Справа № 2а-3820/10/0470
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/3218/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Черпіцької Л.Т.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат" до
Криворізької митниці, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області про скасування картки відмови
про визнання протиправним рішення та
стягнення надмірно сплачених коштів за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
березня 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 18 вересня
2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2010 року позивач звернувся в
суд із позовом до Криворізької митниці,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області про
скасування картки відмови про визнання
протиправним рішення та стягнення
надмірно сплачених коштів.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
березня 2011 року відмовлено в
задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивач звернувся зі
скаргою до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18 вересня 2012 року апеляційну скаргу
відповідача залишено без задоволення,
постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, позивач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухваливши нову постанову, якою позов
задовольнити, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач, 11 січня
2010 року подав до відділу митного
оформлення Криворізької митниці
вантажну митну декларацію №
113050000/2010/000056.

Митна вартість товару була заявлена
позивачем шляхом подання декларації
митної вартості форми ДМВ-1, за ціною
договору (метод 1) відповідно до статті
267 Митного кодексу України, а саме: 8 250
доларів США за одиницю.

Посадова особа відповідача здійснила
перевірку правильності визначення
митної вартості товару згідно з чинним
законодавством та у зв'язку з
невідповідністю ціни товару
заявленого до митного оформлення з
рівнем митної вартості товарів, що вже
оформлені (витяг з цінової Бази даних
ЄАІС ДМСУ) прийшла до висновку про
необхідність подання додаткових
документів, що підтверджують, заявлену
митну вартість товарів згідно п.11
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 1766 від 20 грудня 2006 року, про що
здійснила відповідний запис в
декларації митної вартості..

Митним органом, 12 січня 2010 року,
винесено рішення щодо визначення
митної вартості № 113000006/2010/000007/1 від 12
січня 2010 року із застосуванням методу
№ 6 на підставі ст..273 Митного кодексу
України, згідно якого, ціна товару
відповідачем відкоригована із суми
99000,00 доларів США на суму 107 520,00 доларів
США. Джерелом інформації що
використовувалось митним органом було
зазначено ЄАІС ДМСУ.

За результатами розгляду митної
декларації, товаросупровідних та інших
документів винесено Картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України № 113050000/0/000007 від 12.01.10р.,
згідно якої зазначено, товари не
підлягають митному оформленню з таких
причин : - здійснено митну оцінку,
змінена база оподаткування. МКУ, ПКМУ
від 20.12.2006р. № 1766 «Про затвердження
Порядку декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження» та
ПКМУ від 09.04.2008р. № 339 «Про затвердження
Порядку здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості».

Відповідно до ст.. 265 Митного кодексу
України, митний орган здійснює
контроль правильності визначення
митної вартості товарів з положеннями
цього Кодексу.

Згідно абз. 1 п. 6. «Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження», декларант заповнює
декларацію митної вартості, за
винятком граф, призначених для
відміток митниці.

Порядок визначення митної вартості
товарів поширюється на товари, які
переміщуються через митний кордон
України.

Суд, у своєму рішенні вірно зазначив
про те, що термін подання додаткових
документів становить 10 календарних
днів після ознайомлення із записом
митного органу про їх надання, за
вмотивованою заявою декларанта такий
строк продовжується.

Згідно п.4 Положення про вантажну митну
декларацію, затвердженого Постановою
КМУ від 09.06.1997р. № 574, митний орган не
приймає ВМД для оформлення, якщо вона
подається без повного пакету
документів, в тому числі ненадання
додаткових документів. Як було
встановлено судом першої інстанції,
позивач на вимогу митного органу не
надав жодного із додаткових
документів, що були витребувані, без
обґрунтувань та мотивації.

Ухвалюючи рішення, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про те, що якщо декларантом не
надані в установлений законодавством
термін вищезазначені додаткові
документи або якщо він відмовився від
їх надання, то митний орган відповідно
до ст..265 МКУ, п. 14 Порядку № 1766, визначає
митну вартість товарів на підставі
наявних відомостей згідно із
законодавством.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат"
залишити без задоволення, постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 16 березня
2011 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді