Справа № 357/1770/13-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Бондаренко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка
В.В., Шурка О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції на
постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 квітня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2012 року ОСОБА_2 (далі - Позивач,
ОСОБА_2) звернулася до Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
з адміністративним позовом до міського
відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції (далі - Відповідач,
міський відділ ДВС Білоцерківського
МУЮ) про: визнання протиправними дій
Відповідача щодо прийняття постанови
про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-а 40141/2011 року,
виданого Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
25.05.2011 року; зобов'язання міського
відділу ДВС Білоцерківського МУЮ
скасувати вказану постанову про
закінчення виконавчого провадження;
зобов'язання Відповідача за навмисне
невиконання рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
накласти подвійний адміністративний
штраф на Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві Київської
області (далі - УПФ України у м. Білій
Церкві, Боржник) та вдруге примусити
його виконати рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 25.05.2011 року у
справі № 2-а 40141/2011; зобов'язання
Відповідача поновити шестимісячний
строк звернення до адміністративного
суду Позивачу у зв'язку з навмисним
невиконанням УПФ України у м. Білій
Церкві вказаного рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 25.05.2011 року.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 30.04.2013 року адміністративний позов
задоволено частково - визнано
протиправними дії міського відділу ДВС
Білоцерківського МУЮ щодо винесення
постанови від 16.08.2011 року про
закінчення виконавчого провадження №
27727593 щодо виконання виконавчого листа
по справі № 2-а-40141/2011, виданого
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області 25.05.2011 року (далі -
постанова про закінчення виконавчого
провадження) та зобов'язано
Відповідача скасувати постанову про
закінчення виконавчого провадження . У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено повністю. При цьому суд
першої інстанції виходив з того, що
судове рішення, на виконання якого було
відкрито виконавче провадження, не
було фактично виконано у повному
обсязі.

Не погоджуючись із викладеним у
постанові рішенням, Відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі. При цьому посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, а тому справа
розглядалась за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Як було встановлено судом першої
інстанції, постановою
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 25.05.2011 року
задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та
зобов'язано УПФ України у м. Білій
Церкві провести перерахунок та виплату
Позивачу доплати до пенсії та
додаткової пенсії у відповідності до
ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 21.09.2010 року в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати та 15% мінімальної пенсії за віком
відповідно.

25.05.2011 року Білоцерківським
міськрайонним судом було видано
виконавчий лист по справі № 2-а-40141/2011
(далі - виконавчий лист), на підставі
якого 17.06.2011 року головним державним
виконавцем міського відділу ДВС
Білоцерківського МУЮ винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
вказаного виконавчого листа та
зобов'язано Боржника виконати негайно
постанову суду від 25.05.2011 року.

Судом першої інстанції також було
встановлено, що на виконання постанови
від 25.05.2011 року УПФ України в м. Біла
Церква направило повідомлення
Відповідачу, в якому зазначено, що
виконавчий лист прийнятий до негайного
виконання та згідно розпорядження №
189167 проведено нарахування додаткової
пенсії та надбавок ОСОБА_2

На підставі цього повідомлення та
копії розпорядження № 189167 головним
державним виконавцем міського відділу
ДВС Білоцерківського МУЮ 16.08.2011 року
було винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження відповідно до
п. 8 ч. 1 ст.49 Закону України «Про
виконавче провадження».

Враховуючи встановлені вище обставини,
виходячи з системного аналізу приписів
ст. ст. 17, 11, 30, 49, 75, 89 Закону України «Про
виконавче провадження», суд першої
інстанції дійшов висновку про
неправомірність прийнятої
Відповідачем постанови про закінчення
виконавчого провадження, оскільки УПФ
України в м. Білій Церкві не подано
доказів фактичного виконання
постанови від 25.05.2011 року у повному
обсязі, а тому у державного виконавця
були відсутні правові підстави для
закінчення виконавчого провадження
згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження».

З таким висновком суду першої
інстанції не можна не погодитися з
огляду на наступне.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон)
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

Як вбачається зі змісту розпорядження
№ 189167 Боржником відповідно до
постанови від 25.05.2011 року здійснено
перерахунок належних до виплати
Позивачу сум, однак не подано
документів, якими підтверджується
фактична виплата нарахованих сум
ОСОБА_2

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що рішення суду від
25.05.2011 року не було фактично виконано
Боржником у повному обсязі, а тому
підстави для закінчення виконавчого
провадження відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49
Закону відсутні.

Крім того, положеннями ст. 75 Закону
закріплено, що після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Закону, у разі
якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Отже, державний виконавець повинен був
не пізніше наступного робочого дня
після відкриття виконавчого
провадження перевірити виконання
рішення за виконавчим листом, а у разі
встановлення ним того, що без участі
боржника виконати рішення неможливо,
повинен був вчинити дії, передбачені п.
3 ст. 75 Закону.

Як вірно зазначено судом першої
інстанції, у матеріалах справи
відсутні докази, якими підтверджується
факт виконання державним виконавцем
обов'язків, передбачених приписами ст.
75 Закону, а тому колегія суддів
погоджується з висновком суду про те,
що виконавцем не було здійснено всіх
можливих дій, спрямованих на виконання
рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області про неправомірність
прийняття Відповідачем постанови про
закінчення виконавчого провадження на
підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні
решти позовних вимог, суд обґрунтовано
виходив з того, що за своєю правовою
природою повноваження Відповідача
щодо здійснення виконавчого
провадження є виключною компетенцією
уповноваженого органу, втручатися в
яку суд не вправі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції - залишити без
задоволення.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 квітня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається у порядку та
строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.