Справа № 821/249/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2014 р. 10 год.57 хв.Справа №
821/249/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за
участю представника позивача Шатило
М.В., представника відповідача Пєріна
А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства "Завод крупних електричних
машин" до Новокаховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
нечинним та скасування податкового
повідомлення - рішення,

встановив:

Приватне акціонерне товариство "Завод
крупних електричних машин" (позивач)
звернулось до адміністративного суду з
позовом, в якому просить визнати
неправомірним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Новокаховської
об'єднаної держаної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області від
27.01.2014 № , яким збільшено позивачу
грошове зобов'язання по податку на
прибуток на суму 380008 грн. та
застосовано штрафну санкцію в сумі 190004
грн.

Позовні вимоги позивача базуються на
відсутності у податкової інспекції
належного обґрунтування та допустимих
доказів по визнанню нікчемного
правочину, укладеного 30.12.2011 між
приватним акціонерним товариством
"Завод крупних електричних машин" та
приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Прогрес-Фонд" по
добровільному страхуванню вантажів.
Новокаховська ОДПІ в своєму акті
перевірки від 15.01.14 № 32/220-30769085 не
зазначила жодного рішення суду або
вироку суду на підтвердження своїх
підстав по визнанню правочину
нікчемним, не доведено вини посадових
осіб підприємства під час укладення
договору страхування. Позивач вважає
правомірним віднесення сум по договору
страхування вантажу до складу витрат
на прибуток підприємства, оскільки ПАТ
"Страхова компанія "Прогрес-Фонд" є
діючим підприємством, в Єдиному
державному реєстрі відсутні відомості
про припинення юридичної особи, у
зв'язку з чим спірне податкове
повідомлення - рішення не відповідає
нормам чинного законодавства та
підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд позов задовольнити в
повному обсязі.

Новокаховська об'єднана держана
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (відповідач, Новокаховська
ОДПІ) проти позову заперечує з підстав
законності та обґрунтованості
прийнятого спірного податкового
повідомлення - рішення від 27.01.2014 №
. Відповідач зазначає, що в ході
проведеної перевірки ПАТ "Завод
крупних електричних машин" по
дотриманню вимог податкового
законодавства за період з 01.07.2010 по
31.12.2012 було встановлено неправомірне
віднесення підприємством до валових
витрат сум страхових платежів за
договором страхування з ПрАТ "Страхова
компанія "Прогрес-Фонд" у розмірі 1 809 560
грн. 44 коп., що призвело до заниження
податку на прибуток за 1 кв. 2012 року у
сумі 256176 грн. та за 2 кв. 2012 року у сумі
123832 грн. До таких висновків податкова
інспекція дійшла внаслідок
дослідження господарських
взаємовідносин позивача з ПрАТ
"Страхова компанія "Прогрес-Фонд",
використовуючи при цьому акт перевірки
ПрАТ "Страхова компанія "Прогрес-Фонд"
ДПІ у Шевченківському районі м. Києва
від 19.07.13 № 445/2250/30303336 "Про результати
планової виїзної перевірки ПрАТ
"Страхова компанія "Прогрес-Фонд" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2010 по 31.12.2012", з якого
використано інформацію щодо
незаконної діяльності страхової
компанії в спірному періоді,
підприємство укладало договори
страхування з метою проведення
транзитних фінансових операцій з
страховими компаніями, які задіяні у
схемах мінімізації податкових
зобов'язань та не забезпечують
реальних захист прийнятих ризиків, з
них ТДВ "СВК "Впевненість Безпека", ТДВ
"СК "Рада" та ТДВ "СК "Сяйво". Також,
податкова інспекція зазначає про те, що
позивачем до перевірки не було надано
документів на підтвердження
обґрунтованості розміру ставки 5% по
генеральному договору з ПрАТ "Страхова
компанія "Прогрес-Фонд" у разі настання
страхових випадків, додаткові витрати
на страхування вантажу є економічно
невиправданими, оскільки повну
відповідальність за зберігання товару
та його поставку має нести перевізник
ФОП ОСОБА_3, у зв'язку з чим податкова
інспекція вважає правочини, вчинені
позивачем, удаваними. Також, враховуючи
місцезнаходження страхової компанії
"Прогрес-Фонд", чисельність працюючих
осіб та перебування голови правління в
м. Нова Каховка, підписання первинних
документів, по яким проводилось
формування страхових платежів,
вважається удаваним.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив суд відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступні обставини.

Приватне акціонерне товариство "Завод
крупних електричних машин" є юридичною
особою з 15.02.2000, платником податків та
зборів, здійснює діяльність у сфері
виробництва електродвигунів,
генераторів і трансформаторів, оптової
торгівлі іншими машинами та
устаткуванням, металами та металевими
рудами.

Спірні відносини виникли між сторонами
внаслідок проведеної позапланової
невиїзної перевірки ПАТ "Завод крупних
електричних машин" щодо
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес-Фонд" за період з 01.07.2010 року по
31.12.2012 року, висновки якої відображені в
акті від 15.01.14 № 32/220-30769085.

Даним актом перевірки було зафіксовано
порушення ПАТ "Завод крупних
електричних машин" п. 44.1 ст. 44, п. 138.2, пп.
138.10.3 п. 138.10 ст. 138, п. 140.1.6 п. 140.1 ст. 140 ПК
України, що призвело до заниження
податку на прибуток на суму 380008 грн., у
тому числі за 1 квартал 2012 року у сумі
256176 грн., 2 квартал 2012 року у сумі 123832
грн.

При перевірці податкова інспекція
використовувала висновки іншого акту
ДПІ у Шевченківському районі м. Києва
планової виїзної перевірки ПрАТ
"Страхова компанія "Прогрес-Фонд" від
19.07.13 № 445/2250/30303336 (наданий до матеріалів
справи), з якого вбачається порушення
страховою компанією періоді з 01.07.2010 по
31.12.2012 положень ст.1, ст. 29, ст. 31 Закону
України "Про страхування", ч. 1, ч. 5 ст. 203,
п. 1, п. 2 ст. 215, ст. 216, ст. 228 ЦК України, п.
137.14 ст. 137, пп. 156.1.1 п. 156.1 ст. 156
Податкового кодексу України, що
призвело до визнання нікчемними
правочинів, укладених в зазначений
період, у зв'язку з чим валові внески,
одержані (нараховані) платником на його
користь за договорами страхування і
перестрахування у загальній сумі 1 280 412
622,00 грн. та валові внески, сплачені за
договорами перестрахування з
резидентами у загальній сумі 701 195 527,00
грн. підлягають зменшенню, внаслідок
чого завищено податок на прибуток від
страхової діяльності у сумі 17 375 638,00
грн. ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес-Фонд" укладало договори
страхування з метою проведення
транзитних фінансових операцій з
страховиком компаніям, які задіяні в
схемах мінімізації податкових
зобов'язань та не забезпечують
реальний захист прийнятих ризиків,
укладені угоди суперечать моральним
засадам суспільства, порушують
публічний порядок і згідно ст. 228 ЦК
України є нікчемними.

Зокрема, в акті перевірки ПАТ "Завод
крупних електричних машин" зазначено,
що 30.12.2011 між позивачем та ПрАТ
"Страхова компанія "Прогрес-Фонд"
укладено Генеральний договір № 1230/05-309
добровільного страхування вантажів. На
виконання умов даного договору ПрАТ
"Страхова компанія "Прогрес-Фонд" та
позивачем складено акти виконаних
робіт:

- № 1 від 31.01.2012 на страхову суму 12282436,66
грн. із страховим тарифом 5 % та
визначеним страховим платежем 614121,83
грн.,

- № 2 від 29.02.2012 на страхову суму 5096751,77
грн. із страховим тарифом 5 % та
визначеним страховим платежем 254837,59
грн.,

- № 3 від 31.03.2012 на страхову суму 7018502,24
грн. із страховим тарифом 5 % та
визначеним страховим платежем 350925,12
грн.,

- № 4 від 30.04.2012 на страхову суму 11793517,73
грн. із страховим тарифом 5 % та
визначеним страховим платежем 589675,90
грн.

Також, на виконання умов вказаного
договору були складені
заяви-опитувальники для добровільного
страхування вантажів із інформацією
про назву підприємства - заявника,
адреси, розрахункового рахунку,
телефону, назви вантажу, кількість
місць, його вага та обсяги, упаковка,
його вартість та інше. Розрахунки між
суб'єктами проведені у безготівковій
формі. Грошові кошти в сумі 1 809 560,44 грн.
позивачу надійшли в повному обсязі.

В акті перевірки ПАТ "Завод крупних
електричних машин" перевіряюча особа
зазначає про невідповідність пунктів
Генерального договору № 1230/05-309 Закону
України "Про страхування" та умови
торгівельних угод (INCOTERMS), зокрема,
страхові платежі здійснювались
несвоєчасно, що свідчить про
формальний підхід до страхування
вантажів та удаваність договору; по
договору поставки відсутні умови до
укладення договору перевезення,
відповідно до якого за перевезений
вантаж несе відповідальність
перевізник, а не страхова компанія;
поставка товару була здійснена з
порушенням умов договору поставки,
товар мав бути доставлений до кордону,
а в заяві опитувальнику поставка була
здійснена до м. Брянськ, Росія; не
надано до перевірки тексту Правил
Страховика ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес-Фонд" на підтвердження
визначеного 5% страхового тарифу та
заяв страхувальника, згідно якого
можливо визначити інформацію щодо
порядку обчислення страхового тарифу в
залежності від вартості вантажу та
його виду, виду транспортного засобу
для визначення ступеню ризику; заяви -
опитувальник не мають в собі зазначень
щодо місця їх складання, а також місце
знаходження ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес-Фонд" у м. Києві по вул.
Гоголівська, 8 та чисельність працюючих
двох осіб та за сумісництвом одна особа
унеможливлює виконання умов договору,
а саме - щоденне перебування голови
правління у м. Нова Каховка для
підписання необхідних документів.

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
контролюючий орган зробив висновки про
штучне формування ПАТ "Завод крупних
електричних машин" валових витрат за
рахунок страхових платежів по
Генеральному договору добровільного
страхування вантажів № 1230/05-309 від
30.12.2011 на загальну суму 1 809 560,14 грн.,
укладеного з ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес-Фонд" та відповідно було
прийнято спірне податкове
повідомлення - рішення від 27 січня 2014
року № про збільшення грошового
зобов'язання по податку на прибуток на
суму 380008 грн. та застосування штрафних
санкцій в сумі 190004 грн., що є предметом
спору у даній справі.

Досліджуючи надані сторонами докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, аналізуючи наведені доводи та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень чинного Закону
України від 07.03.1996 № 85/96-ВР "Про
страхування" (далі Закон № 85/96-ВР)
страхування - це вид цивільно-правових
відносин щодо захисту майнових
інтересів фізичних осіб та юридичних
осіб у разі настання певних подій
(страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Страховиками, які мають право
здійснювати страхову діяльність на
території України, є, зокрема фінансові
установи, які створені у формі
акціонерних, повних, командитних
товариств або товариств з додатковою
відповідальністю згідно із Законом
України "Про господарські товариства",
з урахуванням того, що учасників кожної
з таких фінансових установ повинно
бути не менше трьох, та інших
особливостей, передбачених цим
Законом, а також одержали у
встановленому порядку ліцензію на
здійснення страхової діяльності.
Згідно ст. 3 даного Закону
страхувальниками визнаються юридичні
особи та дієздатні фізичні особи, які
уклали із страховиками договори
страхування або є страхувальниками
відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст. 4 Закону № 85/96-ВР
предметом договору страхування можуть
бути майнові інтереси, що не суперечать
закону і пов'язані, зокрема, з
володінням, користуванням і
розпорядженням майном (майнове
страхування). Вимоги до укладання
договору страхування передбачені
розділом ІІ вказаного Закону.

З Генерального договору № 1230/05-309
добровільного страхування майна від
30.12.2011 вбачається, що юридична особа -
фінансова установа ПрАТ "Страхова
компанія "Прогрес-Фонд" виступила
страховиком, в особі заступника голови
правління Андросюк Т.М. та ПАТ "Завод
крупних електричних машин" є
Страхувальником в особі голови
правління Лебьодкіна С.В. Предметом
договору є майнові інтереси, пов'язані
з володінням, користуванням та
розпорядженням вантажем, що
перевозиться (п. 1.1 договору).
Відповідальність Страховика
починається з моменту, коли вантаж
прийнятий до перевезення в пункті,
зазначеному в заяві - опитувальнику для
добровільного страхування вантажу,
протягом всього часу перевезення він
несе повну відповідальність за стан
вантажу (п. 3.2 договору). Розмір
страхового тарифу у вигляді 5%
визначений п. 4.6 Генерального договору
як і умови сплати страхового платежу,
згідно п. 4.8. Відповідно до п. 6.4.3
Страховик при настанні страхового
випадку має здійснити виплату
страхового відшкодування з
дотриманням вимог п. 8.5 Договору та у
строки, визначені п. 8.8 Договору у
розмірі 15 днів. Також, в даному Договорі
зазначено, що підписані, завірені
печатками обох Сторін та передані
шляхом факсимільного зв'язку
документи, що стосуються виконання
Сторонами умов цього Договору
страхування, мають силу нарівні з
оригіналами до отримання Сторонами
оригіналів цих документів.

У відповідності до ст. 8, ст. 9 Закону №
85/96-ВР страховий ризик - це певна подія,
на випадок якої проводиться
страхування і яка має ознаки
ймовірності та випадковості настання,
а страховий випадок - це подія,
передбачена договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.
Страхова сума - це грошова сума, в межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку, страхова виплата - це грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. При страхуванні майна
страхова сума встановлюється в межах
вартості майна за цінами і тарифами, що
діють на момент укладання договору,
якщо інше не передбачено договором
страхування або законом. Страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

В даному випадку дослідженим актом
перевірки ПАТ "Завод крупних
електричних машин" від 15.01.2014
підтверджено та перевірено
контролюючим органом надходження до
Страхувальника ПАТ "Завод крупних
електричних машин" грошових коштів від
Страховика ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес-Фонд" в сумі 1 809 560,44 грн., з чого
слідує повне виконання умов договору
страхової компанії перед позивачем.

Відповідно до чинного Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту
(п. 44.1 ст. 44).

Правила формування валових витрат
платниками податку на прибуток
підприємств з 01.04.2011 року врегульовані
положеннями Податкового кодексу
України. Виходячи зі змісту положень
Податкового кодексу витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником) (п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України).

Пункт 138.2 статті 138 ПК України
визначено, що витрати, які враховуються
для визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. Не включаються до складу
валових витрат витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку (п. 139.1.9
ст. 139 ПКУ). Дані, наведені в декларації,
повинні підтверджуватися первинними
документами, даними бухгалтерського
обліку і відповідати податковому
обліку. Отже, за відсутності
відповідних первинних документів або
їх неналежного оформлення
підприємство не може включити до
валових витрат понесені при виконанні
угод витрати. Вимоги до складання
первинних бухгалтерських документів
викладені в Положенні про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 р. № 88, Законі України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99 р. № 996-XIV.

Відповідно до п. 138.10.3 ст. 138 ПК України
витрати на збут, які включають витрати,
пов'язані з реалізацією товарів,
виконанням робіт, наданням послуг, є
зокрема, витрати на транспортування,
перевалку і страхування товарів,
транспортно-експедиційні та інші
послуги, пов'язані з транспортуванням
продукції (товарів) відповідно до умов
договору (базису) поставки.

Згідно п. 140.1.6 ст. 140.1 ПК України при
визначенні об'єкта оподаткування
враховуються такі витрати подвійного
призначення, як будь-які витрати із
страхування ризиків загибелі врожаю,
транспортування продукції платника
податку; цивільної відповідальності,
пов'язаної з експлуатацією
транспортних засобів, що перебувають у
складі основних засобів платника
податку; будь-які витрати із
страхування ризиків, пов'язаних із
виробництвом національних фільмів (у
розмірі не більше 10 відсотків вартості
виробництва національного фільму);
екологічної та ядерної шкоди, що може
бути завдана платником податку іншим
особам; майна платника податку; об'єкта
фінансового лізингу, а також
оперативного лізингу, концесії
державного чи комунального майна за
умови, якщо це передбачено договором;
фінансових, кредитних та інших ризиків
платника податку, пов'язаних із
провадженням ним господарської
діяльності, в межах звичайної ціни
страхового тарифу відповідного виду
страхування, що діє на момент укладення
такого страхового договору, за
винятком страхування життя, здоров'я
або інших ризиків, пов'язаних з
діяльністю фізичних осіб, що
перебувають у трудових відносинах з
платником податку, обов'язковість
якого не передбачена законодавством,
або будь-яких витрат із страхування
сторонніх фізичних чи юридичних осіб.

Визначення страхування, як форми
захисту осіб від настання певних подій,
обумовлених договором страхування, не
включає такої ознаки, як обов'язкове і
неминуче настання відповідної події.
Така подія може настати, а може не
настати, а суть страхування полягає в
тому, що застрахована особа
(страхувальник) за плату страховику,
отримує захист від наслідків можливого
настання відповідної події. Тобто, з
моменту набрання чинності договором
страхування (сплати страхового
платежу) і протягом всього строку дії
договору страхування, послуга
страхування є наданою, адже протягом
всього терміну дії такого договору
застрахований інтерес страхувальника
є захищеним.

Якщо умови страхування передбачають
виплату страхового відшкодування на
користь платника податку -
страхувальника, то застраховані
збитки, яких зазнав такий платник
податку у зв'язку з веденням
господарської діяльності, включаються
до його витрат за податковий період, в
якому він зазнав збитків, а будь-які
суми страхового відшкодування
зазначених збитків включаються до
доходів такого платника податку за
податковий період їх отримання.

Таким чином, норми діючого
законодавства передбачають право на
формування підприємством, юридичною
особою валових витрат за умовами
договорів страхування, які
передбачають страхове відшкодування
на користь страхувальника - платника
податків відповідно до підтверджуючих
первинних та бухгалтерських
документів. Позивачем надано до суду
Генеральний договір та акти виконаних
робіт, з яких вбачається повне
виконання сторонами умов Договору №
1230/05-309, надано картку рахунок № 6852 за 2012
рік на підтвердження надходження до
Страхувальника платежів. Дані
документи були досліджені
перевіряючою особою в ході перевірки,
суттєвих зауважень щодо їх оформлення
чи змісту не виникло і в ході розгляду
справи в суді, як і не виникло зауважень
щодо правосуб'єктості фінансової
установи - Страховика ПрАТ "Страхова
компанія "Прогрес-Фонд". Також,
позивачем були надані до матеріалів
справи копії декларацій з податку на
прибуток за періоди І-ІІІ квартали 2012
року та заяви - опитувальників за
січень-квітень 2012 року. Зауважень щодо
їх оформлення та складання, а також
змісту в ході розгляду справи у суду та
відповідача не виникло. Підприємство
було діючим, здійснювало свою
господарську діяльність у сфері
страхування. Відповідно до Закону
України "Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг" від 12.07.2001 № 2664-ІІІ
фінансова установа - це юридична особа,
яка відповідно до закону надає одну чи
декілька фінансових послуг, а також
інші послуги (операції), пов'язані з
наданням фінансових послуг, у випадках,
прямо визначених законом, та внесена до
відповідного реєстру в установленому
законом порядку. До фінансових установ
належать, зокрема, страхові компанії,
виключним видом діяльності яких є
надання фінансових послуг, а у
випадках, прямо визначених законом, -
інші послуги (операції), пов'язані з
наданням фінансових послуг.
Спростувань даного визначення по
відношенню до ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес-Фонд" відповідачем суду не
надано. Те, що підприємство знаходилось
за адресою в м. Києві, що
унеможливлювало перебування весь час
генерального директора м. Нова Каховка
для підписання документів суд вважає
безпідставним ґрунтуванням, оскільки
знаходження юридичної особи в
будь-якому місці не позбавляє його
права на спілкування та укладання
певних угод з суб'єктами
господарювання - Страхувальниками
всіма можливими засобами зв'язку
нашого часу. Сам Генеральний договір
надає юридичну силу документам, які
можуть укладатись та підписуватись
факсимільним зв'язком (п.10.2 Договору).
Також, суд зазначає, що несвоєчасність
сплати страхових сум не може слугувати
підставою для визнання удаваними
правочинів між позивачем та ПрАТ
"Страхова компанія "Прогрес-Фонд", що в
свою чергу позбавить права на
формування для платника податків
валових витрат підприємства, оскільки
своєчасність чи не своєчасність сплати
страхових сум, платежів є
правовідносинами між Страховиком та
Страхувальником, які в свою чергу
керуються Генеральним договором за
яким несуть відповідну
відповідальність, на формування
валових витрат дана обставина не
впливає, ПАТ "Завод крупних електричних
машин" отримав страхові платежі та
відповідно їх відобразив в податковому
обліку.

Щодо умов постачання товару, який був
застрахований ПАТ "Завод крупних
електричних машин", суд зазначає, що
відповідно до Генерального договору
ПрАТ "Страхова компанія "Прогрес-Фонд"
несла повну відповідальність за
вантаж, а саме за майно, яке було
експортовано до Росії позивачем. Умови
перевезення та збереження вантажу не
мають відношення до умов Договору
страхування, оскільки це окремий
характер дій, який має певні умови,
послідовні дії для перевізника товару
(вантажу) та наслідки виконання умов
перевезення. Перевізник має нести
відповідальність за перевезення
вантажу, але не може нести
відповідальність як за майно, що
застраховане в окремому порядку. Також,
поставка товару до кордону чи до місця
призначення пункту відвантаження
товару також не має значення для
Договору страхування при визначення
валових витрат підприємства, оскільки
по даному договору Страховик несе
повну відповідальність за всі ризики,
які можуть статись під час його
поставки до пункту відвантаження (п. 2,3
Договору).

Ставка страхового тарифу у вигляді 5%
була чітко визначена умовами
Генерального договору, ненадання
Правил страхування до даного Договору
не може бути порушенням позивачем
порядку ведення податкового та
бухгалтерського обліку, оскільки такі
Правила розробляються страховою
компанією для кожного виду страхування
окремо і підлягають реєстрації в
Уповноваженому органі при видачі
ліцензії на право здійснення
відповідного виду страхування (ст. 17
Закону №85/96-ВР), відповідно до яких і
складаються умови договорів
страхування, які мають в собі
визначення тарифної ставки за
домовленістю сторін з урахуванням
вартості майна, що застраховане. Щодо
розміру страхового тарифу 5 %, то суд
зазначає, що податковим органом
зроблено висновок про
необґрунтованість вказаного розміру
страхового тарифу без дослідження
відповідних підтверджуючих
документів, крім цього податковим
органом не наведено доказів щодо
застосування ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес-фонд" вказаного тарифу у
розмірі більшому за аналогічні тарифи
в інших страхових компаніях, тобто поза
межами звичайної ціни страхового
тарифу відповідного виду страхування,
що діє на момент укладення такого
страхового договору відповідно до
вимог пп. 140.1.6 п. 140.1 ст. 140 Податкового
кодексу України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що в
ході проведення даної перевірки
неправомірно було використано
висновки акту перевірки ПрАТ "Страхова
компанія "Прогрес-Фонд" від 19.7.2013 №
445/2250/30303336. Закон України "Про
страхування" передбачає право
страхової компанії здійснювати
перестрахування своїх зобов'язань.
Зокрема, стаття 12 Закону № 85/96-ВР
передбачає, що перестрахування
вважається страхуванням одним
страховиком (цедентом,
перестрахувальником) на визначених
договором умовах ризику виконання
частини своїх обов'язків перед
страхувальником у іншого страховика
(перестраховика) резидента або
нерезидента, який має статус
страховика або перестраховика, згідно
з законодавством країни, в якій він
зареєстрований.

Положення ст. 987 Цивільного кодексу
України передбачає, що за договором
перестрахування страховик, який уклав
договір страхування, страхує в іншого
страховика (перестраховика) ризик
виконання частини своїх обов'язків
перед страхувальником. Страховик, який
уклав договір перестрахування,
залишається відповідальним перед
страхувальником у повному обсязі
відповідно до договору страхування.

Таким чином, ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес-Фонд" укладаючи договори
перестрахування з юридичними особами -
фінансовими установами ТДВ "СВК
"Впевненість Безпека", ТДВ "СК "Рада" та
ТДВ "СК "Сяйво", Страховик позивача не
позбавляв себе прямої
відповідальності перед
Страхувальником ПАТ "Завод крупних
електричних машин" в разі настання
страхового випадку. Перестрахування є
правом фінансової установи, яким вона
може скористатись в ході своєї
діяльності. Суд вважає необґрунтованим
позицію контролюючого органу щодо
ставлення в залежність від внутрішньої
діяльності ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес-Фонд" до платника податків ПАТ
"Завод крупних електричних машин". Те,
що фінансові установи ТДВ "СВК
"Впевненість Безпека", ТДВ "СК "Рада" та
ТДВ "СК "Сяйво" вважаються сумнівними,
договори страхування укладені з метою
проведення транзитних фінансових
операцій з страховими компаніями, які
задіяні у схемах мінімізації
податкових зобов'язань та не
забезпечують реальних захист
прийнятих ризиків суд вважає
необґрунтованим використання даних
підстав, встановлених актом перевірки
від 19.07.13 № 445/2250, оскільки позивач не
має нести відповідальність за дії
інших підприємств, які укладали
договори із ПрАТ "Страхова компанія
"Прогрес-Фонд". Судом встановлено, що
ПрАТ "Страхова компанія "Прогрес-Фонд"
оскаржувала відповідні дії
контроюючого органу до Окружного
адміністративного суд ум. Києва (справа
№826/18310/13-а), який постановою від 27.12.2013
скасував податкове повідомлення -
рішення від 18.09.2013 № , прийнятого
на підставі висновків акту перевірки,
що фігурує в даній справі. Відповідач
не надав суду належних та допустимих
доказів тому, що правочини по
перестрахуванню суперечать актам
цивільного законодавства. Так,
контролюючий орган мав під час
перевірки позивача оцінювати
відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої були сформовані дані податкового
обліку. Визнаючи з даних підстав
удаваним правочин між позивачем та
ПрАТ "Страхова компанія "Прогрес-Фонд"
контролюючий орган порушує процедуру,
за якими правочини можуть бути визнані
в судовому порядку недійсними, або
розглянуті в порядку кримінального
провадження дії посадових осіб
підприємств під час діяльності на
ринку послуг. Новокаховською ОДПІ як в
ході перевірки так і в ході розгляду
справи не було надано суду доказів
нікчемності Генерального договору №
1230/05-309.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти позову.

В порушення ч. 2 ст. 71 КАС України
Новокаховська ОДПІ як суб'єкт владних
повноважень не довела правомірність
спірного податкового
повідомлення-рішення.

За таких обставин суд задовольняє
позовні вимоги повністю, судові
витрати підлягають відшкодуванню
позивачу з Державного бюджету. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови суду.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України,
суд -

постановив:

Задовольнити позов приватного
акціонерного товариства "Завод крупних
електричних машин".

Визнати неправомірним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Новокаховської об'єднаної держаної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області від 27 січня 2014 року № про
збільшення грошового зобов'язання по
податку на прибуток на суму 380008 грн. та
застосування штрафних санкцій в сумі
190004 грн.

Відшкодувати з Державного бюджету на
користь приватного акціонерного
товариства "Завод крупних електричних
машин" () витрати по
сплаті судового збору в сумі 487
(чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 04 березня 2014 р.

Суддя
Хом'якова
В.В.

кат. 8.3.1