Справа № К/9991/35887/11-С
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/35887/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Черпіцької Л.Т.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Приватного підприємства
"Кельменці" до Чернівецької обласної
митниці про визнання нечинною довідки
за касаційною скаргою Чернівецької
обласної митниці на постанову
Господарського суду Чернiвецької
областi від 14 вересня 2010 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 травня 2011
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2008 року позивач звернувся в
суд із позовом до Чернівецької
обласної митниці про визнання нечинною
довідки № 008 від 16.07.2008 р. про визначення
митної вартості товарів (здійснення
митної оцінки).

Постановою Господарського суду
Чернiвецької областi від 14 вересня 2010
року позов задоволено частково.
Визнано нечинною Довідку
Кельменецької митниці № 008 від 16.07.2008
року про визначення митної вартості
товарів (здійснення митної оцінки). В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивач та
відповідач звернулися зі скаргами до
суду апеляційної інстанції щодо
скасування зазначеного вище рішення.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 травня 2011
року апеляційні скарги позивача та
відповідача залишено без задоволення,
постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що Кельменецькою
митницею 25.07.2008 р. було проведено
позапланову виїзну перевірку ПП
«Кельменці», за результатами якої
складено акт від 25.07.2008 р.

Під час здійснення перевірки було
встановлено і зазначено в акті від
25.07.2008 р., що в режимі імпорту протягом 5
місяців 2008 року підприємством
здійснювалось ввезення килимів та
килимових доріжок, продукції з
деревини, полотен трикотажних з
бавовни, одягу трикотажного з
синтетичних волокон, одягу
трикотажного з бавовни, тюлі
синтетичної, мережив синтетичних,
комплектів на м'які меблі, взуття на
підошві з гуми, бетономішалок
будівельних, білизни для столових,
наволочок для декоративних подушок,
чохлів трикотажних автомобільних,
тасьми та бахроми із синтетичних
волокон, чотирьохколісних
міні-тракторів, білизни постільної,
профілю пластикового, рукавиць
трикотажних, вишивки на тканині,
виробів для оздоблювання інтер'єру,
вибивних тканин полотняного
переплетення. Товари оприбутковані за
вартістю, яка відповідає фактурній
вартості, що декларувалася при поданні
ВМД згідно інвойсів.

Відповідно до абзацу 23 ст. 1 Митного
кодексу України переміщення товарів
через митний кордон України у
вантажних відправленнях - це
переміщення товарів через митний
кордон України при здійсненні
експортно-імпортних операцій, а також
інших операцій, пов'язаних із ввезенням
товарів на митну територію України,
вивезенням товарів за межі митної
території України або переміщенням їх
митною територією України транзитом.
При переміщенні товарів через митний
кордон України у вантажних
відправленнях оформляється вантажна
митна декларація. Митним кодексом
України передбачено, що переміщення
через митний кордон України товарів та
інших предметів підлягає митному
оформленню, яке відповідно до ч. 2 ст.27
цього Кодексу завершується тільки
після здійснення встановлених
законодавством України необхідних для
цього товару видів контролю.

Згідно ст.. 88 Митного кодексу України,
декларант виконує всі обов'язки і несе
у повному обсязі відповідальність,
передбачену цим Кодексом, незалежно
від того, чи він є власником товарів і
транспортних засобів, які
переміщуються через митний кордон
України, митним брокером чи іншою
уповноваженою особою. Декларант
зобов'язаний: здійснити декларування
товарів і транспортних засобів
відповідно до порядку, встановленого
цим Кодексом; на вимогу митного органу
пред»явити товари і транспортні засоби
для митного контролю і митного
оформлення; надати митному органу
передбачені законодавством документи
та відомості, необхідні для виконання
митних процедур; сплатити податки і
збори.

Статтею 259 Митного кодексу України
встановлено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є їх ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, обчислена
відповідно до положень цього Кодексу.

Частиною 1 статті 261 Митного кодексу
України також встановлено, що
відомості про митну вартість товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, використовуються для
нарахування податків і зборів
(обов'язкових платежів), ведення митної
статистики, а також у відповідних
випадках для розрахунків у разі
застосування штрафів, інших санкцій та
стягнень, встановлених законами
України.

Статтею 262 Митного кодексу України
передбачено, що митна вартість товарів
і метод її визначення заявляються
(декларуються) митному органу
декларантом під час І переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості. Порядок та умови
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, встановлюються Кабінетом
Міністрів України, а порядок
заповнення декларацій митної вартості
- спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Відповідно до ст.. 266 Митного кодексу
України, визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України, здійснюється шляхом
застосування таких методів: за ціною
угоди щодо товарів, які імпортуються
(метод 1); за ціною угоди щодо ідентичних
товарів (метод 2); за ціною угоди щодо
подібних (аналогічних) товарів (метод 3);
на основі віднімання вартості (метод 4);
на основі додавання вартості (метод 5);
резервного (метод 6).

Судом встановлено, що позивач всупереч
вимогам ст.. 264 Митного кодексу позивач
не надав митниці документально
підтверджених даних, які необхідні для
визначення митної вартості, зокрема,
товари, зазначені в Довідці № 008 від
16.07.2008 р. про визначення митної вартості
за кодами УКТЗЕД , , ,
та при ввезені
задекларовані позивачем у тимчасових
вантажних митних деклараціях за
неправильними кодами УКТЗЕД, що
об'єктивно свідчить про неправильну
митну вартість товару, визначену
позивачем (декларантом) у цих ВМД.

Ухвалюючи рішення, суд дійшов висновку
про те, що відповідач застосовуючи
резервний метод визначення митної
вартості діяв у межах наданих законом
повноважень, оскільки відповідно до
ст.. 273 МК України у разі якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 267 - 272 цього Кодексу, митна
вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі. Відтак, оскільки
митна вартість не могла бути визначена
згідно з положеннями ст..ст. 267-272 МК
України, тому відповідач правомірно
застосував резервний метод визначення
митної вартості для товарів за кодами
УКТЗЕД , , та .

Також, суд, у своєму рішенні, дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
відповідачем неправомірно визначено
код товару «тюль синтетична машинного
в'язання» за кодом УКТЗЕД як
товару «машинна вишивка на тканині» за
кодом УКТЗЕД , то й митну вартість
цього товару по ціні 4,90 доларів США/кг
кодом при складанні Довідки № 008 від
16.07.2008 р. про визначення митної вартості
відповідачем визначено неправильно,
оскільки для цього використано
інформацію про митну вартість щодо
іншого (не подібного) товару.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Чернівецької
обласної митниці залишити без
задоволення, постанову Господарського
суду Чернiвецької областi від 14 вересня
2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді