Справа № 816/7367/13-а
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/7367/13-а

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Мандрика Х.С.,

представника позивача - Тимофеєва Ю. А.,

представника відповідача - Теницький
І.О. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сав - Дістрибьюшн" до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Полтавській області про
визнання дій протиправними, скасування
наказу, припису і постанови, -

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Сав -
Дістрибьюшн" звернулось до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Полтавській області про визнання дій
протиправними, скасування наказу,
припису і постанови.

З урахуванням заяв про уточнення
позовних вимог від 22.01.2014 року та від
17.02.2014 року позивач просив визнати
протиправними дії посадових осіб
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Полтавській області щодо
проведення позапланової перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів у приміщенні магазину
"Фокстрот", розташованому за адресою:
м.Миргород, вул.Гоголя, буд. 56, що
належить ТОВ "Сав-Дістрибьюшн" на
підставі депутатського звернення
Бойко В.Б ; визнати протиправним та
скасувати наказ № 64-п від 12.11.2013 року
про проведення позапланової перевірки
позивача в частині проведення
перевірки торгівельного об'єкту ТОВ
"Сав-Дістрибьюшн" - магазину "Фокстрот",
розташованого за адресою: м. Миргород,
вул.Гоголя, буд. 56; визнати
протиправним та скасувати припис до
акту перевірки дотримання
законодавства про захист прав
споживачів № 000316 від 18.11.2013 року;
скасувати постанову про накладення
стягнень, передбачених статтею 23
Закону України "Про захист прав
споживачів" № 187 від 10.12.2013 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що наказ № 64-п від
12.11.2013 року про проведення позапланової
перевірки торгового об'єкта за
вищевказаною адресою на підставі
депутатського звернення є
протиправним та підлягає скасуванню,
оскільки прийнятий за відсутності
законодавчо визначених підстав для
проведення такої перевірки. Дії
відповідача щодо проведення
позапланової перевірки та рішення,
прийняті в ході й за наслідками такої
перевірки, є протиправними, а також
вчинені з порушенням вимог
законодавства України. Позапланова
перевірка проведена відповідачем з
грубим порушенням норм матеріального
права. Наголошував на тому, що вимога
про обов'язкове нанесення маркування
безпосередньо на товарі, визначеному у
пунктах 1-9 Додатку №7 до акту перевірки
000316 від 18.11.2013 року, чинним
законодавством не передбачена.
Натомість Закон України «Про захист
прав споживачів» встановлює для
постачальника альтернативний вибір
стосовно нанесення будь - якої
інформації про товар: або на товарі,
або на етикетці, або іншим способом, у
тому числі шляхом розміщення у місцях,
де реалізується товар. На час
проведення перевірки вся інформація
про товар, зазначений у додатку №7 до
акту, була нанесена державною мовою та
містилась або на товарі, або на
упаковці, або у супроводжувальній
документації, як це передбачено чинним
законодавством, та була пред'явлена
перевіряючим для ознайомлення, але не
прийнята останніми до уваги з
невідомих позивачу причин.
Стверджував, що сума застосованої
штрафної санкції розрахована
відповідачем з порушенням приписів
вищевказаного закону, оскільки за її
основу взято не вартість одержаної для
реалізації партії товару, а роздрібні
ціни, які містились на цінниках, тобто з
урахуванням торгівельної націнки
об'єкту роздрібної торгівлі.

Представник позивача позовні вимоги
підтримала з урахуванням заяв від
21.01.2014 року та від 17.02.2014 року і просила
суд їх задовольнити у повному обсязі.
Надала додаткові пояснення по суті
спірних правовідносин та щодо
проведеної оскаржуваної перевірки.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог. У своїх запереченнях
посилався на висновки перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів, оформленої актом
№000316 від 18.11.2013. Зазначав, що при
призначенні позапланової перевірки та
її проведенні відповідач діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законодавством
України. При цьому долучив до
матеріалів справи документи, на
підставі яких було проведено спірну
перевірку позивача.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, показання
свідків ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ
"Сав-Дістрибьюшн" (ідентифікаційний
номер 35625082) зареєстроване як юридична
особа у встановленому законом порядку
13 травня 2009 року. (а.с.36-37)

Позивач має право здійснювати наступні
види діяльності за КВЕД-2010: 47.43
Роздрібна торгівля в спеціалізованих
магазинах електронною апаратурою
побутового призначення для приймання,
записування, відтворювання звуку й
зображення; 46.43 Оптова торгівля
побутовими електротоварами й
електронною апаратурою побутового
призначення для приймання,
записування, відтворювання звуку й
зображення; 46.49 Оптова торгівля іншими
товарами господарського призначення;
46.52 Оптова торгівля електронним і
телекомунікаційним устаткуванням,
деталями до нього; 46.90 Неспеціалізована
оптова торгівля; 47.29 Роздрібна торгівля
іншими продуктами харчування в
спеціалізованих магазинах (а.с. 41) .

Посадовою особою Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Полтавській
області 18 листопада 2013 року було
проведено позапланову перевірку
дотримання законодавства про захист
прав споживачів ТОВ "Сав-Дістрибьюшн",
а саме його торгівельного об'єкту-
магазину "Фокстрот", розташованого за
адресою: м. Миргород, вул.Гоголя, буд. 56,
на підставі згоди Держспоживінспекції
№ 03/7-10502-2013 від 12.11.2013 та звернення
народного депутата Бойко В.Б. За
результатами перевірки складено акт
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів № 000316 від
18.11.2013 (а.с.76-83 ).

У ході перевірки, з поміж іншого,
встановлено та зафіксовано в акті №
000316 від 18.11.2013, що в реалізації позивача
знаходиться продукція, щодо якої
відсутня необхідна доступна,
достовірна та своєчасна інформація, а
саме інформація щодо найменування та
місцезнаходження виробника, імпортера
(п.1-9 додатку № 7 до акту № 000316 від
18.11.2013), що є порушенням ст. 15 Закону
України "Про захист прав споживачів", п.
21 Порядку провадження торгівельної
діяльності та правил торгівельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 №
833.

На підставі результатів перевірки та з
метою припинення порушень
законодавства про захист прав
споживачів, керуючись ст. 26 Закону
України "Про захист прав споживачів",
суб'єкту господарювання надано припис
до акту від 18.11.2013 № 000316, яким
зобов'язано усунути недоліки,
зазначені у акті перевірки, у тому
числі, доповнити зазначену в акті
продукцію необхідною інформацією
згідно вимог чинного законодавства
(а.с. 77) .

10 грудня 2013 Інспекцією на підставі
акту від 18.11.2013 № 000316 винесено
постанову про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України
"Про захист прав споживачів" № 187, якою
за відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію до ТОВ "Сав-Дістрибьюшн"
застосовано штраф у розмірі 10 281,74 грн.
(а.с.82 ) .

Позивач не погодився з наказом № 64-п
від 12.11.2013 року про проведення
позапланової перевірки позивача в
частині проведення перевірки
торгівельного об'єкту ТОВ
"Сав-Дістрибьюшн" - магазину "Фокстрот",
розташованого за адресою: м. Миргород,
вул.Гоголя, буд. 56, з приписом до акту
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів № 00316 від
18.11.2013, з постановою про накладення
стягнень, передбачених статтею 23
Закону України "Про захист прав
споживачів" № 187 від 10.12.2013, а також з
діями щодо проведення позапланової
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів у
приміщенні магазину "Фокстрот",
розташованому за адресою м. Миргород,
вул.Гоголя, буд. 56, що належить ТОВ
"Сав-Дістрибьюшн" на підставі
депутатського звернення, у зв'язку з
чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Надаючи правову оцінку діям
відповідача щодо проведення
вищевказаної перевірки позивача та
прийнятим за її результатами рішенням,
суд приходить до наступних висновків.

Статтею 1 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності"
визначено, що державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Згідно з пунктом 1 Положення про
Державну інспекцію України з питань
захисту прав споживачів, затвердженого
Указом Президента України від 13.04.2011
року №465/2011, Державна інспекція України
з питань захисту прав споживачів
(Держспоживінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра економічного
розвитку і торгівлі України (далі -
Міністр).

Держспоживінспекція України входить
до системи органів виконавчої влади і
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів.

Держспоживінспекція України є
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів.

Пунктом 4 цього Положення передбачено,
що Держспоживінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань: здійснює державний контроль
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів; здійснює у
межах своєї компетенції контроль за
додержанням законодавства про рекламу;
здійснює державний ринковий нагляд у
межах сфери своєї відповідальності;
здійснює у межах своєї компетенції
державний нагляд за додержанням
технічних регламентів, стандартів,
норм і правил.

Наказом Міністерства економічного
розвитку та торгівлі України від 09.11.2011
№206 затверджено Положення про
інспекції з питань захисту прав
споживачів в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, пунктом 3 якого
передбачено, що завданням інспекцій є
реалізація повноважень
Держспоживінспекції України на
території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці.

Відповідно до п.п. 4.1 вказаного
Положення, інспекції відповідно до
покладених на них завдань здійснюють
державний контроль за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів (крім Держспоживінспекції в
Автономній Республіці Крим), рекламу в
цій сфері та державний ринковий нагляд.

Преамбулою Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" визначено, що
Закон України встановлює правові та
організаційні засади здійснення
державного ринкового нагляду і
контролю нехарчової продукції.

Пунктом 4 частини 1 статті 11 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції"
передбачено, що метою здійснення
ринкового нагляду органи ринкового
нагляду в межах сфер їх
відповідальності проводять перевірки
характеристик продукції, в тому числі
відбирають зразки продукції та
забезпечують проведення їх експертизи
(випробування).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1
статті 26 Закону України "Про захист
прав споживачів", спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право:
1) давати суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
припинення порушень прав споживачів; 2)
перевіряти у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", підставами
для здійснення позапланових заходів є,
зокрема, звернення фізичних та
юридичних осіб про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства.
Позаплановий захід у цьому разі
здійснюється тільки за наявності згоди
центрального органу виконавчої влади
на його проведення.

Під час проведення позапланового
заходу з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю).

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", для
здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

Пунктом 2.6 Порядку проведення
перевірок у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг, затвердженого наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 07.03.2012 № 310,
передбачено, що перевірки проводяться
посадовими особами на підставі наказу
відповідного органу з питань захисту
прав споживачів, який повинен містити
найменування суб'єкта господарювання,
щодо якого здійснюватиметься захід, та
предмет перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для проведення позапланової
перевірки позивача стало звернення
народного депутата України Бойка В.Б.
до Генеральної прокуратури України з
проханням в межах компетенції вжити
заходів прокурорського реагування для
припинення порушень прав споживачів
та здійснити перевірку торгової мережі
магазинів побутової техніки "Фокстрот"
на предмет продажу контрафактної
продукції та товарів, які не
сертифіковані (заборонені для продажу)
в Україні (а.с. 95). Дане звернення листом
Генеральної прокуратури України від
21.10.2013 № 07/4/3-16314-13 направлено для
розгляду в межах компетенції до
Державної інспекції України з питань
захисту прав споживачів (а.с. 96).

У свою чергу, листом
Держспоживінспекції України від 06.11.2013
№5114-2-7/7 відповідачу надіслано
для розгляду у межах компетенції
звернення народного депутата Бойка В.Б.
щодо ознак порушення законодавства про
захист прав споживачів у торговій
мережі магазинів побутової техніки
"Фокстрот", яким його зобов'язано
перевірити факти, викладені у
зверненні, та для одержання згоди на
проведення позапланових заходів
державного контролю у найкоротший
термін надіслати заявку за
встановленою формою (а.с. 97).

Відповідно до отриманої письмової
згоди Держспоживінспекції України
від 12.11.2013 № 03/7-10499-2013 на проведення
позапланової перевірки ТОВ
"Сав-Дістрибьюшн" м. Миргород, вул.
Гоголя, 56 на підставі звернення
народного депутата Бойка В.Б. (а.с. 82),
Інспекцією видано наказ № 64-п від
12.11.2013 "Про проведення позапланових
перевірок", яким посадовим особам
Інспекції наказано провести перевірки
суб'єктів господарювання на дотримання
вимог законодавства про захист прав
споживачів, стандартів, норм і правил у
межах компетенції Інспекції, у тому
числі торгівельний об"єкт ТОВ
"Сав-Дістрибьюшн" - магазин у
Полтавській області, м.Миргород,
вул.Гоголя, 56 (а.с. 84).

Зі звернення народного депутата Бойка
В.Б. вбачається, що останній зазначає
про порушення прав споживачів та
просить, зокрема, здійснити перевірку
торгової мережі магазинів побутової
техніки "Фокстрот" на предмет продажу
контрафактної продукції та товарів,
які не сертифіковані (заборонені для
продажу) в Україні.

В обґрунтування своїх вимог позивач
наголошував на тому, що ТОВ
"Сав-Дістрибьюшн" реалізує товар
(побутову техніку), який не підлягає
обов'язковій сертифікації, тому, як на
думку позивача, Інспекція не мала
правових підстав для проведення
перевірки магазину «Фокстрот» з
питань, вказаних у депутатському
зверненні Бойка В.Б.

Суд критично оцінює такі доводи
позивача, з огляду на наступне.

На момент надходження до відповідача
листа Держспоживінспекції України від
06.11.2013 №5114-2-7/7 про проведення перевірки
магазинів "Фокстрот" та прийняття
рішення про проведення такої
перевірки, Інспекція не мала
можливості надавати оцінку щодо
обов'язковості сертифікації товару,
який реалізовувався в зазначених
магазинах. Адже з"ясувати, які товари
перебувають на реалізації до
проведення перевірки суб"єкт владних
повноважень не мав можливості фізично.
Разом з тим, у межах своєї компетенції
відповідач був зобов'язаний вчинити
заходи на виконання вимоги Генеральної
прокуратури України.

Таким чином, Інспекцією правомірно та
обґрунтовано прийнято наказ про
проведення перевірки позивача на
виконання доручення
Держспоживінспекції України,
доведеного листом від 06.11.2013 №5114-2-7/7, на
підставі звернення народного депутата
України Бойка В.Б. та отриманої
письмової згоди Держспоживінспекції
України від 12.11.2013 № 03/7-10499-2013.

Суд вважає необґрунтованими
твердження позивача, що звернення
депутата не може бути підставою для
позапланового заходу, оскільки Бойком
В.Б. жодним чином не вказано суб'єкта
господарювання, який нібито порушив
права споживача, а зазначено лише
торгову марку, під якою може
здійснювати господарську діяльність
будь - який суб'єкт господарювання на
підставі відповідного договору, та яку
належить перевірити. Суд звертає увагу
на те, що звернення народного депутата
Бойка В.П. мало місце до Генерального
прокурора України, а перевірка
відповідачем проводилась на вимогу
Генеральної прокуратури України за
згодою компетентного центрального
органу.

За таких обставин оскаржуваний наказ №
64-п від 12.11.2013 року про проведення
позапланової перевірки позивача в
частині проведення перевірки
торгівельного об'єкту ТОВ
"Сав-Дістрибьюшн" - магазину "Фокстрот",
розташованого за адресою: м.Миргород,
вул. Гоголя, 56, прийнятий на підставі, в
межах повноважень та у спосіб,
передбачений законодавством України.

Інспекцією проведено позапланову
перевірку, за результатами якої
складено акт №000316 від 18.11.2013, а отже,
даний наказ № 64-п від 12.11.2013 року про
проведення позапланової перевірки
позивача в частині проведення
перевірки торгівельного об'єкту ТОВ
"Сав-Дістрибьюшн" - магазину "Фокстрот",
розташованого за адресою: м.Миргород,
вул. Гоголя,56 , фактично реалізований
відповідачем.

Таким чином, суд вважає, що позовна
вимога про визнання протиправним та
скасування наказу № 64-п від 12.11.2013 року
про проведення позапланової перевірки
позивача в частині проведення
перевірки торгівельного об'єкту ТОВ
"Сав-Дістрибьюшн" - магазину "Фокстрот",
розташованого за адресою: м.Миргород,
вул.Гоголя,56, - не обгрунтована фактично
та правовою позицією, й не спрямована
на поновлення прав чи охоронюваних
законів інтересів позивача у сфері
публічно-правових відносин, а тому
задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 2, 5 статті 7
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", на підставі
наказу оформляється посвідчення
(направлення) на проведення заходу, яке
підписується керівником або
заступником керівника органу
державного нагляду (контролю) (із
зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

Перед початком здійснення заходу
посадові особи органу державного
нагляду (контролю) зобов'язані
пред'явити керівнику суб'єкта
господарювання або уповноваженій ним
особі посвідчення (направлення) та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу органу державного
нагляду (контролю), і надати суб'єкту
господарювання копію посвідчення
(направлення).

Посадова особа органу державного
нагляду (контролю) без посвідчення
(направлення) на здійснення заходу та
службового посвідчення не має права
здійснювати державний нагляд
(контроль) суб'єкта господарювання.

Суб'єкт господарювання має право не
допускати посадових осіб органу
державного нагляду (контролю) до
здійснення заходу, якщо вони не
пред'явили документів, передбачених
цією статтею.

Згідно з положеннями пункту 2.8 Порядку
проведення перевірок у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якості продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг,
затвердженого наказом Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України від 07.03.2012 № 310, посадові особи
повинні ознайомити суб'єкта
господарювання з підставою проведення
позапланової перевірки і надати йому
копії відповідного документа.

Частиною 2 статті 26 Закону України "Про
захист прав споживачів" встановлено, що
результати перевірок суб'єктів
господарювання службовими особами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, оформлюються відповідними
актами.

Матеріалами справи підтверджено, що на
підставі наказу № 64-п від 12.11.2013
оформлено направлення на проведення
перевірки № 418 від 14.11.2013 (а.с. 84), копію
якого 18 листопада 2013 року вручено
уповноваженій особі ТОВ
"Сав-Дістрибьюшн", що підтверджується
відповідною відміткою на вказаному
направленні.

Таким чином суд вважає
необґрунтованими та такими, що не
відповідають фактичним обставинам
справи, посилання позивача щодо
ненадання відповідачем вказаного
направлення перед початком перевірки.

Із показань свідка, провідного
спеціаліста Інспекції ОСОБА_5, яким
проведено контрольний захід,
встановлено, що перед початком
перевірки ним було пред'явлено
уповноваженій особі ТОВ
"Сав-Дістрибьюшн" службове посвідчення
та надано копію направлення на
перевірку, копію згоди
Держспоживінспекції України №
03/7-10502-2013 від 12.11.2013 та копію звернення
народного депутата Бойка В.Б. Керуючий
магазином після узгодження дій з
юристами ТОВ "Сав-Дістрибьюшн"
допустив перевіряючого до перевірки.

Це підтверджено також і показами
свідка ОСОБА_6, яка була присутня при
перевірці як керуюча магазином.

Матеріалами справи підтверджено, що 18
листопада 2013 року посадовою особою
Інспекції проведено позапланову
перевірку дотримання законодавства
про захист прав споживачів ТОВ
"Сав-Дістрибьюшн" за адресою м.
Миргород, вул. Гоголя, буд. 56 магазин
"Фокстрот", за результатами якої
складено акт перевірки дотримання
законодавства про захист прав
споживачів № 000316 від 18.11.2013 (а.с.75-76).

Таким чином, представники позивача
були ознайомлені з підставами для
проведення перевірки, метою її
проведення та допустили до проведення
перевірки посадову особу Інспекції.

Перевірка була проведена у
присутності керуючої магазином ОСОБА_6,
яка мала право представляти інтереси
Товариства (а.с.98), була ознайомлена з
актом перевірки та отримала його
примірник, про що свідчить її особистий
підпис в акті.

Протиправності в діях відповідача, а
відтак і підстав для визнання
протиправними дій посадових осіб
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Полтавській області щодо
проведення позапланової перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів у приміщенні магазину
"Фокстрот", розташованому за адресою:
м.Миргород, вул.Гоголя, буд.56 , що
належить ТОВ "Сав-Дістрибьюшн", на
підставі депутатського звернення,
судом не встановлено.

Суд зазначає, що з приписів пункту 1
частини 2 статті 17 та пункту 8 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
випливає, що судовому захисту підлягає
лише порушене право.

До адміністративного суду вправі
звернутися кожна особа, яка вважає, що
її право чи охоронюваний інтерес
порушено чи оспорюється. В контексті
наведених приписів КАС України
підставою для звернення особи до суду з
позовом є її суб'єктивне уявлення,
особисте переконання в порушенні прав
чи свобод, однак обов'язковою умовою
здійснення такого захисту судом є
об'єктивна наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду.

При цьому слід зазначити, що неодмінною
ознакою порушення права особи є зміна
стану суб'єктивних прав та обов'язків,
тобто припинення можливості чи
неможливість реалізації її законного
права та/або виникнення додаткового
обов'язку.

А тому дії суб'єкта владних
повноважень є такими, що порушують
права і свободи особи у тому разі, якщо
вони, по-перше, вчинені з перевищенням
визначених законом повноважень, та,
по-друге, є юридично значимими, тобто
мають безпосередній вплив на стан
суб'єктивних прав та обов'язків особи.

Аналогічна позиція висловлена Вищим
адміністративним судом Україні в
ухвалі від 30.10.2013 у справі № К/800/21027/13
(реєстраційний номер рішення 34532232).

Однак, оскаржувані за цим позовом дії
щодо проведення позапланової
перевірки є лише службовою діяльністю
працівників Інспекції на виконання
своїх посадових обов'язків, тому саме
по собі проведення перевірки не
створює для суб'єкта господарювання
жодних правових наслідків у вигляді
виникнення зміни або припинення його
прав, та безпосередньо не породжує у
позивача обов'язків.

Оспорювані за цим позовом процедурні
дії Інспекції з проведення перевірки
не мають самостійного правового
значення, оскільки не являють собою
остаточне волевиявлення владного
суб'єкта.

Фактично в подальшому, з урахуванням
вчинених дій Інспекцією, винесено
припис та постанову про накладення
стягнень, передбачених статтею 23
Закону України "Про захист прав
споживачів" № 187 від 10.12.2013, які тягнуть
для позивача певні правові наслідки.

Підсумовуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовна
вимога про визнання протиправними дій
посадових осіб Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Полтавській
області щодо проведення позапланової
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів у
приміщенні магазину "Фокстрот",
розташованому за адресою: м.Миргород,
вул.Гоголя, буд.56, що належить ТОВ
"Сав-Дістрибьюшн", на підставі
депутатського звернення, -
необґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Надаючи оцінку оскаржуваному припису
та постанові про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України
"Про захист прав споживачів" № 187 від
10.12.2013, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", припис -
обов'язкова для виконання у визначені
строки письмова вимога посадової особи
органу державного нагляду (контролю)
суб'єкту господарювання щодо усунення
порушень вимог законодавства. Припис
не передбачає застосування санкцій
щодо суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

Згідно з пунктом 3.6 Порядку проведення
перевірок у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг, затвердженого наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 07.03.2012 № 310, на
підставі акта, який складено за
результатами проведення перевірки, під
час якої виявлено порушення вимог
законодавства, посадовою особою, яка
проводила перевірку, дається керівнику
суб'єкта господарювання припис про
усунення порушень.

Припис - це обов'язкова для виконання у
визначені строки письмова вимога
посадової особи до суб'єкта
господарювання щодо усунення порушень
законодавства. Припис не передбачає
застосування санкцій до суб'єкта
господарювання.

Заходи в приписі керівнику суб'єкта
господарювання, спрямовані на
забезпечення суб'єктом господарювання
належних умов своєї діяльності
відповідно до вимог
нормативно-правових актів і
документів, повинні бути сформульовані
конкретно і в стислій формі.

Терміни виконання припису
визначаються в кожному конкретному
випадку, виходячи з реальних
можливостей суб'єкта господарювання,
умов його діяльності та кількості і
характеру порушень.

Як же було зазначено раніше, у ході
перевірки, з поміж іншого, встановлено
та зафіксовано в акті перевірки № 000316
від 18.11.2013, що в реалізації позивача
знаходиться продукція, щодо якої
відсутня необхідна доступна,
достовірна та своєчасна інформація, а
саме інформація щодо найменування та
місцезнаходження виробника, імпортера
(п.1-9 додатку № 7 до акту № 000316 від
18.11.2013).

Відповідно до положень частини 1
статті 15 Закону України "Про захист
прав споживачів", споживач має право на
одержання необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію, що забезпечує
можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.
Інформація про продукцію повинна
містити: 1) назву товару, найменування
або відтворення знака для товарів і
послуг, за якими вони реалізуються; 2)
найменування нормативних документів,
вимогам яких повинна відповідати
вітчизняна продукція; 3) дані про
основні властивості продукції, а щодо
продуктів харчування - про склад
(включаючи перелік використаної у
процесі їх виготовлення сировини, в
тому числі харчових добавок),
номінальну кількість (масу, об'єм тощо),
харчову та енергетичну цінність, умови
використання та застереження щодо
вживання їх окремими категоріями
споживачів, а також іншу інформацію, що
поширюється на конкретний продукт; 4)
відомості про вміст шкідливих для
здоров'я речовин, які встановлені
нормативно-правовими актами, та
застереження щодо застосування
окремої продукції, якщо такі
застереження встановлені
нормативно-правовими актами; 5)
позначку про наявність або відсутність
у складі продуктів харчування
генетично модифікованих компонентів; 6)
дані про ціну (тариф), умови та правила
придбання продукції; 61) виробник
(продавець) у разі виявлення
недостовірної інформації про
продукцію (якщо вона не шкодить життю,
здоров'ю або майну споживача) протягом
тижня вилучає цю продукцію з продажу та
приводить інформацію про неї до
відповідності. 7) дату виготовлення; 8)
відомості про умови зберігання; 9)
гарантійні зобов'язання виробника
(виконавця); 10) правила та умови
ефективного і безпечного використання
продукції; 11) строк придатності (строк
служби) товару (наслідків роботи),
відомості про необхідні дії споживача
після їх закінчення, а також про
можливі наслідки в разі невиконання
цих дій; 12) найменування та
місцезнаходження виробника (виконавця,
продавця) і підприємства, яке здійснює
його функції щодо прийняття претензій
від споживача, а також проводить ремонт
і технічне обслуговування. Стосовно
продукції, яка підлягає обов'язковій
сертифікації, споживачеві повинна
надаватись інформація про її
сертифікацію. Стосовно продукції, яка
за певних умов може бути небезпечною
для життя, здоров'я споживача та його
майна, навколишнього природного
середовища, виробник (виконавець,
продавець) зобов'язаний довести до
відома споживача інформацію про таку
продукцію і можливі наслідки її
споживання (використання). Інформація
споживачеві повинна надаватися згідно
із законодавством про мови.

Частиною 2 статті 15 Закону України "Про
захист прав споживачів" встановлено,
що інформація, передбачена частиною
першою цієї статті, доводиться до
відома споживачів виробником
(виконавцем, продавцем) у супровідній
документації, що додається до
продукції, на етикетці, а також у
маркуванні чи іншим способом (у
доступній наочній формі), прийнятим для
окремих видів продукції або в окремих
сферах обслуговування.

Пунктом 21 Порядку провадження
торговельної діяльності та правил
торговельного обслуговування на ринку
споживчих товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 15.06.2006 № 833, визначено, що суб'єкт
господарювання зобов'язаний надавати
споживачеві (покупцеві) у доступній
формі необхідну, достовірну та
своєчасну інформацію про товари.

Згідно з пунктом 17 цього Порядку,
забороняється продаж товарів, що не
мають відповідного маркування,
етикетування або інструкції про їх
застосування (в установлених випадках),
а також належного товарного вигляду, на
яких строк придатності не зазначено
або зазначено з порушенням вимог
нормативних документів, строк
придатності яких минув, а також тих, що
надійшли без документів, передбачених
законодавством, зокрема які
засвідчують їх якість та безпеку.

Доказом вчиненого порушення, є Акт
перевірки, у якому відсутні
заперечення представників суб"єкта
господарювання щодо неправдивого
внесення даних про відсутність на
товарах належної інформації; покази
інспектора Калашника Д.І., представника
громадської організації ОСОБА_7, який
був присутній при проведенні
перевірки.

Із показань свідка ОСОБА_5, інспектора з
питань захисту прав споживачів, у
судовому засіданні встановлено, що у
ході проведення перевірки він
обстежував товар та у разі, коли не
знаходив відповідної інформації на
товар, просив керуючого магазином
надати таку інформацію. Під час
перевірки встановлено відсутність на
товарах, які зазначені у додатку № 7 до
акту перевірки, та у супроводжуючих
документах до них інформації про
найменування та місцезнаходження
виробника продукції, імпортера, про що
зафіксовано в акті перевірки.

Керуючою магазином ОСОБА_6 в акті
перевірки не надано заперечень щодо
виявленого перевіркою порушення, лише
зазначено, що перевірка проведена
протизаконно, без достатніх законних
підстав та з порушенням ст. 6 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності".

Суд зазначає, що надані позивачем до
матеріалів справи ксерокопії
фотокарток ( 25 - 35а.с.) не можуть бути
належними, допустимими, беззаперечними
доказами у справі та свідчити про
наявність необхідної інформації про
виробника на товарі, зазначеному в п.1-9
додатку №7 до Акту від 18.11.2013 року саме
на момент проведення перевірки.
Відсутній доказовий зв"язок наданих
фото саме з тим товаром, що описаний у
ході перевірки та саме у той час, коли
порушення було виявлене перевіряючими.
Тому суд не бере ці докази до уваги.

На підставі результатів перевірки та з
метою припинення порушень
законодавства про захист прав
споживачів суб'єкту господарювання
надано припис до акту від 18.11.2013 №000316,
яким зобов'язано доповнити зазначену в
акті продукцію необхідною інформацією
згідно вимог чинного законодавства та
про виконання припису письмово
повідомити державний орган з питань
захисту прав споживачів до розгляду
матеріалів справи, який відбудеться
28.11.2013 (а.с. 87) .

Вказаний припис вручено керуючому
магазином ОСОБА_6 18.11.2013, що
підтверджується відміткою про
вручення на примірнику припису
Інспекції.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
звертав увагу суду, що на вимогу
означеного припису він звернувся до
товаровиробників з вимогою про
термінове додаткове нанесення
інформації для споживачів на вказану в
акті перевірки продукції та направив
поштою відповідачу докази додаткового
нанесення необхідної, достовірної,
своєчасної інформації про товар,
зокрема найменування і адресу
виробника.

Суд розцінює вказане як додатковий
доказ того, що на момент перевірки
необіхдін інформація була на товарі
відсутня.

З огляду на викладене, суд погоджується
з доводами Інспекції про відсутність
на момент перевірки на зазначеному в
акті від 18.11.2013 року товарі необхідної
інформації про товаровиробника, що є
порушенням приписів закону України
«Про захист прав споживачів».
Зворотного позивачем не доведено.

Пунктом 7 частини 1 статті 23 Закону
України "Про захист прав споживачів"
встановлено, що у разі порушення
законодавства про захист прав
споживачів, суб'єкти господарювання
сфери торговельного та інших видів
обслуговування, у тому числі
ресторанного господарства, несуть
відповідальність за: відсутність
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію - у
розмірі тридцяти відсотків вартості
одержаної для реалізації партії
товару, виконаної роботи, наданої
послуги, але не менше п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а у разі, коли відповідно до
закону суб'єкт господарської
діяльності не веде обов'язковий облік
доходів і витрат, - у розмірі п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

10 грудня 2013 Інспекцією на підставі акту
від 18.11.2013 № 000316 винесено постанову про
накладення стягнень, передбачених
статтею 23 Закону України "Про захист
прав споживачів" № 187, якою за
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію до ТОВ "Сав-Дістрибьюшн"
застосовано штраф у розмірі 10 231,74 грн .
(а.с. 82).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
посилався на те, що сума спірної
застосованої штрафної санкції
розрахована відповідачем з порушенням
приписів вищевказаного закону,
оскільки за її основу взято не вартість
одержаної для реалізації партії
товару, а роздрібні ціни, які містились
на цінниках, тобто з урахуванням
торгівельної націнки об'єкту
роздрібної торгівлі.

Суд знаходить такі доводи
необґрунтованими та безпідставними, з
огляду на наступне.

Як вбачається з розрахунку
адміністративно-господарських санкцій
до акту від 18.11.2013 № 000316 (а.с. 81), при
розрахунку адміністративно -
господарської санкції враховувалася
ціна товару, отриманого для його
реалізації.

Вказане підтверджується показами
свідка, перевіряючого ОСОБА_5, та даними
додатку №7 до акту перевірки від 18.11.2013
року. Крім того, суд звертає увагу, що
керуючим магазином ОСОБА_6А в даному
акті не зазначено зауважень щодо
зафіксованої ціни товару, на якому
встановлено відсутність інформації
про товаровиробника. На підтвердження
своїх доводів позивачем не було надано
жодних доказів, які б свідчили, що ціна
отриманого для реалізації товару, на
якому була відсутня інформація про
товаровиробника, відрізнялась від
ціни, зазначеної в акті перевірки, на
основі якої обраховано суму спірного
штрафу.

Таким чином, суд не може вважати
доведеними твердження позивача про
здійснення Інспекцією розрахунку
адміністративно-господарських санкцій
виходячи з ціни фактичної реалізації
товару та з порушенням законодавства.

З огляду на викладене, суд
приходить до висновку, що оскаржуваний
припис до акту перевірки № 000316 від
18.11.2013 та постанова про накладення
стягнень, передбачених статтею 23
Закону України "Про захист прав
споживачів №187 від 10.12.2013, - прийняті на
підставі, у межах повноважень, у спосіб,
що передбачені законодавством України
та з урахуванням всіх обставин,
необхідних для прийняття рішень.

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною першою статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не надано належних доказів
на підтвердження своїх вимог, у той час
як відповідачем доведено
правомірність своїх дій щодо
проведення перевірки ТОВ
"Сав-Дістрибьюшн" 18.11.2013 року та
прийнятих за її результатами рішень.

З огляду на вищевикладене, суд
перевіривши матеріали справи, оцінивши
надані докази, дійшов висновку, що
позовні вимоги є не обґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011, № 3674-VI
закріплено, що під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України
"Про судовий збір" ставка судового
збору за подання адміністративного
позову майнового характеру дорівнює
1720,50 грн.

Приймаючи до уваги, що суд відмовив у
задоволенні позову, суд вважає
необхідним стягнути з ТОВ
"Сав-Дістрибьюшн" на користь Держаного
бюджету України судовий збір в сумі 1
548,45 грн.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити
в повному обсязі.

Стягнути на користь Державного бюджету
України з ТОВ "Сав-Дістрибьюшн" (код ЄДР
- 35625082) судовий збір у сумі 1 548, 45 грн.
(тисячу п"ятсот сорок вісім гривень
сорок п"ять копійок).

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 03
березня 2014 року.

Суддя
І.С. Шевяков