 28
433, 13 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або згідно з ч.
3 ст. 160 КАС України, або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: