Справа № 813/235/14
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/235/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі :
головуючого - судді
секретаря судового засідання
за участю представників
позивача - Романів О.Б.
відповідача - Созанського М.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Укртранснафта» в особі Філії
«Магістральні нафтопроводи «Дружба»
до Управління пенсійного фонду України
у Залізничному районі м.Львова про
визнання протиправним та скасування
рішення,

встановив :

Публічне акціонерне товариство
«Укртранснафта» в особі Філії
«Магістральні нафтопроводи «Дружба»
звернулося до суду з позовом у якому
просить визнати протиправними та
скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м.Львова № 67 та № 68
від 24.12.2013 р. про застосування
фінансових санкцій за донарахування
органом Пенсійного фонду України або
страхувальником сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових
внесків.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що
першим заступником начальника УПФУ у
Залізничному районі м.Львова Дмитруком
Г.І. 24.12.2013 року винесено рішення № 67 та
№ 68 про застосування санкцій та
нарахування пені за несплату або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, в тому числі
донарахованих страхувальником або
органом Пенсійного фонду до Публічного
акціонерного товариства
«Укртранснафта» в особі Філії
«Магістральні нафтопроводи «Дружба» у
вигляді штрафу в розмірі 3,90 грн. та 2606,34
грн. Правовою підставою для ухвалення
оскаржуваного рішення на думку УПФУ у
Залізничному районі м. Львова є пункт 4
частини 9 статті 106 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", що регулює
відповідальність страхувальника за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальником
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду. Позивач
вважає дане рішення не законним та
ухваленим з перевищенням своїх
повноважень, оскільки положення
Закону, на підставі яких винесено
оскаржуване рішення втратили чинність.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав з підстав наведених в
позові, просив задоволити.

Відповідач у запереченні на позовну
заяву зазначає, що, при застосуванні
фінансових санкцій, управління
керувалось ч.7 Розділу VІІ Прикінцевих
та перехідних положень Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування"№ 2464.

Представник відповідача проти позову
заперечив з мотивів, викладених у
письмовому запереченні, просив у
позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступні обставини справи та надав їм
правову оцінку.

24.12.2013 року першим заступником
начальника УПФУ у Залізничному районі
м. Львова було винесено рішення від № 67
та № 68 про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені за
несплату або несвоєчасну сплату
(несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, в
тому числі донарахованих
страхувальником або органом
Пенсійного фонду у вигляді штрафу у
вигляді штрафу в розмірі 3,90 грн. та 2606,34
грн., на підставі акту перевірки № 423
від 16.12.2013 року за період з 20.06.2007 до
12.11.2013 року на підставі п.4 ч.9 ст.106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Частиною 2 статті 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" в
редакції, яка діяла до 01 січня 2011 року
передбачено, що cуми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

За період до 1 січня 2011 року відносини,
що виникали між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, регулювались
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" №1058 від 09.07.2003 року (далі -
Закон 1058), яким визначались платники
страхових внесків, порядок їх
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків, стягнення
заборгованості за цими внесками.

Згідно з п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" в
редакції, яка діяла до 01 січня 2011 року,
за донарахування територіальним
органом Пенсійного фонду або
страхувальником сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових
внесків накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначених сум за кожний
повний або неповний місяць, за який
донараховано ці суми.

Згідно ч. 5 п. 7 Розділу VІІІ "Заключні та
Перехідні положення" Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків по діючим видам нарахованих
та/або не сплачених в період до 01 січня
2011 року, у тому числі страхових внесків,
строк сплати яких на 01 січня 2011 року не
настав, здійснюються фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у
відповідності до законодавства, яке
діяло на момент виникнення такої
заборгованості або застосування
штрафних санкцій.

Згідно ч.12 п.10 Розділу VІІІ "Заключні та
Перехідні положення" Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", визнано такими,
що втратили чинність з 1 січня 2011 року
п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону 1058.

Слід також звернути увагу на те, що
положення ч. 5 п. 7 Розділу VІІІ "Заключні
та Перехідні положення" Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" передбачають
лише порядок стягнення заборгованості
із сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 01.01.2011
року, відповідно до законодавства, що
діяло на момент виникнення такої
заборгованості або застосування
штрафних санкцій.

Згідно статті 58 Конституції України
закони та інші нормативно - правові
акти не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Аналіз наведених норм законодавства
дає підстави вважати, що відповідач
протиправно виніс рішення № 67 та № 68
від 24.12.2013 року про застосування до
позивача фінансових санкцій на
підставі п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону 1058,
оскільки зазначена норма Закону
втратила чинність з 01.01.2011 року згідно
із Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" і не
діяла на дату прийняття відповідачем
оскаржуваного рішення.

Вказана правова позиція викладена у
судовій практиці Верховного Суду
України (постанова від 19.02.2013 року,
постанова від 20.11.2012 року) та Вищого
адміністративного суду України (ухвала
від 20.11.2012 року №К/9991/9042/12).

Зважаючи на все вищевикладене,
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
«Укртранснафта» в особі Філії
«Магістральні нафтопроводи «Дружба»
слід задоволити повністю.

Судові витрати у вигляді судового
збору (243,60 грн.), відповідно до ч. 1 ст. 94
КАС України, слід стягнути з Державного
бюджету України на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задоволити
повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України у Залізничному районі м.Львова
№ 67 та № 68 від 24.12.2013 р. про застосування
фінансових санкцій за донарахування
органом Пенсійного фонду України або
страхувальником сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових
внесків.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Публічного
акціонерного товариства
"Укртранснафта" в особі Філії
"Магістральні нафтопроводи "Дружба" 243,60
грн. сплаченого судового збору.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної карги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 28
лютого 2014 року.