Справа № 824/516/14-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/516/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю секретаря судового засідання
Кіщук О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 та
представника відповідача Менчиць Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
відділу державної виконавчої служби
Новоселицького районного управління
юстиції Чернівецької області, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Новоселицька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області та ОСОБА_4, про
визнання незаконними дій, зобов'язання
до вчинення певних дій та скасування
акту,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
відділу державної виконавчої служби
Новоселицького районного управління
юстиції Чернівецької області, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Новоселицька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області та ОСОБА_4, про
визнання незаконними дій, зобов'язання
до вчинення певних дій та скасування
акту.

Посилаючись на порушення відповідачем
Закону України «Про виконавче
провадження» та Інструкції з
організації примусового виконання
рішень при вчиненні виконавчих дій, що
полягали у проведенні 07 лютого 2014 року
та складенні акту опису й арешту майна
(його автомобіля), позивач просить суть:

- визнати незаконними дії відділу
державної виконавчої служби
Новоселицького районного управління
юстиції Чернівецької області щодо
складання акту опису й арешту майна -
автомобіля марки КІА RIO, 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1 від 07
лютого 2014 року;

- скасувати акт опису й арешту майна -
автомобіля марки КІА RIO, 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1, сірого
кольору, кузов НОМЕР_2 від 07 лютого 2014
року;

- визнати незаконними дії відділу
державної виконавчої служби
Новоселицького районного управління
юстиції Чернівецької області щодо
передачі на відповідальне зберігання
автомобіля марки КІА RIO, 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4;

- зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Новоселицького
районного управління юстиції
Чернівецької області передати ОСОБА_3
на відповідальне зберігання
автомобіль марки КІА RIO, 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1, сірого
кольору, кузов НОМЕР_2 відповідно до
акту опису й арешту майна від 25 травня
2012 року.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві.
Просив суд задовольнити позов
повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, вказуючи про дотримання
вимог чинного законодавства при
вчиненні оскаржуваних позивачем дій та
рішення. Зокрема, наголошував на тому,
що державний виконавець, зважаючи на
положення статті 59 Закону України «Про
виконавче провадження», на власний
розсуд визначає відповідального
зберігача майна. Просив суд у
задоволенні позову відмовити повністю.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: Новоселицька
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області та ОСОБА_4, в
судове засідання не з'явились, хоча
були належним чином повідомленні про
дату, час та місце розгляду справи.

До того ж, від Новоселицької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області надійшло
клопотання про розгляд даної справи за
відсутності її представника.

Заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
дослідивши наявні матеріали, всебічно
та повно з'ясувавши всі обставини
справи, об'єктивно оцінивши докази, що
мають юридичне значення для вирішення
спору по суті, суд дійшов висновку про
те, що позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю.

Судом встановлені та не заперечувались
сторонами наступні обставини справи.

На виконанні у відділі державної
виконавчої служби Новоселицького
районного управління юстиції
Чернівецької області знаходиться
виконавче провадження ВП №31559953 щодо
примусового виконання виконавчого
листа №2а/2470/1590, виданого 09 лютого 2012
року Чернівецьким окружним
адміністративним судом, про стягнення
боргу з ОСОБА_3 на користь
Новоселицької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області в розмірі 89479,34 грн.

В процесі примусового виконання
зазначеного виконавчого листа
державними виконавцями було проведено
опис та арешт майна боржника, а саме:
автомобіля марки КІА RIO, 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1, сірого
кольору, кузов НОМЕР_2 про що 25 травня 2012
року складено відповідний акт і
передано ОСОБА_3 на зберігання його
автомобіль.

Згодом було проведено оцінку
зазначеного автомобіля, передано на
реалізацію, реалізовано та передано
автомобіль новому власнику - ОСОБА_4

Не погоджуючись з такими діями
державної виконавчої служби
Новоселицького районного управління
юстиції Чернівецької області, ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом про
визнання незаконними дій та скасування
протоколу проведення аукціону з
реалізації арештованого майна.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 16 вересня
2013 року позов задоволено. Визнано
незаконними дії відділу ДВС
Новоселицького районного управління
юстиції щодо не направлення ОСОБА_3
копії експертної оцінки його майна -
автомобіля марки КІА RIO, 2008р.в., д/н
НОМЕР_1. Визнано незаконними дії
відділу ДВС Новоселицького районного
управління юстиції щодо направлення
документів до Управління ДВС ГУ
юстиції в Чернівецькій області для
проведення тендеру між
спеціалізованими торгівельними
організаціями щодо права проведення
аукціону з реалізації автомобіля марки
КІА RIO, 2008р.в., д/н НОМЕР_1. Скасовано
протокол №2613036 від 15.05.2013р. проведення
аукціону по реалізації майна Лот №2
автомобіля марки КІА RIO, 2008р.в., д/н
НОМЕР_1, сірого кольору, кузов НОМЕР_2.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року залишено без змін постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 16 вересня
2013 року.

05 грудня 2013 року позивач звернувся до
відповідача із заявою, в якій просив
вилучити автомобіль марки КІА RIO, 2008
року випуску, державний номер НОМЕР_1 у
ОСОБА_4; провести в його присутності
опис та арешт вказаного майна та
передати йому на відповідальне
зберігання. Однак відповіді не отримав.

26 грудня 2013 року представник позивача
адвокат ОСОБА_1 звернувся до начальника
відділу державної виконавчої служби
Новоселицького районного управління
юстиції Чернівецької області із
адвокатським запитом, в якому просив
повідомити про місце знаходження
автомобіля марки КІА RIO, 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1 та про
підстави знаходження вказаного
автомобіля у третіх осіб.

Листом від 27 грудня 2013 року №5543 відділ
державної виконавчої служби
Новоселицького районного управління
юстиції Чернівецької області
зобов'язав ОСОБА_4 представити
автомобіль марки КІА RIO, 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1 на 17
січня 2014 року для вирішення питання
щодо призначення відповідального
зберігача.

Згідно акту державного виконавця від 17
січня 2014 року ОСОБА_4 вказаний
транспортний засіб не представив,
надавши при цьому свої пояснення щодо
добросовісності набуття права
власності на автомобіль.

06 лютого 2014 року ОСОБА_4 подав до
відділу державної виконавчої служби
Новоселицького районного управління
юстиції Чернівецької області заяву, в
якій просив вирішити питання про
повернення коштів, сплачених ним за
автомобіль марки КІА RIO, 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1. Також
надав указаний автомобіль для опису та
арешту й просив призначити його
відповідальним зберігачем.

07 лютого 2014 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Новоселицького районного управління
юстиції Чернівецької області
проведено опис та арешт автомобіля
марки КІА RIO, 2008 року випуску, державний
номер НОМЕР_1, про що складено
відповідний акт. Відповідальним
зберігачем призначено ОСОБА_4

Постановою від 08 лютого 2014 року про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження накладено
арешт на транспортний засіб марки КІА
RIO, 2008 року випуску, державний номер
НОМЕР_1.

Крім цього, судом встановлено, що
рішенням Новоселицького районного
суду Чернівецької області від 10 лютого
2014 року відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
витребування автомобіля марки КІА RIO,
2008 року випуску, державний номер
НОМЕР_1, сірого кольору, кузов НОМЕР_2 із
чужого незаконного володіння.

Зазначене судове рішення законної сили
не набрало, оскільки ОСОБА_3 оскаржує
його в апеляційному порядку.

Не погоджуючись з діями відділу
державної виконавчої служби
Новоселицького районного управління
юстиції Чернівецької області щодо
складання акту опису й арешту майна від
07 лютого 2014 року та самим актом, а також
із тим, що автомобіль було передано на
зберігання ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернувся з
даним позовом до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року № 606-XIV.

Відповідно до статті 1 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною першою статті 6 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно частини першої та другої статті
8 Закону України «Про виконавче
провадження» сторонами у виконавчому
провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична
особа, на користь чи в інтересах якої
видано виконавчий документ. Боржником
є фізична або юридична особа, визначена
виконавчим документом.

Відповідно до частини першої статті 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 12 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, що сторони виконавчого
провадження мають право
ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії, заявляти
відводи у випадках, передбачених цим
Законом, оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом,
подавати додаткові матеріали, заявляти
клопотання, брати участь у провадженні
виконавчих дій, давати усні та письмові
пояснення, висловлювати свої доводи та
міркування з усіх питань, що виникають
у ході виконавчого провадження, у тому
числі під час проведення експертизи,
заперечувати проти клопотань, доводів
та міркувань інших учасників
виконавчого провадження та
користуватися іншими правами, наданими
законом.

Таким чином, державний виконавець
зобов'язаний неупереджено, своєчасно і
в повному обсязі вчиняти виконавчі дії,
а сторони виконавчого провадження
(стягувач та боржник) мають право,
зокрема, брати участь у провадженні
виконавчих дій, давати усні та письмові
пояснення, висловлювати свої доводи та
міркування з усіх питань, що виникають
у ході виконавчого провадження.

Між тим, як вбачається з оглянутих в
судовому засіданні матеріалів
виконавчого провадження ВП №31559953 та не
заперечувалось представником
відповідача, ні позивача, який є
боржником, ні третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача -
Новоселицьку об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області, яка є стягувачем у вказаному
виконавчому провадженні, відділом
державної виконавчої служби
Новоселицького районного управління
юстиції Чернівецької області, усупереч
наведеним положенням закону, не було
повідомлено про вчинення виконавчих
дій 07 лютого 2014 року, які полягали у
проведенні опису й арешту майна -
автомобіля марки КІА RIO, 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1, сірого
кольору, кузов НОМЕР_2 що належить
ОСОБА_3

Відтак, позивача було позбавлено права
брати участь у провадженні виконавчих
дій, давати свої пояснення,
висловлювати доводи й міркування.

Відповідно до частини першої та другої
статі 55 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець має
право звернути стягнення на майно
боржника, що перебуває в інших осіб, а
також на майно та кошти, що належать
боржнику від інших осіб. Зазначені
особи зобов'язані подати на запит
державного виконавця у визначений ним
строк відомості про належне боржнику
майно, що перебуває в них, та майно чи
кошти, які вони мають передати
боржнику.

Після надходження від зазначених осіб
відомостей про наявність майна
боржника державний виконавець описує
таке майно, вилучає його і реалізує у
встановленому цим Законом порядку. У
разі якщо особа, у якої перебуває майно
боржника, перешкоджає державному
виконавцю в його вилученні, таке майно
вилучється державним виконавцем у
примусовому порядку.

Статтею 57 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
для забезпечення реального виконання
рішення застосовується арешт майна
боржника.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом, зокрема, проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.

Про проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника. Під час проведення
опису та арешту майна боржника
державний виконавець має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника та передати на зберігання
іншим особам, про що зазначається в
акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк
обмеження встановлюються державним
виконавцем у кожному конкретному
випадку з урахуванням властивостей
майна, його значення для власника чи
володільця, необхідності використання
та інших обставин.

Згідно положень статті 59 Закону
України «Про виконавче провадження»
майно, на яке накладено арешт, за
винятком майна, зазначеного в частині
восьмій статті 57 цього Закону,
передається на зберігання боржникові
або іншим особам (далі - зберігач),
призначеним державним виконавцем, під
розписку в акті опису. Копія акта опису
майна видається боржнику, стягувачу, а
в разі якщо обов'язок зберігання майна
покладено на іншу особу, - також
зберігачу.

Зберігач може користуватися майном,
переданим йому на зберігання, якщо
особливості такого майна не призведуть
до його знищення або зменшення
цінності внаслідок користування.

У разі якщо зберігачем призначено іншу
особу, крім боржника або члена його
сім'ї, він одержує за зберігання майна
винагороду, розмір якої визначається
угодою між зберігачем та державним
виконавцем.

Відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження», інших
законодавчих актів України та
нормативно-правових актів
Міністерства юстиції України було
розроблено Інструкцію з організації
примусового виконання рішень, яка
визначає окремі питання організації
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до Закону підлягають примусовому
виконанню.

Інструкція з організації
примусового виконання рішень
затверджена наказом Міністерства
юстиції України від 02 квітня 2012 року
№512/5 та зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 02 квітня 2012 року за
№489/20802.

Підпунктом 4.2.1 пункту 4.2
зазначеної Інструкції передбачено, що
після виявлення майна боржника
державний виконавець проводить опис та
арешт цього майна, про що складає акт. В
акті опису та арешту майна боржника
повинні бути вказані, зокрема,
прізвище, ім'я та по батькові особи,
якій передано майно на зберігання, а
якщо майно передано на зберігання не
боржнику, а іншій особі, - паспортні
дані, її місце проживання (далі -
зберігач).

Згідно підпункту 4.2.2. пункту 4.2
Інструкції з організації примусового
виконання рішень акт опису та арешту
майна підписується державним
виконавцем, понятими, зберігачем майна,
боржником та стягувачем, їх
представниками, а також може бути
підписаний іншими особами, які були
присутні при проведенні опису майна.

Однак, всупереч наведеним положенням
Інструкції, в акті опису й арешту майна
від 07 лютого 2014 року, складеного за
відсутності сторін виконавчого
провадження, та згідно якого
автомобіль марки КІА RIO, 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1,
передано на зберігання ОСОБА_4 тобто не
боржнику, а іншій особі - не вказано
паспортні дані цієї особи, а
зазначений акт не підписано боржником
та стягувачем.

Враховуючи викладене, суд погоджується
з доводами позивача щодо незаконності
дій відповідача при складанні акту
опису й арешту майна від 07 лютого 2014
року та приходить до висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позовних вимог в частині
визнання незаконними дій відділу
державної виконавчої служби
Новоселицького районного управління
юстиції Чернівецької області щодо
складання акту опису й арешту майна -
автомобіля марки КІА RIO, 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1, від 07
лютого 2014 року та його скасування.

Незаконними є і дії відповідача щодо
передачі на відповідальне зберігання
указаного автомобіля ОСОБА_4, оскільки
такі дії суб'єкта владних повноважень,
фактично, є похідними від зазначених
вище незаконних дій щодо проведення
опису й арешту майна й складанні
відповідного акту із зазначенням у
ньому особи, якій передано на
зберігання майно.

До того ж, при передачі на
відповідальне зберігання автомобіля
ОСОБА_4 відповідач не взяв до уваги
положення частини другої статті 55
Закону України «Про виконавче
провадження», за змістом якої після
надходження від інших осіб відомостей
про наявність майна боржника державний
виконавець спочатку описує таке майно,
а потім вилучає його і реалізує у
встановленому цим Законом порядку.

Не було враховано відповідачем і те, що
судовими рішеннями, які набрали
законної сили, визнано незаконними дії
органу державної виконавчої служби та
скасовано протокол проведення
аукціону з реалізації арештованого
майна - автомобіля марки КІА RIO, 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1; а
згідно акту й опису майна від 25 травня
2012 року вказаний транспортний засіб
було передано на зберігання ОСОБА_3

Дії державного виконавця щодо
складання цього акту та сам акт
незаконними не визнавались, акт є
чинним.

Поряд з цим суд погоджується з позицією
відповідача про те, що за змістом
статті 59 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець на
власний розсуд визначає
відповідального зберігача.

Проте в даному випадку відповідачем
при проведенні 07 лютого 2014 року опису й
арешту майна і визначенні
відповідального зберігача не було
враховано наведених вище обставин та
не дотримано зазначених вимог закону.

Відтак, суд вважає обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню
позовні вимоги в частині зобов'язання
відділ державної виконавчої служби
Новоселицького районного управління
юстиції Чернівецької області передати
ОСОБА_3 на відповідальне зберігання
його автомобіль відповідно до акту
опису й арешту майна від 25 травня 2012
року.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про те, що оскаржувані
позивачем дії та рішення вчинені
суб'єктом владних повноважень з
порушенням законодавства, яке регулює
спірні правовідносини; без урахування
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); не
добросовісно та не розсудливо.

Згідно частин першої та другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи відповідач не
довів правомірність оскаржуваних дій
та рішень.

Отже, заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Оскільки даний позов підлягає
задоволенню, а згідно квитанції від 17
лютого 2014 року №32/К3 позивачем за його
подання сплачено судовий збір у
розмірі 73 грн 08 коп., то вказана сума
підлягає поверненню позивачу з
Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати незаконними дії відділу
державної виконавчої служби
Новоселицького районного управління
юстиції Чернівецької області щодо
складання акту опису й арешту майна -
автомобіля марки КІА RIO, 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1 від 07
лютого 2014 року.

Скасувати акт опису й арешту майна -
автомобіля марки КІА RIO, 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1, сірого
кольору, кузов НОМЕР_2 від 07 лютого 2014
року.

Визнати незаконними дії відділу
державної виконавчої служби
Новоселицького районного управління
юстиції Чернівецької області щодо
передачі на відповідальне зберігання
автомобіля марки КІА RIO, 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4.

Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Новоселицького
районного управління юстиції
Чернівецької області передати ОСОБА_3
на відповідальне зберігання
автомобіль марки КІА RIO, 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1, сірого
кольору, кузов НОМЕР_2 відповідно до
акту опису й арешту майна від 25 травня
2012 року.

Повернути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 судовий збір у
розмірі 73 (сімдесят три) грн 08 коп.
згідно квитанції від 17 лютого 2014 року
№32/К3.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 03
березня 2014 року.