Справа № 827/1874/13-а
Суддя: Кукта Максим Валерійович
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 827/1874/13-а

18.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кукти М.В.,

суддів Єланської О.Е. ,

Кучерука О.В.

секретар судового засідання
Єрохіна Д.Д.

за участю сторін:

представник позивача, Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Взуттяторг"- Антонов Олексій
Владиславович, довіреність № б/н від
18.02.14

представник позивача, Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Взуттяторг"- директор Лаане Людмила
Дмитрівна, паспорт серія АР 021478,
виданий Ленінським РВ ГУ МВС України в
місті Севастополі, від 16.01.97,

представник відповідача, Фонду
комунального майна Севастопольської
міської Ради- Тельнова Катерина
Павлівна, довіреність № б/н від 08.01.14

представник відповідача,
Севастопольської міської Ради- не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином та
своєчасно, про причину неявки суд не
повідомив,

третя особа, - ОСОБА_6 - не з'явився, про
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та
своєчасно, про причину неявки суд не
повідомив,

розглянувши апеляційну скаргу
Севастопольської міської Ради на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Севастополь (суддя Куімов
М.В. ) від 30.10.13 по справі № 827/1874/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Взуттяторг" (вул. В.
Морська, 27,Севастополь,99011)

до Севастопольської міської Ради (вул.
Леніна, 3,Севастополь,99011)

Фонду комунального майна
Севастопольської міської Ради
(вул.Луначарського,5,м.Севастополь,99011)

третя особа: ОСОБА_6 (АДРЕСА_1)

про визнання бездіяльності
протиправною, визнання протиправними
та скасування рішення і дій, а також
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя від 30.10.2013 позовні вимоги
задоволені частково.

Рішення, оформлене протоколом
засідання конкурсної комісії з оренди
комунального майна за №9(6)-12 від 08.11.2012
(п.2.8) щодо відмови Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Взуттяторг» в продовжені договору
оренди на нежитлове приміщення по
вул. В. Морська, 27, - визнано
протиправним та скасовано.

Дії Фонду комунального майна
Севастопольської міської ради щодо
відмови в продовженні з Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Взуттяторг» договору №336-06 оренди
нерухомого майна - в житловому будинку
літ. «А» вбудовані приміщення з ІІ-1 по
ІІ-13 загальною площею 232,4 кв. м. з двома
ганками за адресою: м. Севастополь,
вул. Велика Морська, 27, укладеного 03.08.2010
між Територіальною громадою міста
Севастополя в особі Севастопольської
міської ради та Закритим акціонерним
товариство «Взуттяторг», - визнано
протиправними.

Зобов'язано Фонд комунального
майна Севастопольської міської ради
внести зміни до договору оренди
№336-06 оренди нерухомого майна - в
житловому будинку літ. «А» вбудовані
приміщення з ІІ-1 по ІІ-13 загальною
площею 232,4 кв.м. з двома ганками за
адресою: м. Севастополь, вул. Велика
Морська, 27, укладеного 03.08.2010 між
Територіальною громадою міста
Севастополя в особі Севастопольської
міської ради та Закритим акціонерним
товариство «Взуттяторг», щодо
продовження строку його дії до 24.10.2017.

Стягнуто з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Взуттяторг» сплачене державне мито в
сумі 137 гривень 64 копійок.

У задоволені решти позовних вимог -
відмовлено.

Не погодившись з зазначеною постановою
суду, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя від 30.10.2013.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Представники позивача у судовому
засіданні 18.02.2014 з апеляційною скаргою
не погодилися, просили постанову суду
першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача у
судовому засіданні підтримав
апеляційну скаргу з підстав,
викладених у ній.

Представник відповідача та третя
особа у судове засідання не з'явилися,
про день, час і місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Згідно ч.4 статті 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

На підставі та за правилами статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України, розглянувши справу, судова
колегія встановила наступне.

З матеріалів справи встановлено, що
ТОВ «Взуттяторг» є правонаступником
Державного комунального підприємства
«Об'єднана дирекція №3», Орендного
підприємства «Контракт» та Закритого
акціонерного товариства «Взуттяторг».

13.05.1994, між Фондом комунального майна
міста Севастополя та ОП «Контракт»,
було укладено договір оренди № 561
нежилого приміщення, розташованого за
адресою: м. Севастополь, вул. В. Морська,
27, загальною площею 277,35 кв. м. (т. 1, а.с.
93-94).

04.06.1996, між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по м.
Севастополю (Продавець) та ОП
«Контракт», правонаступником якого є
ТОВ «Взуттяторг» (Покупець), укладено
договір № 217/40к купівлі-продажу
державного майна (т. 1, а.с. 97-101).

Відповідно до пункту 1.1 цього договору,
продавець передав у власність покупця
державне майно цілісного майнового
комплексу орендного підприємства
«Контракт». Приміщення магазину,
розташоване за адресою: м. Севастополь,
вул. В. Морська, 27, до складу майна, яке
підлягає продажу не увійшло, у зв'язку з
тим, що на момент укладення договору
купівлі-продажу існували законодавчі
обмеження щодо його приватизації.

25.11.1996, між РВ Фонду державного майна
України по м. Севастополю та ОП
«Контракт», було укладено договір №
20/40к купівлі-продажу патенту на право
оренди вбудованого нежилого
приміщення загальною площею 334,1 кв. м.,
за адресою: м. Севастополь, вул. В.
Морська, 27 (т. 1, а.с. 108-110).

24.04.1997, між ЗАТ «Взуттяторг» та
Управлінням з питань майна комунальної
власності Севастопольської міської
державної адміністрації,
правонаступником якого, відповідно до
рішення Севастопольської міської ради
№4657 від 31.01.2006, є Фонд комунального
майна Севастопольської міської ради,
(орендодавець), був укладений договір №
2143 оренди нерухомого майна за адресою:
м.Севастополь, вул. В. Морська, 27,
загальною площею 334,1 кв. м. (т. 1, а.с. 112-113).

06.02.2001, між ЗАТ «Взуттяторг» та
Управлінням з питань майна комунальної
власності СМДА (правонаступником
якого, відповідно до рішення
Севастопольської міської ради № 4657 від
31.01.2006, є Фонд комунального майна
Севастопольської міської ради), був
укладений договір № 93-01 оренди
нерухомого майна за адресою: м.
Севастополь, вул. В.Морська, 27,
загальною площею 332,9 кв. м..

26.12.2005 ЗАТ «Взуттяторг» звернулось до
Фонду комунального майна СМР із заявою
про включення вбудованого нежилого
приміщення, розташованого по вул.
В.Морська, 27 в м. Севастополі до
переліку об'єктів, що підлягають
приватизації шляхом викупу (т. 1, а.с. 115).

Листом Фонду комунального майна СМР
вих.№1399 від 29.12.2005 позивач був
повідомлений про те, що його заява буде
розглянута Севастопольською міською
радою після зняття обмежень, які діють
у зв'язку з прийняттям Закону України
"Про тимчасову заборону приватизації
пам'ятників культурної спадщини" (т. 1,
а.с. 116).

03.08.2010, між територіальною громадою м.
Севастополя, в особі Севастопольської
міської ради (від імені якої діє Фонд
комунального майна СМР) та ЗАТ
«Взуттяторг», було укладено договір
оренди нерухомого майна № 366-06 (т. 1, а.с.
117-118).

Відповідно до пункту 1.1 цього договору,
орендодавець передає, а орендар
приймає в оренду нерухоме майно - в
житловому будинку літ. «А» вбудовані
приміщення з ІІ-1 по ІІ-13 загальною
площею 232 кв.м. з двома ганками, що
розташовані за адресою: м.Севастополь,
вул. В.Морська, будинок 27 та знаходяться
на балансі КП «РЕП №17». Згідно пункту 7.1
вказаного договору, останній укладено
строком до 24.10.2012.

04.09.2012 позивач звернувся до Фонду
комунального майна СМР з пропозицією
продовжити строк дії договору оренди
на 5 років (т. 1, а.с. 128).

Листом №01-15/4175 від 06.11.2012 Фонд
комунального майна СМР повідомив
позивача про те, що 24.10.2012 договір
оренди №336-06 від 03.08.2010 припинив свою
дію у зв'язку із закінченням строку на
який він був укладений. Фондом
комунального майна СМР було також
запропоновано позивачу передати
орендоване майно у встановлений
договором оренди строк (т. 1, а.с. 129).

Листом №01-15/4347 від 15.11.2012 Фонд
комунального майна СМР повідомив
позивача про те, що його звернення про
продовження строку дії договору оренди
було розглянуто на засіданні
конкурсної комісії по оренді
комунального майна (протокол № 9(6)-12)
від 08.11.2012, якою було прийнято рішення
про відмову ТОВ «Взуттяторг» в
продовженні договору оренди на
нежитлове приміщення по вул. В. Морська,
27. Одночасно, вказаною комісією було
прийнято рішення звільнити та
здійснити повернення вказаного об'єкту
комунальної власності за актом
прийому-передачі (т. 1, а.с. 130).

Також встановлено, що 12.09.2012
Севастопольською міською радою було
прийняте рішення № 3677 про внесення
змін до рішення Севастопольської
міської ради № 1464 від 13.02.2007, зокрема: у
новій редакції викладено додатки №1 та
№2, а саме Порядок проведення конкурсу
по визначенню орендаря комунального
майна й Положення про порядок
передання в оренду майна, яке є
власністю територіальної громади м.
Севастополя (т. 1, а.с. 15).

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 18.12.2012 у справі № 2а-2395/12/2770 за
адміністративним позовом ТОВ «Магус
ЛТД» до Фонду комунального майна СМР та
Севастопольської міської ради, визнані
незаконними п.п.11, 16, 17 Порядку
проведення конкурсу з визначення
орендатора комунального майна, що є
додатком №2 до рішення
Севастопольської міської ради №3677
від 12.09.2012 «Про внесення змін в
нормативні акти Севастопольської
міської ради в сфері орендних
відносин» (т. 1, а.с. 23-39).

Відповідно до п. 11 Порядку проведення
конкурсу по визначенню орендаря
комунального майна, колишній (діючий)
орендар об'єкта комунальної власності,
на оренду якого проводиться конкурс, і
який має намір в подальшому орендувати
такий об'єкт, приймає обов'язкову
участь в конкурсі, надавши в Фонд
комунального майна відповідну заяву і
пакет документів згідно даного Порядку
(т. 1, а.с. 26).

Згідно з положеннями п.16 вказаного
Порядку, у випадку, якщо проводиться
конкурс на право оренди вільного
об'єкта комунальної власності або якщо
колишній орендар вказаного об'єкта не
має переважного права на укладення
договору оренди у відповідності з ч.3
ст.17 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»,
переможцем може бути визнаний учасник
конкурсу, який запропонував найбільший
розмір орендної плати в місяць, при
дотриманні інших умов конкурсу (т. 1, а.с.
28).

Пункт 17 даного Положення передбачає, що
реалізація переважного права минулого
орендаря на укладення договору оренди
на новий строк, у відповідності з
частиною 3 статті 17 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», здійснюється шляхом його згоди
в момент проведення конкурсу на
укладення договору оренди з
максимально запропонованим розміром
орендної плати та іншими затвердженими
умовами конкурсу виключно у випадку,
якщо минулий орендатор належним чином
виконував свої обов'язки за договором,
провів невід'ємні покращення об'єкту
оренди і не відмовився від орендованої
площі чи її частини на користь
суборендаторів. Минулий орендатор
письмово вказує своє рішення (згоду чи
відмову) в протоколі конкурсної
комісії, після чого комісія приймає
відповідне рішення про визначення
переможця конкурсу.

18.07.2013 ТОВ «Взуттяторг» звернулось до
суду першої інстанції з позовом до
Севастопольської міської ради та Фонду
комунального майна Севастопольської
міської ради, в якому просить (т. 1, а.с.
4-14):

- визнати протиправною бездіяльність
Севастопольської міської ради щодо
невжиття своїх контрольних функцій з
метою недопущення застосування Фондом
комунального майна Севастопольської
міської ради пунктів 11, 16, 17 Порядку
проведення конкурсу з визначення
орендатора комунального майна, що є
додатком №2 до рішення
Севастопольської міської ради №3677 від
12.09.2012 року «Про внесення змін в
нормативні акти Севастопольської
міської ради в сфері орендних
відносин», які визнані незаконними
постановою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 18.12.2012 у справі № 2а-2395/12/2770;

- визнати протиправним та скасувати
рішення, оформлене протоколом
засідання конкурсної комісії з оренди
комунального майна за № 9(6)-12 від 08.11.2012
про відмову ТОВ «Взуттяторг» в
продовженні договору оренди;

- визнати протиправними дії Фонду
комунального майна Севастопольської
міської ради щодо відмови в
продовженні з ТОВ «Взуттяторг» дії
договору оренди №336-06 нерухомого майна
- в житловому будинку літ. «А»
вбудовані приміщення з ІІ-1 по ІІ-13
загальною площею 232 кв. м. з двома
ганками, розташовані за адресою:
м.Севастополь, вул. В. Морська, будинок 27
та знаходяться на балансі КП СМР «РЕП №
17», укладеного 03.08.2010 між ЗАТ
«Взуттяторг» та Територіальною
громадою м. Севастополя в особі
Севастопольської міської ради, від
імені якої діє Фонд комунального майна
Севастопольської міської ради та
посвідчений Усенко Т.Т., приватним
нотаріусом Севастопольського міського
нотаріального округу за №1080.

- зобов'язати Фонд комунального майна
Севастопольської міської ради внести
зміни до договору оренди №336-06
нерухомого майна - в житловому будинку
літ. «А» вбудовані приміщення з ІІ-1 по
ІІ-13 загальною площею 232 кв. м. з двома
ганками, розташовані за адресою: м.
Севастополь, вул. В. Морська, будинок 27
та знаходяться на балансі КП СМР «РЕП
№17», укладеного 03.08.2010, між ЗАТ
«Взуттяторг» та Територіальною
громадою міста Севастополя, в особі
Севастопольської міської ради, від
імені якої діє Фонд комунального майна
Севастопольської міської ради та
посвідчений Усенко Т.Т., приватним
нотаріусом Севастопольського міського
нотаріального округу за № 1080 щодо
продовження його дії до 24.10.2017.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя від 30.10.2013 позовні вимоги
задоволені частково.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Севастопольська
міська Рада звернулося до суду з
апеляційною скаргою (т. 2, а.с. 2-12).

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши правову оцінку
обставин у справі та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Суд першої інстанції правильно
послався на рішення Окружний
адміністративний суд м. Севастополя
від 18.12.2012, яким визнано незаконними
пункти 11, 16, 17 Порядку проведення
конкурсу по визначенню орендаря
комунального майна.

Окружний адміністративний суд м.
Севастополя по справі № 2а-2395/12/2770
виходив з того, що вони встановлюють
нові приписи щодо реалізації
переважного права колишнього орендаря,
нові обов'язки цих осіб. У той час, коли
єдиною умовою реалізації такого права
є належне виконання обов'язків за
договором, а єдиною умовою для відмови
в продовженні договору оренди на новий
строк є необхідність використання
орендованого майна для потреб його
власника, при цьому обов'язковим є
письмове попередження про це орендаря
не пізніше ніж за три місяці до
закінчення терміну договору.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, з якими суд першої
інстанції пов'язує незаконність
пунктів 11, 16, 17 Порядку проведення
конкурсу по визначенню орендаря
комунального майна, встановлені щодо
Севастопольської міської ради, то
судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає, що вони не повинні доказуватися
при розгляді даної справи.

Що стосується інших позовних вимог, то
судова колегія зазначає наступне.

Пунктом 31 статті 26 цього Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
передбачено, що представницькі органи
місцевого самоврядування - сільські,
селищні, міські ради вправі приймати
рішення про передачу іншим органам
окремих повноважень щодо управління
майном, яке належить до комунальної
власності відповідної територіальної
громади, визначення меж цих
повноважень та умов їх здійснення.

Оскільки від імені і в інтересах
територіальних громад права суб'єкта
комунальної власності здійснюють
відповідні ради, учасниками
правовідносин оренди комунальної
власності можуть виступати ради, а
також уповноважені ними органи
(районні та обласні ради, виконавчі
комітети, управління, служби,
підприємства, та ін.), за умови, що даний
орган має статус юридичної особи і що
відповідні повноваження передбачені
нормативним актом, який регулює
діяльність цього органу (положенням
тощо).

Відповідно до п.12 Порядку проведення
конкурсу з визначення орендаря
комунального майна, комісія з оренди
комунального майна створюється та
формується Фондом комунального майна
СМР. Склад комісії, її голова та
секретар затверджується головою Фонду
за погодженням з Президією міської
ради.

Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна», після закінчення терміну
договору оренди орендар, який належним
чином виконував свої обов'язки за
договором, має переважне право, за
інших рівних умов, на укладення
договору оренди на новий термін, крім
випадків, якщо орендоване майно
необхідне для потреб його власника. У
разі, якщо власник має намір
використовувати зазначене майно для
власних потреб, він повинен письмово
попередити про це орендаря не пізніше
ніж за три місяці до закінчення терміну
договору.

Однак, Фонд комунального майна СМР не
направляв позивачу письмового
повідомлення про намір
використовувати майно для власних
потреб за три місяці до закінчення
терміну договорів оренди нежитлових
приміщень, як це передбачено ч. 3 ст. 17
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна».

З урахуванням вказаних обставин,
судова колегія вважає, що позивач має
право скористатись правом укладення
договору оренди на новий термін, з
урахуванням положень статті 17 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна», тобто на п'ять
років.

Згідно зі статтею 2 Закону України від
06.03.1992 № 2171-ХІІ «Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)» (в редакції, яка діяла на
момент приватизації) будівлі (споруди,
приміщення) приватизуються разом з
розташованими в них об'єктами
приватизації, крім випадків відмови
покупця від приватизації будівлі
(споруди, приміщення), в якій
розташований об'єкт, що приватизується
шляхом викупу, або якщо на це немає
прямої заборони відповідно Фонду
державного майна України, Верховної
Ради Автономної Республіки Крим чи
місцевої Ради відповідного рівня.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, з моменту укладення договору
№ 217/40 к купівлі-продажу цілісного
майнового комплексу, тобто з 04.06.1996 по
теперішній час, використовує об'єкт
оренди - нерухоме майно - в житловому
будинку літ. «А» вбудовані приміщення з
ІІ-1 по ІІ-13 загальною площею 232 кв.м. з
двома ґанками, що розташовані за
адресою: м. Севастополь, вул. В. Морська,
будинок 27, як і майно, що входить до
цілісного майнового комплексу, та яке є
його невід'ємною частиною.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", яка є спеціальною нормою щодо
оренди державного і комунального
майна, встановлено, що у разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору він
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Виходячи зі змісту зазначених правових
норм, колегія суддів зазначає, що після
закінчення строку договору оренди, він
може бути продовжений на той самий
строк, за умови, якщо проти цього не
заперечує орендодавець. При цьому такі
заперечення мають бути висловлені ним
протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору.

Отже, якщо на дату закінчення строку
договору оренди і протягом місяця
після закінчення цього строку мали
місце заперечення орендодавця щодо
поновлення договору на новий строк, то
такий договір припиняється.

З матеріалів справи встановлено, що
договір оренди №336-06 від 03.08.2010 був
укладений на строк до 24.10.2012.

Листом № 01-15/4175 від 06.11.2012 Фонд
комунального майна СМР повідомив
позивача про те, що 24.10.2012 договір
оренди № 336-06 від 03.08.2010 припинив свою
дію у зв'язку із закінченням строку на
який він був укладений та запропонував
передати орендоване майно у
встановлений договором оренди строк.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
даний лист за своїм змістом, носить
лише інформаційний характер та не
містить заперечень орендодавця щодо
поновлення договору на новий строк.

Отже, лист Фонду комунального майна СМР
від 06.11.2012 (вих. № 01-15/4175), не створює
правових наслідків ані для
орендодавця, ані для ТОВ «Взуттяторг».

З матеріалів справи вбачається, що у
виконання вимог чинного законодавства
України (на момент виникнення
правовідносин між сторонами), між
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України в м.
Севастополі та позивачем, було
укладено договір № 214/40к
купівлі-продажу цілісного майнового
комплексу - ОП «Контракт», після чого, в
зв'язку із прямою забороною для
приватизації (викупу) нежитлового
приміщення, площею 232,40 кв. м., яке
входить до складу цілісного майнового
комплексу ОП «Контракт», між
відповідачем і позивачем, було
укладено договір оренди даного
нежитлового приміщення.

Відповідно до пункту 7 статті 5 Закону
України «Про приватизацію державного
майна», будівлі (споруди, приміщення),
за бажанням покупця, приватизуються
разом з об'єктами приватизації, що в них
розташовані, якщо на це немає прямої
заборони відповідно Фонду державного
майна України, Верховної Ради
Автономної Республіки Крим. За
наявності такої заборони зазначені
будівлі (споруди, приміщення)
передаються власникам приватизованих
об'єктів за їх бажанням в оренду на
строк не менш як 10 років.

Абзацом 3 частини 3 статті 2 Закону
України «Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)» передбачено, що за
наявності заборони на приватизацію
будівлі (споруди, приміщення), в якій
розташований об'єкт приватизації, або у
разі відмови покупця від приватизації
будівлі (споруди, приміщення), в якій
розташований об'єкт, що приватизується
шляхом викупу, зазначені будівлі
(споруди, приміщення) передаються у
встановленому порядку власникам
приватизованих об'єктів в оренду на
строк не менш як десять років.

Колегією суддів встановлено, що
власником цілісного майнового
комплексу ОП «Контракт»,
приватизованого в 1996 році,
розташованого в нежитловому
приміщенні площею 232,40 кв. м.,
розташованого в м. Севастополі по вул.
В. Морська, 27 є ТОВ «Контракт», яке не
відмовлялося від приватизації даного
приміщення.

Стаття 53 Державної програми
приватизації на 2000-2002 роки передбачає
право органу приватизації
запропонувати об'єкт до продажу на
конкурентних засадах лише у разі
відмови орендаря (в даному випадку
покупця об'єкта приватизації групи А)
від приватизації шляхом викупу.

Отже, спірний об'єкт вже було
приватизовано ОП «Контракт»
(правонаступником якого є позивач)
шляхом викупу, у зв`язку з чим,
намагання Фонду комунального майна
СМР здати в оренду частину
приватизованого об'єкту, а саме
нежитлове приміщення площею 232,40 кв. м.
по вул. В. Морська, 32 в м. Севастополі,
яке входить до складу цілісного
майнового комплексу ОП «Контракт»,
шляхом проведення конкурсу є
порушенням прав ТОВ «Взуттяторг», як
власника приватизованого об'єкту.

Таким чином, нежитлове приміщення
площею 232,00 кв.м. по вул. В. Морська, 27 в м.
Севастополі, яке входить до складу
цілісного майнового комплексу ОП
«Контракт», передавалось в оренду, як
будівля, в якій розташований об'єкт
приватизації та на яку існує заборона
приватизації.

Оскільки ТОВ «Взуттяторг» є єдиним
власником приватизованого об'єкту, до
складу якого входить спірне нежитлове
приміщення то судова колегія вважає,
що на спірне приміщення
розповсюджуються вимоги пункту 7
статті 5 Закону України «Про
приватизацію державного майна» та
абзацу 3 частини 3 статті 2 Закону
України «Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)».

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
згідно ст.86 цього Кодексу, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Доводи апеляційної скарги
зазначених висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що судом першої інстанції при
розгляді справи порушено норми чинного
законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу
Севастопольської міської Ради на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Севастополь від 30.10.13 по
справі № 827/1874/13-а - залишити без
задоволення.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 30.10.13 по справі №
827/1874/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 24 лютого 2014 р.

Головуючий суддя підпис
М.В. Кукта

Судді підпис
О.Е.Єланська

підпис О.В.Кучерук

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.В. Кукта