Справа № 242/6212/13-а
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пирогова Л.В.
Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року справа №242/6212/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді - доповідача Ястребової
Л.В., суддів: Ляшенка Д.В., Чумака С.Ю.

секретар Полторацька С.С.

за участі представника відповідача
Козлової О.Л., розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційні скарги
ОСОБА_3 та Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
на постанову Селидівського міського
суду Донецької області від 28 січня 2014 р.
у справі № 242/6212/13-а за позовом ОСОБА_3
до Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
про визнання дій незаконними та
зобов'язання проведення перерахунку
пенсії по заробітній платі,-

В С Т А
Н О В И В:

Позивач звернулась до
Селидівського міського суду Донецької
області з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії в розмірі 90% згідно довідки про
складові заробітної плати від 27.11.2013
року № 04-15/3693 з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань та зобов'язати відповідача
виплачувати перераховану пенсію на
весь період її пенсійного
забезпечення; стягнути з відповідача
різницю між фактично виплаченою
пенсією та перерахованою за період з 08
грудня 2010 по день розгляду справи.

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 28 січня 2014
року позов задоволено частково, а саме:
визнано незаконними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області щодо відмови у
перерахунку пенсії ОСОБА_3 з
урахуванням нарахованих та виплачених
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексації
та скасування рішення Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області № 3252 від 04.12.2013 року
щодо відмови в перерахунку пенсії
ОСОБА_3; зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 01.12.2013 року
з урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексації
відповідно вимог ст.. 37 Закону України
«Про державну службу», з урахуванням
раніше проведених виплат. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням
Селидівського міського суду Донецької
області подала апеляційну скаргу якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про
зобов'язання відповідача зробити
перерахунок пенсії в розмірі 90
відсотків згідно «Довідки про складові
заробітної плати».

Відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції та винести нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Під час апеляційного розгляду
представник відповідача підтримала
доводи апеляційної скарги УПФУ, проти
доводів апеляційної скарги позивачки
заперечувала. Позивачка до суду не
прибула.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційних скарги, в межах
апеляційних скарг, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційні скарги, як
відповідача , так і позивачки
задовольнити частково з наступних
підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на
обліку в Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
з 08.12.2010 року, як державний службовець,
що отримує пенсію за віком, яка була
призначена позивачу згідно із Законами
України «Про державну службу» та «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Як вбачається з довідки Управління
Державної Казначейської служби
Украйни у м. Селидовому Донецької
області від 27 листопада 2013 року № 04-15/3693
про складові заробітної плати (за
останні 24 календарні місяці роботи або
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією) до
складових заробітної плати ОСОБА_3
надбавки та премії за період з 01.12.2008р.
до 30.11.2010р. нараховувалися надбавка за
високі досягнення у праці або за
виконання особливо важливої роботи -9191
грн. 27 коп.; премії - 9381 грн. 96 коп., премії
до державних, професійних свят та
ювілейних дат - 700 грн. 00 коп., інші
виплати - 6133 грн. 09 коп. На всі виплати,
включені в довідку, нараховано
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. Сума
заробітної плати, на яку нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
становить 47544 грн. 09 коп. Інші виплати:
серпень 2009 р., червень 2010 р. -
матеріальна допомога на оздоровлення,
вересень 2010 р. - матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань,
грудень 2008 р., лютий-грудень 2009 р.,
січень-листопад 2010 р. - індексація
грошових доходів населення.

29 листопада 2013 позивач звернулась до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням вказаної довідки.

На її звернення до відповідача від 29
листопада 2013 року надійшло рішення від
04 грудня 2013 року № 3252, яким Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області було відмовлено в
перерахунку пенсії з посиланням на ст.
33 ЗУ «Про державну службу».

Спір у справі виник внаслідок того, що,
на думку позивача, відповідач
безпідставно при визначенні розміру
заробітної плати, з якої виплачується
пенсія, не враховує йому розмір
матеріальної допомоги на вирішення
соціально побутових питань, суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога та грошова винагорода
передбачені постановою КМУ №212 від
24.02.2003 року, індексація заробітної
плати є складовою заробітної плати, на
які були нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, та з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що відображено
у наданих до Пенсійного фонду довідці
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції від 23.09.13 року.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції з наступних
підстав.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» (у редакції, чинної на
час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та індексація грошових
доходів входила до системи оплати
праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України в постанові
від 20.02.2012 року. Частиною першою статті
244-2 КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами)
касаційної.: інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Оскільки з довідки позивача
вбачається, що на суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, грошової
винагороди за високі досягнення у
праці або за виконання особливо
важливої роботи та індексації грошових
доходів нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, то вони є складовою
заробітної плати позивача та
зобов'язанні враховуватись при
обчислення пенсії.

Дані обставини знайшли відображення у
довідці Управління Державної
Казначейської служби Украйни у м.
Селидовому Донецької області від 27
листопада 2013 року № 04-15/3693.

Таким чином, судом першої інстанції
зроблено правильний висновок про
необхідність врахування при
перерахунку пенсії позивачу сум всіх
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
позивачем пропущений строк звернення
до суду, щодо певної частини позовних
вимог.

Так, відповідно до статей 99 та 100 КАС
України в редакції від 17.11.2011 року для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів, не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Позивач звернулась до суду з даним
позовом 16 грудня 2013 року, у зв'язку з чим
суд першої інстанції повинен був
застосувати шестимісячний строк
звернення до суду та згідно вимог
статті 100 КАС України адміністративний
позов щодо вимог до 16 червня 2013 року
залишити без розгляду, а тому постанова
суду підлягає скасуванню щодо відмови
у задоволенні позову в частині вимог до
15 червня 2013 року включно та залишенню в
цій частині без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду,
оскільки позивачем не наведено жодних
поважних причин пропуску такого
строку.

Щодо позовних вимог за період з 16.06.2013
року по 28.11.2013 року, то як вбачається із
матеріалів справи, позивачка
звернулася до відповідача з новою
довідкою про складові заробітної плати
лише 29.11.2013 року, тобто до вказаної дати
у відповідача не було підстав для
проведення такого перерахунку та
включення вказаних складових до
заробітної плати, що використовується
для обчислення пенсії.

Колегія суддів зазначає, що
відповідно до статті 37 Закону
України "Про державну службу", в
редакції чинній на час звернення за
призначенням пенсії за кожний повний
рік роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

Згідно протоколу Управління
Пенсійного Фонду України в м. Селидове
Донецької області № 978 від 15.12.2010 р.
ОСОБА_3 призначено пенсію за віком з
08.12.2010 р. відповідно до Закону України
«Про державну службу». Стаж державної
служби ОСОБА_3 складає 23 років 04 місяці
20 днів.

На підставі вищенаведеного,, колегія
суддів зазначає, що позивач має право
отримувати пенсію в розмірі 90 % від
розрахованої заробітної плати,
оскільки на час призначення їй пенсії,
під час якого були порушені права
позивача, пенсія була призначена у
такому відсотковому відношення
відповідно до діючої на той час
редакції ст. 37 Закону України № 3723.

Колегія суддів зазначає, що в 2013 році
позивачка звернулась до відповідача не
за новим перерахунком розміру її
пенсії в розумінні ст. 37-1 Закону
України № 3723, а за відновленням своїх
прав, порушених при призначені їй
пенсії, під час якого при обрахунку її
заробітної плати для призначення
пенсії були враховані не всі складові
заробітної плати.

Що стосується вимог позивачки про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м. Селидове Донецької
області виплачувати перераховану
пенсію на весь період пенсійного
забезпечення, то слід зазначити, що
відповідно до ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Тобто, захисту підлягає саме порушене
право, і норми адміністративного
судочинства не передбачають
задоволення позовних вимог на
майбутнє.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню, а
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з прийняттям
нової постанови про часткове
задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
99, 100, 196, 202-203, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області - задовольнити
частково.

Постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 28 січня 2014 р. у
справі № 242/6212/13-а - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області про
визнання дій незаконними та
зобов'язання проведення перерахунку
пенсії по заробітній платі -
задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Петровському районі м.
Донецька здійснити ОСОБА_3 перерахунок
та виплату пенсії, як державному
службовцю з 29.11.2013 року в розмірі 90 % від
розрахованої заробітної плати з
урахуванням сум матеріальної допомоги,
індексації заробітної плати та
грошової винагороди, з яких сплачено
страхові внески або збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з урахуванням фактично
отриманих сум, виходячи з довідки про
складові заробітної плати Управління
Державної Казначейської служби
Украйни у м. Селидовому Донецької
області від 27 листопада 2013 року №
04-15/3693.

Позовні вимоги ОСОБА_3 за період з 08.12.2010
року по 15.06.2013 року залишити без
розгляду.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на
користь ОСОБА_3 сплачений нею судовий
збір в розмірі 68 (шістдесят вісім)
гривень 82 копійки.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів з дня
складення в повному обсязі.

Колегія суддів:
Л.В.
Ястребова

Д.В. Ляшенко

С.Ю.Чумак