Справа № 2а-6723/12/2670
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/24328/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Черпіцької Л.Т.

Чумаченко Т.А.

провівши письмовий розгляд справи за
позовом ТОВ "Байєр" до Київської
обласної митниці, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Київській області, за участю
прокуратури Київської області про
скасування рішення за касаційною
скаргою представника ТОВ "Байєр" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 31 серпня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 квітня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2012 року позивач звернувся в
суд із позовом до Київської обласної
митниці, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Київській області, за участю
прокуратури Київської області про
скасування карток відмови в митному
оформленні.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
31 серпня 2012 року відмовлено в
задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивач звернувся зі
скаргою до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 квітня 2013
року апеляційну скаргу позивача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, позивач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухваливши нову постанову, якою позов
задовольнити, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачем у
період з грудня 2011 року по лютий 2012 року
була імпортована в Україну продукція
із засобів захисту рослин за
договорами із Вауег СгорSсіеnсе АG
Німеччина («Вауег СS АG»).

Також, судом встановлено, що ТОВ
«Байєр» продає імпортовану продукцію
та інші засоби захисту рослин на
території України оптовими партіями
великим сільськогосподарським
підприємствам та оптовим покупцям,
зокрема, ТОВ «Фірма «Габен», ЗАТ
«Компанія «Райз». При цьому Позивач є
ексклюзивним дистриб'ютором компанії
Вауег АG в Україні, що підтверджується
Договором про Дистрибуцію, чинним з 1
січня 2010 року.

Окружним адміністративним судом м.
Києва було вірно встановлено, що
позивач та Вауег СS АG є пов'язаними
особами у розумінні положень ст.. 267
Митного кодексу України, оскільки
відповідно до п.п. 1.5 Статуту ТОВ
«Байєр» єдиним його учасником
(засновником) є Вауег СS АG.

Також, судом було встановлено, що під
час здійснення митного оформлення
імпортованого товару позивачем було
застосовано перший метод визначення
митної вартості.

Однак, при перевірці задекларованої
ТОВ «Байєр» митної вартості
імпортованого товару Митниця дійшла до
висновку, що остання не відповідає
вимогам ст.. 266 МК України, тому прийняла
рішення про визначення митної вартості
імпортованого Позивачем товару, а
імпортований ТОВ «Байєр» товар був
випущений у вільний обіг під
гарантійні зобов'язання.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, відповідач визначив митну
вартість товару за другим та шостим
методами визначення митної вартості
товарів.

За другим методом митний орган прийняв
рішення про визначення митної вартості
товарів у зв'язку з наявною у митному
органі інформацією щодо цін на
ідентичні товари, а за шостим методом
визначення митної вартості товарів
відповідач прийняв рішення
125000019/2011/510819/1 від 08.12.2011 року у зв'язку з
відсутньою інформацією стосовно
складових компонентів для визначення
митної вартості на основі віднімання
вартості та відсутня інформація для
визначення митної вартості товарів на
основі додавання вартості, яка
надається виробником товарів, які
оцінюються, або від його імені.

Відповідно до ст.. 259 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є їх ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, обчислена відповідно до
положень цього Кодексу.

Приписи ст.. 260 Митного кодексу України
визначають, що митна вартість товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до положень цього Кодексу.

Порядок визначення митної вартості
товарів поширюється на товари, які
переміщуються через митний кордон
України.

Для цілей визначення митної вартості
використовується інформація,
підготовлена у спосіб, сумісний з
принципами бухгалтерського обліку,
прийнятими у відповідній країні і
доцільними для певного методу
визначення митної вартості.

Методи визначення митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, та умови їх
застосування встановлюються цим
Кодексом.

Ухвалюючи рішення, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про недоведеність позивачем
обґрунтованості визначення митної
вартості товарів за першим методом, а
також про правомірність позиції
митного органу щодо застосування
другого та шостого методів визначення
митної вартості товару.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 222, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу представника ТОВ
"Байєр" залишити без задоволення,
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 31 серпня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 квітня 2013
року у справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді