Справа № 809/408/14
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р.
Справа № 809/408/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді: Кишинського М.І.

заучастю секретаря судового
засыдання: Мельник О.Я.

за участю представників сторін

від позивача: Колотій А.Я.,
Давимука В.Я.

від відповідача: Василюк Н.М.,
Потельніцька І.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Колективного
підприємства "Рапід"

до відповідачів: Відділу
Держземагенства у Тисменицькому
районі Державний кадастровий
реєстратор Відділу Держземагенства у
Тисменицькому районі Василюк Н.М.

про визнання протипраним і скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Колективне підприємство "Рапід"
звернулося в суд з адміністративним
позовом до Відділу Держземагенства у
Тисменицькому районі Державний
кадастровий реєстратр Відділу
Держземагенства у Тисменицькому
районі Василюк Н.М. про визнання
протипраним і скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до рішення Загвіздянської
сільської ради народних депутатів
Тисменицького району від 26.10.1996 року №6
колективному підприємству "Рапід"
надано у постійне користування для
виробничих потреб земельну ділянку
площею 0,32 га в урочищі "Рінь" с.
Загвіздя.

На підставі вказаного рішення було
видано Державний акт на право
постійного користування землею ІФ
13-11-210002 А, зареєстрований в книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею 05.12.1996
року.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги викладені в
позовній заяві підтримали в повному
обсязі. Просять позов задовольнити.

Представники відповідача проти
заявленого позову заперечили, просили
в задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши матеріали
адміністративного позову та подані
письмові докази, вислухавши
представників позивача, представників
відповідача приходить до висновку, що
позов обґрунтований та такий, що
підлягає до часткового задоволення,
приймаючи дане рішення суд виходить з
наступного.

07.11.2013 року колективне підприємство
"Рапід" звернулось до відділу
Держземагенства у Тисменицькому
районі з заявою про присвоєння та
повідомлення кадастрового номеру на
належну земельну ділянку відповідно до
Державного акту на право постійного
користування землею.

04.12.2013 року позивачем по справі
отримано відповідь Відділу
Держземагенства у Тисменицькому
районі №5414/07-02/18 з відмовою надати
відповідну інформацію про отримання
кадастрового номеру на належну
земельну ділянку відповідно до
Державного акту на право постійного
користування землею, в зв'язку з тим, що
в книзі записів державних актів на
право постійного користування землею,
відсутній.

27.12.2013 року колективним підприємством
також отримано рішення Державного
кадастрового реєстратора Відділу
Держземагенства у Тисменицькому
районі №РВ-013 про відмову у
винесенні відомостей (змін до них) До
Державного земельного кадастру з
підстав невідповідності поданих
документів вимогам, установленим
Законом України "Про Державний
земельний кадастр" та Порядку ведення
Державного земельного кадастру, а саме:
відсутністю запису про Державний акт
на право постійного користування
землею в книзі записів державних актів
на право власності на землю, постійного
користування землею, договір оренди
землі.

У відповідності до статті 158 Земельного
Кодексу України земельні спори
вирішуються судами, органами місцевого
самоврядування та органами виконавчої
влади з питань земельних ресурсів.
Органи місцевого самоврядування
вирішують земельні спори у межах
населених пунктів щодо меж земельних
ділянок, що перебувають у власності і
користуванні громадян, та додержання
громадянами правил добросусідства, а
також спори щодо розмежування меж
районів у містах. Органи виконавчої
влади з питань земельних ресурсів
вирішують земельні спори щодо меж
земельних ділянок за межами населених
пунктів, розташування обмежень у
використанні земель та земельних
сервітутів.

Згідно діючого Закону України "Про
державний земельний кадастр" від 07.07.2011
року №3613-VI Постанова Кабінету
Міністрів України від 17.10.2012 року №1051
"Про затвердження Порядку ведення
Державного земельного кадастру".

Відповідно до ст.1 Закону №3613-VI
державний земельний кадастр - єдина
державна геоінформаційна система
відомостей (зміни до них) про землі,
розташовані в межах державного кордону
України, їх цільове призначення,
обмеження у їх використанні, а також
дані про кількісну і якісну
характеристику земель, їх оцінку, про
розподіл земель між власниками та
користувачами.

Відповідно до ст.9 Закону №3613-VI,
державна реєстрація земельних ділянок,
обмежень у їх використанні, ведення
поземельних книг, внесення до
Державного земельного кадастру
відомостей (змін до них) про земельні
ділянки здійснюються Державними
кадастровими реєстраторами, які
здійснюють свою діяльність за місцем
розташування земельної ділянки (район,
місто республіканського значення
Автономної Республіки Крим, місто
обласного значення).

Згідно ст.3 Державний земельний кадастр
базується на таких основних принципах:
обов'язковості внесення до Державного
земельного кадастру відомостей про всі
його об'єкти; єдності методології
ведення Державного земельного
кадастру; об'єктивності, достовірності
та повноти відомостей у Державному
земельному кадастрі; внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру включно на підставі та
відповідно до цього Закону;
відкритості та доступності відомостей
державного земельного кадастру,
законності їх одержання поширення і
зберігання безперервності внесення до
Державного земельного кадастру
відомостей про об'єкти Державного
земельного кадастру, що змінюються,
документування всіх відомостей
Державного земельного кадастру.

Відповідно до п.5 Порядку до складу
Держземагенства та його
територіальних органів входять
державні кадастрові реєстратори, які
здійснюють внесення відомостей (змін
до них) до Державного земельного
кадастру і надання таких відомостей
(змін до них) в межах повноважень,
визначених Законом України "Про
державний земельний кадастр" та цим
Порядком. Державний кадастровий
реєстратор має доступ до всіх
відомостей Державного земельного
кадастру, самостійно приймає рішення
про внесення відомостей до нього,
надання таких відомостей, а також
відмову у внесенні або наданні
відомостей.

Пунктом 9 цього ж Порядку визначено, що
до повноважень Державного
кадастрового реєстратора
територіальних органів
Держземагенства у районах, містах
республіканського (Автономної
Республіки Крим) та обласного значеня
належать внесення або надання відмови
у внесенні до Державного земельного
кадастру відомостей (змін до них) про
землі та земельні ділянки (їх частини),
розташовані в межах району, міста
республіканського (Автономної
Республіки Крим) чи обласного значення.

Державна реєстрація земельної ділянки
здійснюється під час її формування за
результатами складання документації
із землеустрою після її погодження у
встановленому порядку та до прийняття
рішення про її затвердження органом
державної влади або органом місцевого
самоврядування (у разі, коли згідно із
законом така документація підлягає
затвердженню таким органом) шляхом
відкриття Поземельної книги на таку
земельну ділянку.

Згідно ст.24 Закону №3613-VI та п.109 Порядку
державна реєстрація земельної ділянки
здійснюється за заявою зокрема
власника земельної ділянки,
користувача земельної ділянки
державної чи комунальної власності (у
разі поділу чи обєднання раніше
сформованих земельних ділянок) або
уповноваженої ними особи.

Державний кадастровий реєстратор для
здійснення державної реєстрації
земельної ділянки протягом 14
календарних днів з дня реєстрації
відповідної заяви перевіряє
відповідність поданих документів
вимогам, передбаченим п.67 цього
Порядку, електронний документ
відповідно до п.74 цього Порядку.

Відповідно до ст.22 Закону №3613-VI
документи, які є підставою для внесення
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру, мають відповідати
таким вимогам: текст документів має
бути написаний розбірливо; документи
не мають містити підчищення або
дописки, закреслені слова чи інші не
обумовлені в них виправлення
орфографічні та арифметичні помилки,
бути заповнені олівцем, а також з
пошкодженями, які не дають змоги
одночасно тлумачити їх зміст,
документи мають відповідати
законодавству.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України від 02 квітня 2002 року №449 "Про
затвердження форм державного акту на
право власності на земельну ділянку та
державного акта на право постійного
користування земельною ділянкою"
встановлено, що раніше видані державні
акти на право постійного користування
землею залишаються чинними і
підлягають заміні у разі добровільного
звернення громадян або юридичних осіб.

Крім того, відповідно до п.10 розділу VIІ
Закону України "Про Державний
земельний кадастр" документи, яким було
посвідчено право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, видані до набрання чинності
цим Законом, є дійсним.

Даний державний акт на право
власності постійного користування
землею ІФ №, який зареєстрований в
книзі записів державних актів на право
постійного користування землею 05.12.1996
року, є чинним, в судовому порядку не
був скасований чи оскаржений.

Протягом всього часу з видачі акту
колективне підприємство "Рапід"
постійно сплачувалось податки за
користування землею в бюджет
Загвіздянської сільської ради.

Отже, визнання того, що колективне
підприємство "Рапід" використовує
землю на законних підставах є довідка з
державної статистичної звітності про
наявність земель та розподіл їх за
власниками земель, землекористувачами,
надана самим же відділом
Держземагенства у Тисменицькому
районі від 24.12.2013 року №6660/0702/18.

Суд вважає , що будь-якої вини
колективного підприємства "Рапід" в
тому, що в книзі записів державних
актів на право постійного користування
землею записів про Державний акт на
право постійного користування землею
ІФ 13-11-210002 А відсутній, немає.

За таких обставин позов підлягає
до часткового задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та
скасувати рішення Державного
кадастрового реєстратора Відділу
Держземагенства у Тисменицькому
районі Василюк Н.М. від 27.12.2013 р.
№РВ-013 про відмову у внесенні
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру.

Зобовязати Державного кадастрового
реєстратора Відділу Держземагенства у
Тисменицькому районі внести відомості
до Державного земельного кадастру щодо
земельної ділянки площею 0,32 га в
урочищі "Рінь" с.Загвіздя Тисменицького
району згідно з Державним актом на
право постійного користування землею
ІФ №13-11-210002 А та видати витяг з
Державного земельного кадастру на
підтвердження внесення до Державного
земельного кадастру відомостей щодо
земельної ділянки площею 0,32 га в
урочищі "Рінь" с.Загвіздя Тисменийького
району.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Кишинський М.І.

Постанова буде складена в повному
обсязі 24.02.2014 року.