Справа № 2а-6027/09/1770
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-6027/09/1770

25 лютого 2014 року 12год. 15хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Дудар О.М., за участю
секретаря судового засідання Сисун
Н.В., сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: не прибула,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання
протиправним та скасування
податкового
повідомлення-рішення,ВСТАНОВИВ :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- ФОП ОСОБА_1) звернулася до суду з
позовом до Сарненської міжрайонної
державної податкової інспекції
Рівненської області (далі - Сарненська
МДПІ) про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 20.02.2009
№/0 про визначення податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 7347,00грн. (4898,00грн. - за
основним платежем, 2449,00грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями)).

У зв'язку з реорганізацією податкового
органу під час розгляду справи судом
було допущено заміну відповідача,
Сарненська МДПІ, його правонаступником
- Сарненською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оспорюване податкове
повідомлення-рішення прийняте з
порушенням вимог чинного податкового
законодавства, а висновки податкового
органу, викладені в акті перевірки, не
ґрунтуються на достовірних,
об'єктивних і належним чином
встановлених та відображених у акті
даних. Зокрема, підставою для
збільшення позивачу податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість стали висновки відповідача
про нікчемність (безтоварність)
правочинів ФОП ОСОБА_1 з Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Центуріон-Захід" (далі - ТОВ
"Центуріон-Захід"), та відповідно
відсутність права позивача формувати
валові витрати та податковий кредит за
наслідками вказаних господарських
операцій в результаті прийняття
Рівненським міським судом Рівненської
області у справі №2-9474/08 рішення від
06.11.2008 про визнання недійсними
установчих документів ТОВ
"Центуріон-Захід" з моменту реєстрації.
Проте, господарські операції ФОП
ОСОБА_1 з ТОВ "Центуріон-Захід" не
суперечать актам цивільного
законодавства, мали реальний товарний
характер та здійснені в межах
господарської діяльності позивача.
Рішення суду про визнання недійсними
установчих документів та порушення
кримінальної справи за фактом
фіктивного підприємництва ТОВ
"Центуріон-Захід" не може бути
підставою для висновку щодо заниження
ФОП ОСОБА_1 чистого оподатковуваного
доходу, оскільки позивач не могла
передбачити, що у майбутньому
установчі документи такого товариства
будуть визнані недійсними судом.

У судове засідання позивач не прибула,
у поданій суду заяві просила
розглянути справу за її відсутності.

Відповідачем позов не визнано з
підстав, викладених у письмових
запереченнях, згідно з якими
оспорюване податкове
повідомлення-рішення є правомірним.
Зокрема, позивачем до складу валових
витрат та податкового кредиту
віднесено суми за господарськими
операціями з ТОВ "Центуріон-Захід", які
мають ознаки нікчемності, оскільки
рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 06.11.2008 у справі
№2-9474/08 установчі документи даного
товариства визнані недійсними з
моменту реєстрації. Крім того,
постановою заступника прокурора
м.Рівне порушено кримінальну справу за
фактом фіктивного підприємства ТОВ
"Центуріон-Захід", за ознаками злочину
передбаченого ч.1 ст.205 КК України. Так,
директором товариства
фінансово-господарська діяльність не
здійснювалася, жодні документи (у тому
числі й податкові накладні) не
підписувалися. Дані обставини
встановлені постановою Рівненського
окружного адміністративного суду від
11.11.2009 у справі №2а-5117/09/1770. Відтак,
підстави для скасування податкового
повідомлення-рішення відсутні.

У судове засідання відповідач не
прибув, у поданій суду заяві просив
розглянути справу за відсутності
представника.

Судом не визнавалася обов'язковою
участь сторін у судовому засіданні. За
таких обставин суд вважає за можливе
вирішити спір без участі сторін на
підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч.6 ст.12 КАС
України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не забезпечується.

Повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити з
огляду на наступне.

Судом встановлено, що Сарненською МДПІ
у період з 30.01.2009 по 11.02.2009, на підставі
направлення від 29.01.2009 №66, головним
державним податковим
ревізором-інспектором І рангу відділу
податкового контролю управління
оподаткування фізичних осіб
Сарненської МДПІ Поліщуком А.В., на
підставі ч.1 ст.11-1 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні"
від 04.02.1990 №509-ХІІ проведено планову
документальну виїзну перевірку з
питань дотримання вимог податкового та
валютного законодавства ФОП ОСОБА_1 у
період з 01.10.2005 по 30.09.2008, за наслідками
якої складено акт від 16.02.2009 №29/17/НОМЕР_1
(а.а.с.68-73).

Згідно з висновками вказаного акта
перевірки податковим органом
встановлено наступні порушення:

1. пп.7.4.5 п7.4 ст.7, п.9.8 ст.9 Закону України
"Про податок на додану вартість" від
03.04.1997 №168/97-ВР (далі - Закон №168/97-ВР) -
занижено суму ПДВ на 4898,00грн., у тому
числі: у червні 2008 року - на 3958,00грн., у
липні 2008 року - на 940,00грн.;

2. ст.13 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про прибутковий податок з
громадян" від 26.12.1992 №13-92, п.13 Інструкції
"Про оподаткування доходів фізичних
осіб від заняття підприємницькою
діяльністю", затвердженої наказом
Головної Державної податкової
інспекції від 21.04.1993 №12, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 09.06.1993
за №64, - занижено чистий оподаткований
дохід за: ІІкв. 2008 року - на 19792,00грн.,
ІІІкв. 2008 року - на 4700,00грн.

На підставі акта перевірки від 16.02.2009
№29/17/238720378 Сарненською МДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення від
20.02.2009 №/0 про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 7347,00грн. (4898,00грн.
- за основним платежем, 2449,00грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 зареєстрована як фізична
особа-підприємець Сарненською
районною державною адміністрацією
Рівненської області 07.03.2003 (а.с.9),
перебуває на обліку в органах
державної податкової служби.

У перевіреному періоді ФОП ОСОБА_1 було
віднесено до податкового кредиту
податок на додану вартість в сумі
4898,00грн. на підставі виписаних ТОВ
"Центуріон-Захід" податкових накладних
від 02.06.2008 №02/06-08 на суму 23750,00грн. (у т.ч.
ПДВ 3958,33грн.) та від 21.07.2008 №22-07/1 на суму
5640,00грн. (у т.ч. ПДВ 940,00грн.) за
операціями з поставки щебеню.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 06.11.2008 у справі
№2-9474/08 статут ТОВ "Центуріон-Захід"
визнано недійсним з моменту реєстрації
- 16.03.2007, скасовано держану реєстрацію
ТОВ "Центуріон-Захід" з моменту
реєстрації -16.03.2007, та скасовано
свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість з моменту
реєстрації - 28.03.2007 (а.с.74).

Крім того, 11.10.2013 Рівненським міським
судом винесено вирок у кримінальній
справі №1715/3124/12, яким встановлено, що
діяльність ТОВ "Центуріон-Захід" була
фіктивного характеру. В результаті
задекларованих господарських операцій
у суді не було встановлено наявність
розумних економічних або інших причин
(ділової мети) виробничої або
господарської діяльності. Встановлено
також неможливість реального
виконання зобов'язань з урахуванням
часу, значного обсягу робіт, що часто
виконувались одночасно протягом
одного календарного місяця, тобто
відсутність необхідних умов для
досягнення відповідних результатів
економічної діяльності в силу
відсутності найманих працівників,
основних засобів, складських приміщень
та транспортних засобів, що свідчить
про відсутність у вказаного суб'єкта
господарських можливостей на
виконання господарських зобов'язань.

З обумовленого вироку вбачається, що
засновник ТОВ «Центуріон Захід» ОСОБА_3
на прохання ОСОБА_4 зареєстрував ТОВ
«Центуріон Захід», статут товариства,
виготовив печатку товариства та
відкрив рахунки у банках, проте майно
до фонду товариства не вносив, печаткою
ніколи не користувався, після
реєстрації підприємства будь-яких
документів не підписував та мети
здійснення підприємницької діяльності
не мав. Члени організованої злочинної
групи здійснювали безпосереднє
складання бухгалтерських документів
щодо фіктивних господарських операцій,
проводили податковий облік ТОВ
"Центуріон-Захід".

Судом встановлено, що члени
організованої злочинної групи мали
розроблений план, переслідували
спільну злочинну мету щодо отримання
незаконних доходів на постійній основі
шляхом створення фіктивних
підприємств, з метою прикриття
незаконної діяльності по конвертації
безготівкових коштів у готівку та
мінімізації податкових зобов'язань для
різних суб'єктів підприємницької
діяльності.

Крім того, члени організованої
злочинної групи шляхом оформлення
безтоварних (фіктивних)
фінансово-господарських операцій про
ніби-то проведені господарські
операції з придбання (продажу)
товарно-матеріальних цінностей,
виконання робіт, надання послуг із
мінімізації податкових зобов'язань для
клієнтів «конвертаційного центру» -
суб'єктів господарювання, що давало
останнім підстави для формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість та валових витрат, і,
відповідно, мінімізації податкових
зобов'язань. (а.а.с.75-122).

Відповідно до ст.92 ЦК України, ст.ст.9, 11
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
від 16.07.1999 №996-XIV, Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства Фінансів України
від 24.05.1995 №88, первинні документи
можуть бути складені особою, яка
наділена цивільною правоздатністю та
обов'язками, в свою чергу юридична
особа набуває цивільних прав та бере на
себе цивільні обов'язки через свої
органи, що діють відповідно до
установчих документів та закону.

Відповідно до п.п.7.2.4. п.7.2, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7
Закону №168/97-ВР право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
порядку, передбаченому статтею 9 цього
Закону. Не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Із зазначеного вище вироку вбачається,
що всі операції із придбання та
реалізації товарів ТОВ «Центуріон
Захід» мали не реальний товарний
характер, товар не перевозився і не
зберігався, відсутній управлінський та
технічний персонал, ресурси, за
допомогою яких могли б виконуватися
операції з продажу - придбання ТМЦ,
послуг. Господарські операції та
товари, роботи, послуги ТОВ «Центуріон
Захід» фактично не виконувалися та не
постачалися, оскільки підприємство
фінансово-господарської діяльності не
здійснює.

Таким чином, операції позивача з ТОВ
«Центуріон Захід» мали фіктивний,
безтоварний характер.

Приймаючи надані сторонами
документальні докази, суд констатує, що
сама по собі наявність у позивача
первинних документів з оформлення
господарських операцій, не є
безумовною підставою для віднесення
зазначених у них сум до складу
податкового кредиту, оскільки для
надання первинним документам
юридичної сили і доказовості, вони
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства, та
підтверджувати фактичне здійснення
операцій.

Крім того, у провадженні Рівненського
окружного адміністративного суду
перебувала адміністративна справа
№2а-5117/09/1770 за позовом Сарненської МДПІ
до ФОП ОСОБА_1, ТОВ "Центуріон-Захід" про
визнання недійсними господарських
зобов'язань та стягнення коштів в дохід
держави. Постановою суду від 11.11.2009
позов задоволено частково: визнано
недійсними господарські зобов'язання,
що виникли між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ
"Центуріон-Захід", виконання яких
оформлено видатковими та податковими
накладними від 02.06.2008 №2/06-08 та від 21.07.2008
№22/07 на загальну суму 29390,00грн. (у т.ч.
ПДВ 4898,33грн.); застосовано передбачені
ч.1 ст.208 Господарського кодексу України
наслідки визнання господарських
зобов'язань недійсними, а саме:
стягнуто в дохід держави з ФОП ОСОБА_1
належні з неї ТОВ "Центуріон-Захід"
кошти в сумі 25640,00грн.; стягнуто з ТОВ
"Центуріон-Захід" в дохід держави кошти,
отримані від ФОП ОСОБА_1 в сумі 3750,00грн.;
в іншій частині позовних вимог
відмовлено (а.а.с.43-45).

На вищевказану постанову суду ФОП
ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03.12.2013
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 11.11.2009
залишено без змін (а.а.с.46-51).

Відтак, в силу вимог ст.254 КАС України
рішення суду у адміністративній справі
№2а-5117/09/1770 набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.72, ч.2 ст.255 КАС
України, обставини, які були
встановлені постановою, що набрала
законної сили, в одній
адміністративній справі не можуть
оспорюватися в іншій судовій справі за
участю тих самих сторін.

Отже, недійсність господарських
зобов'язань, що виникли між ФОП ОСОБА_1
та ТОВ "Центуріон-Захід", виконання яких
оформлено видатковими та податковими
накладними від 02.06.2008 №2/06-08 та від 21.07.2008
№22/07 на загальну суму 29390,00грн. (у т.ч.
ПДВ 4898,33грн.) встановлена
адміністративним судом.

Враховуючи викладене, суд вважає
правомірним виключення податковим
органом зі складу податкового кредиту
позивача сум податку на додану
вартість, сплачених за обумовленими
господарськими операціями ТОВ
«Центуріон Захід», оскільки факт
реальності таких операцій не
підтверджений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем надано достатні
аргументи та докази, які свідчать про
те, що оспорюване податкове
повідомлення-рішення від 20.02.2009
№/0 прийняте в межах повноважень
податкового органу та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, обґрунтовано та правомірно. В
той же час, позивач не довела обставин в
обґрунтування своїх вимог, у зв'язку з
чим суд приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України
понесені позивачем судові витрати не
відшкодовуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Сарненської
міжрайонної державної податкової
інспекції про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 20.02.2009
№/0 відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дудар О.М.