Справа № 807/183/14
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2014 рокум. Ужгород№ 807/183/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Стенавська А.М.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача:ОСОБА_2

відповідача: Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області , - предстаник
Щадей С.М.

третя особа без самостійних вимог:
Мукачівський міський відділ УМВС
України в Закарпатській області-
представник Щадей С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області про
скасування наказу про звільнення та
поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в
Закарпатський окружний
адміністративний суд з позовом до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Закарпатській області
про скасування наказу про звільнення
та поновлення на роботі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
ОСОБА_1 працював на посаді дільничного
інспектора міліції відділу ДІМ
Мукачівського МВ (з обслуговування м.
Мукачево та Мукачівського району) УМВС
в Закарпатській області.

Управлінням МВС України в
Закарпатській області було видано
наказ №1821 від 17.12.2013 року «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності окремих працівників
УМВС області», яким дільничного
інспектора міліції відділу ДІМ
Мукачівського МВ (з обслуговування м.
Мукачево та Мукачівського району) УМВС
в Закарпатській області старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1, відповідно
до п.8 ст.12 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
звільнено з органів внутрішніх справ
за п «Є» ст.64 Положення пре проходження
служби рядовим і начальницькім складом
ОВС України (за порушення дисципліни).

Наказом Управління МВС України в
Закарпатській області № 266 о/с від
24.12.2013 року позивача звільнено з
органів внутрішніх справ у запас (із
постановлянням на військовий облік) за
п. 64 «є» (за порушення дисципліни).

Позивач вважає ці накази
неправомірними та безпідставними, а
його звільнення незаконним.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав з підстав наведених у
позовній заяві, зазначивши , що
судовими рішеннями , які набули
законної сили встановолена
відсутність вини у діях позивача.

Представник відповідача проти позову
заперечила з підстав наведених у
письмових запереченнях. А саме
зазначила, що висновком службового
розслідування відносно дільничного
інспектора міліції ВДІМ Мукачівського
МВ УМВС ОСОБА_1 від 12.12.2013 року
встановлено, що 30.11.2013 близько 18.00
години дільничний інспектор міліції
відділу ДІМ Мукачівського МВ (з
обслуговування м. Мукачево та
Мукачівського району) УМВС старший
лейтенант міліції ОСОБА_1, керуючи
автомобілем марки ВАЗ 2109, НОМЕР_1,
виїхав з с.Доробратова Іршавського
району у напрямку м. Мукачево. При
виїзді з другорядної дороги праворуч
на дорогу державного значення
Мукачево-Рогатин у напрямку м. Мукачева
ОСОБА_1 не впорався з керуванням
транспортного засобу та виїхав на
зустрічну смугу руху, де скоїв
зіткнення передньою частиною свого
автомобіля з іншим транспортним
засобом. Внаслідок зіткнення обидва
автомобілі отримали механічні
пошкодження. Як зазначає представник
відповідача, згідно висновку щодо
результатів медичного огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного та іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції Іршавської РЛ від
01.12.2013 №№138 ОСОБА_1 на момент огляду
перебував у стані алкогольного
сп'яніння клінічно у зв'язку з відмовою
обстежуватися.

Перебування ОСОБА_1 за зовнішніми
ознаками у стані сп'яніння підтвердили
усі опитані у ході службового
розслідування громадяни та працівники
міліції.

За результатами виявлених порушень ПДР
України 01.12.2013 інспектор ВДАІ
Іршавського РВ УМВС Орешко В.С. склав
відносно ОСОБА_1 протоколи про
адміністративні правопорушення,
передбачені ст.124, 122-4, , ч. 1 ст. 130, ч.2
ст.126 КупАП.

Як зазначає представник відповідача,
причинами даних порушень стало
ігнорування ОСОБА_1 вимогами п.п.2.1(а), 2.9
(а), 2.10 (а), 10.5, 16.11 ПДР України, наказів
МВС №№ 81-2007, 90-2010, вказівок МВС України
та УМВС з питань дотримання
працівниками органів внутрішніх справ
службової та транспортної дисципліни;
хибне розуміння ним безкарності з
причини своєї належності до системи
МВС; нехтування вимогами ст. 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ щодо неухильного
дотримання законодавства України; його
особиста недисциплінованість, низькі
ділові і моральні якості, а також
принижена вимогливість до підлеглих та
неналежний контроль за їх діями поза
службою з боку начальника відділу ДІМ
Мукачівського МВ УМВС Круцана В.В.

Представник відповідача звертає увагу
суду на те, що ОСОБА_1 і раніше
неодноразово допускав грубі порушення
службової дисципліни.

У своїх поясненнях представник
відповідача наголошує на тому, що вина
ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного
проступку доведена повністю,
встановлено, що під час проведення
службового розслідування проявив
нещирість, надавав неправдиву
інформацію, втік з місця події, також
продовжував керувати транспортним
засобом у стані алкогольного сп'яніння
і після скоєння ДТП, а тому, як вважає
представник відповідача, постанови
Мукачівського міськрайонного суду від
26 грудня 2013 року по справі № 303/8737/13-п,
від 30 грудня 2013 року по справі №
303/8733/13-п, від 30 грудня 2013 року у справі №
303/8736/13-п не спростовують вчинення
позивачем дисциплінарного проступку,
так як вказують, що ОСОБА_1 не керував
автомобілем ВАЗ 2109 в момент ДТП.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали даної справи,
особової справи № 3261, матеріалів
службового розслідування № 242,
заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача та
представника третьої особи , всебічно
та повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до наступного
висновку .

Згідно Довідки Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області від 16.01.2014 року
№ 36/810 ОСОБА_1, працював на посаді
дільничного інспектора міліції
відділу ДІМ Мукачівського МВ (з
обслуговування м. Мукачево та
Мукачівського району) УМВС в
Закарпатській області ( а.с. 16).

Згідно Службової характеристика
виданої Начальником ВДІМ
Мукачівського МВ (з обслуговування м.
Мукачево та Мукачівського району) УМВС
в Закарпатській області майором
міліції В.В. Куцан, видно, що з серпня 2012
року позивач перебуває на посаді ДІМ
Мукачівського МВ. За цей період часу
зарекомендував себе з позитивного
боку, як грамотний, принциповий
працівник міліції. До виконання
функціональних обов'язків відноситься
добросовісно та сумлінно,
відзначається високою працездатністю,
готовністю працювати в складних умова.
Державну та службову таємницю
зберігати вміє ( а.с. 17).

Управлінням МВС України в
Закарпатській області було видано
наказ №1821 від 17.12.2013 року «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності окремих працівників
УМВС області», в якому зазначено: « за
допущені грубі порушення ст. 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ щодо неухильного
дотримання законодавства України,
вимог наказів МВС України №№ 81-2007 та
90-2010 з питань дотримання службової та
транспортної дисципліни, Правил
дорожнього руху України, що проявилися
у скоєні дорожньо-транспортної
пригоди, залишенні місця пригоди та
керуванні автомобілем у стані
алкогольного сп'яніння, проявлену
нещирість під час проведення
службового розслідування, дільничного
інспектора міліції відділу ДІМ
Мукачівського МВ (з обслуговування м.
Мукачево та Мукачівського району) УМВС
в Закарпатській області старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1, відповідно
до п.8 ст.12 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
звільнити з органів внутрішніх справ
за п «Є» ст.64 Положення пре проходження
служби рядовим і начальницькім складом
ОВС України (за порушення дисципліни) (
а. с. 5-6).

Наказом Управління МВС України в
Закарпатській області № 266 о/с від
24.12.2013 року позивача звільнено з
органів внутрішніх справ у запас (із
постановлянням на військовий облік) за
п. 64 «є» (за порушення дисципліни).( а. с.
7).

Підставою звільнення позивача у
наказі № 1821 від 17.12.2013 року зазначено
вчинення позивачем 30.11.2013 року
дорожньо - транспортної пригоди,
залишив місце ДТП та керував
автомобілем в стані алкогольного
сп'яніння.

Постановою Мукачівського
міськрайонного суду від 26 грудня 2013
року по справі № 303/8737/13-п провадження в
справі про притягнення по
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ст.124 КупАП закрито за
відсутністю складу адміністративного
правопорушення. У даній постанові суду
встановлено, що ОСОБА_1 не керував
автомобілем ВАЗ 2109 в момент ДТП, а тому
вказані в протоколі про
адміністративне правопорушення
обставини не відповідають дійсності (
а.с.8-10).

Постановою Мукачівського
міськрайонного суду від 30 грудня 2013
року по справі № 303/8733/13-п провадження в
справі про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрито у
відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (
відсутність події і складу
адміністративного правопорушення).(
а.с.15).

Також у матеріалах справи міститься
постанова Мукачівського
міськрайонного суду від 30 грудня 2013
року по справі № 303/8736/13-п провадження у
справі про адміністративне
правопорушення щодо притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності, передбаченої ч.1 ст.
130 КУпАП. закрито у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.(
а.с.11-14).

Відповідач в наказі про
звільнення зазначає про грубі
порушення позивачем вимог статті 7
Закону України "Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України ", наказів МВС №№ 81-2007, 90-2010,
вказівок МВС України та УМВС з питань
дотримання працівниками органів
внутрішніх справ службової та
транспортної дисципліни вимоги однак
не посилається на конкретні пункти та
порушення .

Хоча матеріали службового
розслідування містять пояснення
різних осіб, які вказували на вину
позивача , однак дані висновки були
передчасними , оскільки правову оцінку
діям було надано в суді, а тому
оспорювані накази винесені всупереч
вимог ч.3 ст.2 КАСУ, в якій вказано , що у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно;

6) розсудливо;7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно ст.72 КАС України, обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа щодо
якої встановлено ці обставини.4. Вирок
суду у кримінальному провадженні або
постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Наказом Міністерства внутрішніх
справ України 12.03.2013 N 230 (Зареєстровано

в Міністерстві юстиції України 2 квітня
2013 р. за N 541/23073 затверджена Інструкція
про порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України.

У відповідності до п.2.1.
Інструкції підставами для проведення
службового розслідування є порушення
особами РНС службової дисципліни, у
тому числі, скоєння кримінальних або
адміністративних правопорушень,
знищення або втрата службових
документів, доручених або охоронюваних
матеріальних цінностей, вчинення
особами РНС діянь, які порушують права
і свободи громадян, службову
дисципліну, інші події, пов'язані із
загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх
травмуванням (пораненням), а також
події, які сталися за участю осіб РНС і
можуть викликати суспільний резонанс.

Пунктом 2.2. Інструкції визначені
обставини . за яких проводиться
службове розслідування . Зокрема, у
разі (2.2.5.) Скоєння особою РНС
адміністративного правопорушення.(2.2.8).
Скоєння особою РНС
дорожньо-транспортної пригоди,
унаслідок якої загинула(и) чи
отримала(и) тілесні ушкодження особа
(особи) РНС чи цивільні особи. Однак,
оскільки судовими рішення спростовані
факти вчинення позивачем
адміністративного правопорушеня, то
висновки службовими розслідування
зроблені передчасно.

В Розділі 5 Інструкції
встановлено , що службове
розслідування має бути завершене
протягом одного місяця з дня його
призначення начальником. У разі
необхідності за мотивованим рапортом
(доповідною запискою) виконавця або
голови комісії визначений строк може
бути продовжено начальником, який
призначив службове розслідування, або
старшим прямим начальником, але не
більш як на один місяць.5.2. Початок
службового розслідування визначається
датою видання наказу про його
призначення.5.3. Завершення службового
розслідування визначається датою
затвердження начальником, який
призначив службове розслідування,
висновку за результатами службового
розслідування (далі - висновок
службового розслідування).5.4. Якщо вину
особи РНС повністю доведено, начальник
приймає рішення про її притягнення до
дисциплінарної відповідальності та
визначає вид дисциплінарного
стягнення.

У Висновку службового
розслідування зазначено, що відносно
ОСОБА_1 складені протоколи про
адмінправопорушення, які тягнуть за
собою відповідні наслідки за судовими
рішеннями.

Накази про призначення службового
розслідування від 03.12.2013 року та від
06.12.2013 року були винесені саме для
перевірки наявності вини ОСОБА_1,, який
будучи працівником міліції був
свідком подій, які сталися 30.11.2013 року о
17-30 годині на автодорозі Рогатин
-Мукачево. Висновок службового
розслідування був винесений 12.12.2013 року
і затверджений керівником 16.12.2013 року.

Отже , при можливості проведення
службового розслідування в більш
довгий термін у відповідності до
строків встановлених розділом 5
Інструкції, з врахуванням рішень
судів, які були винесені в кінці грудня
2013 року , які і повинні були
встановили наявність або відсутність
вини ОСОБА_1, накази про звільнення
позивача були видані передчасно, не з
врахуванням всіх обставин у справі і
без повного доведення вини особи,
тобто всупереч пункту 5.4. Інструкції.

Крім того , відповідач не
використав своє право встановлене п.
6.1.5. Інструкції, де зазначено, що під
час розгляду висновку службового
розслідування перед його
затвердженням має право в межах строку,
який установлений для проведення
службового розслідування, давати
доручення щодо додаткової перевірки
фактів і обставин, які раніше не були
відомі або не враховані при проведенні
службового розслідування, а також щодо
доопрацювання висновку службового
розслідування.

Посилання представника як на одну з
підстав звільнення тієї обставини , що
ОСОБА_1, раніше притягався до
дисциплінарної відповідальності суд
піддає критичній оцінці, оскільки в
наказі про звільнення дана підстава
відсутня.

Таким чином, Мукачівським
міськрайонним судом встановлено
відсутність в діях позивача складу
правопорушень, які і стали підставою
для його звільнення, а тому таке
звільнення з органів внутрішніх справ
за п. 64 «є» Положення «Про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ» (за
порушення дисципліни) є незаконним та
таким, що порушує права позивача
передбачені ст. 43 Конституції України,
ст. 2 КЗпП України .

Як встановлено судом, внаслідок
незаконного звільнення позивача ,
порушення порядку видачі йому трудової
книжки і військового квитка, він
перебував у вимушеному прогулі і не мав
жодних інших доходів, тому відповідно
до п. 24 «Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України».,
ОСОБА_1 підлягає поновленню на
попередній посаді з виплатою
грошового та речового забезпечення за
встановленими нормами за час
вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
міліцію», міліція в Україні
державний озброєний орган виконавчої
влади, який захищає життя, здоровя,
права і свободи громадян, власність,
природне середовище, інтереси
суспільства і держави від протиправних
посягань.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
міліцію», працівник міліції є
представником державного органу
виконавчої влади.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори з приводу прийняття
громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної
служби.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. З КАС України,
публічна служба - діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

У відповідності до ст. 69 КАСУ доказами
в адміністративному судочинстві
є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та
їхніх представників, показань
свідків, письмових і речових
доказів, висновків експертів.

Стаття 70 КАСУ визначає, що належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Згідно ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачами не надано доказів на
підтвердження своїх дій правомірними .

В статті 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 2 КАС України передбачено, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі- на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

З'ясувавши повно та всебічно обставини
в адміністративній справі,
підтверджені належними та допустимими
доказами в їх сукупності суд приходить
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 160-163 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області про
скасування наказу про звільнення та
поновлення на роботі - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
накази управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області, а саме:

- п.1 наказу № 1821 від 17.12.2013
року "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
окремих працівників УМВС області" в
частині звільнення з органів
внутрішніх справ ОСОБА_1 за пунктом
64 "є" (за порушення дисципліни);

- №266 о/с від 24.12.2013 року (в частині
звільнення з органів внутрішніх справ
у запас ОСОБА_1 (М-246523) .відділу ДІМ
Мукачівського міського відділу (з
обслуговування м. Мукачево та
Мукачівського району) Управління МВС
України в Закарпатській області з
26.12.2013 року.

Поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
посаді дільничного інспектора
міліції відділу ДІМ Мукачівського
міського відділу (з обслуговування м.
Мукачево та Мукачівського району)
Управління МВС України в Закарпатській
області з 26.12.2013 року.

Стягнути з Управління МВС України у
Закарпатській області на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 26.12.2013 року по
27.02.2014 року.

Допустити негайне виконання рішення в
частині поновлення ОСОБА_1 на займаній
до звільнення посаді - дільничного
інспектора міліції відділу
дільничних інспекторів міліції
Мукачівського міського відділу (з
обслуговування м. Мукачево та
Мукачівського району) Управління МВС
України в Закарпатській області та
стягнення заробітку за час вимушеного
прогулу в розмірі 2102 грн. 98 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови в повному обсязі через
Закарпатський окружний
адміністративний суд з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

СуддяЗ.Б. Плеханова

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 27 лютого 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 04
березня 2014 року.