Справа № 809/244/14
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"14" лютого 2014 р.
Справа № 809/244/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді: Кишинського М.І.

за участю секретаря судового
засідання: Мельник О.Я.

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача: Карканов Ю.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Управління
Укртрансінспекції в
Івано-Франківській області

про визнання протиправними та
скасування 29 постанов з №004797 по №004825
від 29.10.2013 р,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(надалі-позивач) звернувся в суд з
позовною заявою до Управління
Укртрансінспекції в
Івано-Франківській області
(надалі-відповідач) про визнання
протиправними та скасування 29 постанов
з №004797 по №004825 від 29.10.2013 р,-

Позовні вимоги мотивовані тим, що
на основі акту управлінням
Укртрансінспекції в
Івано-Франківській області було
винесено 29 постанов про застосування
адміністративно-господарського штрафу
за №№ 004797; 004798; 004799; 004800; 004801; 004802; 004803;
004804; 004805; 004806; 004807; 004808; 004809; 004810; 004811; 004812;
004813; 004814; 004815; 004816; 004817; 004818; 004819; 004820; 004821;
004822; 004823; 004824; 004825 від 29 жовтня 2013 року
щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
який є безпосиреднім власником
транспортного засобу Renault Magnum 480/19 Т,
номерний знак НОМЕР_1.

Позивача в судовому засіданні
позовні вимоги викладені в позовній
заяві підтримав в повному обсязі,
просив позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в
судовому засіданні проти позову
заперечили, надавши суду письмове
заперечення просили в задоволенні
позову відмовити повністю.

Розглянувши адміністративний
позов та заперечення, заслухавши
позивача та представників відповідача,
оцінивши та дослідивши наявні в
матеріалах справи письмові докази, суд
встановив наступне.

Позивач по справі є юридичною
особою суб'єктом підприємницької
діяльності і у відповідності до Закону
України "Про автомобільний транспорт"
являється перевізником, який здійснює
транспортні перевезення вантажів.

Статтею 6 Закону України "Про
автомобільний транспорт" встановлено,
що урядовий орган державного
управління з питань контролю на
автомобільному транспорті здійснює
державний контроль за додержанням
суб'єктами господарювання, які
провадять діяльність у сфері
автомобільного транспорту, вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, норм та стандартів
законодавчо регульованої сфери, що
визначають організацію перевезення
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом.

Державному контролю підлягають усі
транспортні засоби українських та
іноземних перевізників, що здійснюють
автомобільні перевезення пасажирів та
вантажів на території України.
Державний контроль автомобільних
перевізників здійснюється шляхом
проведення планових, позапланових і
рейдових перевірок.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України за № 1190 від 08 вересня 2004 року
"Про утворення Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті" визначено, що урядовим
органом державного управління з питань
контролю на автомобільному транспорті,
що діє у складі Міністерства
транспорту та зв'язку і йому
підпорядковується, є головна державна
інспекція на автомобільному
транспорті (Головавтотрансінспекція).

Згідно вимог пункту 3 Постанови
Кабінету Міністрів України від 08
листопада 2006 року за № 1567 "Про
затвердження Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті" органами державного
контролю на автомобільному транспорті
є Головавтотрансінспекція, її
територіальні управління в областях,
Автономній Республіці Крим, м.Києві та
м.Севастополі.

Статтею 48 Закону України "Про
автомобільний транспорт" передбачено
перелік документів, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення.

Документами для юридичної особи,
що здійснює вантажні перевезення на
договірних умовах, є:

- для автомобільного перевізника -
ліцензія та документ, що засвідчує
використання транспортного засобу на
законних підставах, інші документи,
передбачені законодавством України;

- для водія - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійна картка, дорожній лист,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ
на вантаж, інші документи, передбачені
законодавством України.

Саме такі інші випадки, визначені
в Наказі Міністерства транспорту та
зв'язку від 07 червня 2010 року N340 "Про
затвердження Положення про робочий час
і час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів" зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 14
вересня 2010 року за N811/18106 в пункті 6.1
якого визначено, що вантажні
автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн
повинні бути обладнані діючими та
повіреними тахографами.

Змістом пункту 6.3 даного Наказу
встановлено, що водій, який керує ТЗ, що
зазначений у пункті 6.1 цього розділу та
не обладнаний тахографом, веде
індивідуальну контрольну книжку водія.

Згідно статті 6 Закону України
"Про автомобільний транспорт"
нормативно-правові акти центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
політику у сфері транспорту, видані в
межах його компетенції, обов'язкові до
виконання на території України.

Таким чином, норми зазначеного
Наказу поширюються на перевізників,
які здійснюють перевезення вантажу
автомобільним транспортом та
поширюються на норми статті 48 Закону
України "Про автомобільний транспорт".

Також, зазначеним Наказом
передбачено, що в разі необладнання
водіями своїх автомобілів
неповіреними тахографами в
обов'язковому порядку водіями ведуться
індивідуальні контрольні книжки.

Частинами 4 та 5 статті 60 Закону
України "Про автомобільний транспорт"
встановлено, що від імені центрального
органу виконавчої влади з питань
автомобільного транспорту розглядати
справи про стягнення у вигляді штрафів
за порушення, викладені у цій статті,
мають право посадові особи урядового
органу державного управління з питань
контролю на автомобільному транспорті.
Порядок стягнення у вигляді штрафу за
порушення, викладені у цій статті, та
порядок оскарження і опротестування
постанови по справі про правопорушення
визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пунктів 21, 27
Постанови Кабінету Міністрів України
від 08 листопада 2006 року за № 1567 "Про
затвердження Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті" державний контроль на
автомобільному транспорті
здійснюється посадовими особами
органу державного контролю шляхом
проведення планових, позапланових і
рейдових перевірок. При виявлені
порушення законодавства складається
акт, на підставі якого керівник органу
державного контролю виносить
постанову про застосування фінансових
санкцій, що є обов'язковою до виконання.

Як встановлено судом, 11 вересня 2013
року головним спеціалістом державним
інспектором Москвяком О.С. було
проведено перевірку транспортного
засобу Renault Magnum 480/19 Т, номерний знак
НОМЕР_1. Остання була проведена на
об'їзній дорозі м.Брошнів,
Тернопільської області. Вказаний
автомобіль належить належить позивачу
на праві приватної власності.

За результатами перевірки було
складено акт 3019563 про проведення
перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом. Державним інспектором
було встановлено порушення водієм
режиму роботи та відпочинку водія, який
передбачений ч. 1 статті 60 Закону
України "Про автомобільний транспорт" є
спеціальною нормою, якою встановлено,
що надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, -
передбачає штраф у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. Державним інспектором було
встановлено, що у водія відсутні
тахокарти за 11.09.2013 року та 28 попередніх
тахокарт за період з 14.08.2013 року по
11.09.2013 року, про що зазначено державним
інспектором в акті перевірки.

На підставі данного акту управлінням
Укртрансінспекції в
Івано-Франківській області винесено 29
постанов від 29.10.2013 року. Кожною з вище
вказаних постанов на ОСОБА_1 було
накладено
адміністративно-господарський штраф у
розмірі 340 (триста сорок) грн., що в
загальній сумі складає 9 860 (девять
тисяч вісімсот шістдесят) грн.

Як зазначеног в акті перевірки водій,
який керував транспортним зпсобом, що
належить позивачу 11.09.2013 року в
порушення вимог статті 48 Закону
України ''Про автомобільний транспорт''
та пункту 6.3 Наказу Міністерства
транспорту та зв'язку від 07 червня 2010
року N340 "Про затвердження Положення про
робочий час і час відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів"
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14 вересня 2010 року за
N811/18106 здійснював перевезення вантажу
за відсутності контрольної книжки та
без обладнання перевізника
неповіреним тахографом чим порушив
зазначені вимоги законодавства
України, в зв'язку з чим відповідачем
правомірно на підставі пунктів 21, 27
Постанови Кабінету Міністрів України
від 08 листопада 2006 року за № 1567 "Про
затвердження Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті" здійснено перевірку та
застосовано фінансові санкції на
підставі абзацу 2 частини 1 статті 60
Закону України "Про автомобільний
транспорт". Зафіксовані в акті
перевірки порушення, які мали місце
11.09.2013 року водієм визнано, оскільки він
відмовився від придявити до перевірки
необхідні документи.

За таких обставин за вчинення
порушення, яке мало місце 11.09.2013 року
штраф до позивача застосовано
правомірно.

Що стосується інших 28 постанов про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
за відсутність у водія під час
перевірки 11.09.2013 року тахографів
фіксації режиму праці та відпочинку за
поперідні 28 днів з 14 серпня по 10 вересня
2013 року, то суд приходить до висновку,
що вони винесені з порушенням вимог
законодвства, а тому підлягають
скасуванню з таких підстав.

Дані постанови винесені на підставі
одного акту проведення перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезення пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом
від 11 вересня 2013 року.

В данному акті зазначено, що водій 29
разів порушував режим роботи та
відпочинку водія, що передбачено абз.8
ч.1.ст.60 Закону України "Про
автомобільний транспорт".

Такий висновок в акті перевірки нічим
не підтверджено, в акті відсутні будь
які докази того, що ці правопорушення
за всі 28 днів, що передували перевірці,
мали місце, ким вчинені, де мало місце
це правопорушення, за яких обставин,
тощо.

Відповідач в судовому засіданні не
довів, що цей транспортний засіб всі 28
днів використовувася в режимі
перевезень, а не перебував, як
стверджує позивач на ремонті чи
технічному обслуговуванні.

Крім того, суд вважає, що за формальними
ознаками сформульованого в акті
порушення, воно має безперервний
характер дії на протязі всіх, як
зазначено у акті 29 днів, а тому це
повинно кваліфікуватись, як одне
порушення за яке наступає одноразова
відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що застосування
відповідачем
господарсько-адміністративного штрафу
за порушення вимог ст.60 Закону Україн
"Про автомобільний штраф", яке мало
місце 11 вересня 2013 року з боку ОСОБА_1 є
правомірним, а тому постанова від 29.10.2013
року №004825 є чинною, щодо постанов
управління Укртрансінспекції в
Івано-Франківській області від №004797 до
№004824 всього (28) постанов від 29.10.2013 року
то вони винесені безпідставно, а тому
підлягають скасуванню.

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанови Управління
Укртрансінспекції в
Івано-Франківській області про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
щодо Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
починаючи з номера №004797 до №004824 від
29.10.2013 року (всього 28 постанов).

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
М.І.Кишинський

Постанова буде складена в повному
обсязі 19 лютого 2014 року.