Справа № 2а-8666/10/1270
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 лютого 2014 року м. Київ
В/800/643/14

Вищий адміністративний суду України в
складі колегії суддів:

Борисенко І.В.

Вербицької О.В.

Кошіля В.В.

Моторного О.А.

Муравйова О.В.,

розглянувши заяву Ленінської
об'єднаної державної податкової
інспекції у м. Луганську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
14.01.2014

у справі № 2а-8666/10/1270 (№ К/9991/16661/11)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автодон»

до Ленінської міжрайонної
державної податкової інспекції у м.
Луганську

Головного управління
Державного казначейства України в
Луганській області

про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення,

стягнення бюджетної
заборгованості з податку на додану
вартість, -

ВСТАНОВИВ:

Ленінська об'єднана державна податкова
інспекція у м. Луганську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області подала заяву про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
14.01.2014, посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних судових
рішень у подібних правовідносинах.

Згідно ст. 237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути подана виключно з
мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
14.01.2014 року заявник посилається на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме - п. 1.8
ст. 1, п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість».

В обґрунтування своїх вимог надає
копії ухвал Вищого адміністративного
суду України від 22.07.2010, від 16.06.2011 та від
07.06.2012, в яких, на його думку, відповідна
норма права застосована інакше, ніж у
даній справі.

Між тим, відповідно до положень ст.237
Кодексу адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судового
рішення може бути подана виключно за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
ухвалення різних за змістом судових
рішень, спірні питання виникли у
подібних правовідносинах. Зокрема,
така складова як подібність
правовідносин, означає тотожність
суб'єктного складу учасників відносин,
тобто, об'єкта та предмета правового
регулювання, а також умов застосування
правових норм (наприклад часу, місця,
підстав виникнення, припинення та
зміни відповідних правовідносин). У той
же час, зміст правовідносин
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України від
22.07.2010, наведеній заявником як приклад
неоднакового застосування судами норм
матеріального права, вбачається, що
зміст правовідносин, який у ній
розглядався, відмінний від того, який є
у даній справі.

Приписи ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначають виключними мотивами
подання заяви про перегляд судових
рішень неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень саме у подібних
правовідносинах.

Отже, правовідносини у справі, щодо
якої подано заяву про перегляд судових
рішень, та у справі, на яку посилається
заявник в обґрунтування неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, не є подібними, що виключає
підстави для допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

Крім того, зі змісту ухвал Вищого
адміністративного суду України від
16.06.2011 та від 07.06.2012 (на які також
посилається податкова інспекція як на
підставу неоднакового застосування
норм матеріального права) не було
розв'язано заявлений сторонами спір по
суті, так як справи були направлені на
новий розгляд до суду першої інстанції
з огляду на наявність неповноти
встановлення обставин справи, а відтак,
вказані ухвали не містять висновків
щодо правомірності застосування норм
матеріального права.

Також, заявником ставиться питання про
заміну відповідача (Ленінської
міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Луганську) його
правонаступником - Ленінською
об'єднаною державною податковою
інспекцією у м. Луганську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області.

Судова колегія, розглянувши вказане
клопотання, дійшла висновку про його
задоволення.

Керуючись ст.ст. 55, 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

1. Допустити заміну відповідача
(Ленінської міжрайонної державної
податкової інспекції у м. Луганську)
його правонаступником - Ленінською
об'єднаною державною податковою
інспекцією у м. Луганську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області.

2. Відмовити Ленінській об'єднаній
державній податковій інспекції у м.
Луганську Головного управління
Міндоходів у Луганській області у
допуску справи для перегляду Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
14.01.2014 у справі № 2а-8666/10/1270 (№ К/9991/16661/11).

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
І.В. Борисенко

О.В. Вербицька

В.В. Кошіль

О.А. Моторний

О.В. Муравйов