Справа № 1319/8057/12 2-а/1319/365/12
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 р.
Справа № 876/9164/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі м. Львова
на постанову Сихівського районного
суду м. Львова від 02 жовтня 2012 року у
справі №1319/8057/2012, №2а-1319/365/2012 за позовом
ОСОБА_1 до Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, третя особа Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова про визнання дій
протиправними та скасування постанови
про закінчення виконавчого
провадження, -

В С Т А Н О В И В:

02.08.2012 року ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом, яким просила визнати
незаконною та скасувати постанову
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
закінчення виконавчого провадження
від 28.03.2012 року ВП №30656226.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
рішення суду виконано не було,
встановленого рішенням суду розміру
державної та додаткової пенсії вона не
отримала, виплату заборгованості за
попередній період з 20.12.2010 року також не
було здійснено. Таким чином, з
постановою про закінчення виконавчого
провадження не погоджується, оскільки
судове рішення не виконано, підстави
для закінчення виконавчого
провадження відсутні, а дії
відповідача порушують її законні права
та інтереси.

Постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 02 жовтня 2012 року позов
задоволено: визнано протиправними дії
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції та
скасовано постанову про закінчення
виконавчого провадження від 28 березня
2012 року ВП №30656226.

Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова постанову
суду першої інстанції оскаржило,
подало апеляційну скаргу, зазначивши,
що оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
просить її скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що як вбачається із
оспорюваної постанови державний
виконавець закінчив виконавче
провадження, оскільки відповідно до п.
11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» виконати
рішення без участі боржника неможливо.
Крім того, відповідно до рішення
Конституційного суду України від 25.01.2012
року повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет та забезпечення
виконання відповідного закону
пов'язані з його функціями, в тому числі
щодо реалізації політики у сфері
соціального захисту та в інших сферах
Кабінет Міністрів України регулює
порядок та розміри соціальних виплат
та допомог, що фінансуються за рахунок
коштів Державного бюджету України
відповідно до Конституції та законів
України. Під час вирішення справ про
соціальний захист громадян суди
керуються, зокрема, принципом
законності. Цей принцип передбачає
застосування судами законів України, а
також нормативно-правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі і в межах наданих
повноважень та в спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих в межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України. Таким чином, постанова про
закінчення виконавчого провадження
відповідає вимогам закону і підстави
для її скасування відсутні.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що постановою
Сихівського районного суду м. Львова
від 29 червня 2011 року позов ОСОБА_1
задоволено частково, та ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13 грудня 2011
року постанову скасовано та прийнято
нову, якою позовні вимоги задоволено
частково та зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова провести перерахунок
та виплату пенсії позивачу з 20 грудня
2010 року відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", обчисленої
з розміру основної (державної) пенсії
не менше 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії 50% від мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, що
визначається згідно із ч.1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, та з врахуванням
проведених виплат.

На виконання зазначеного рішення суду
13 січня 2012 року Сихівським відділом
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження та
надано боржнику строк для
добровільного виконання рішення суду у
строк до 20 січня 2012 року.

Постановою Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції від 28 березня 2012 року ВП №30656226
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2а-1132
закінчено.

Як видно з постанови підставою для
закінчення виконавчого провадження є
виконання рішення суду в частині
проведення перерахунку пенсії, що
стверджуються розпорядженням боржника
за №196436 від 02.03.2012 року, згідно з яким
нараховано позивачу підвищення пенсії
для проведення виплати. Виплата коштів
буду проводитися після надходження
коштів з Державного бюджету.

Відповідно до вимог частини 5 статті 124,
частини 3 статті 129 Конституції України
встановлено обов'язковість виконання
судових рішень на всій території
України.

Згідно до частини 1 статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 25 Закону визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби

Частиною 3 статті 27 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що у
разі отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом.

Відповідно до вимог пункту 11 частини 1
та частини 3 статті 49 Закону України
«Про виконавче провадження» про
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом однією з підстав закінчення
виконавчого провадження є повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку, передбаченому
частиною третьою статті 75 цього Закону.

Крім того, відповідно до частин 1 - 3
статті 75 Закону України «Про виконавче
провадження» - після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною 2 статті
25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закон і не
пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення, повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Зазначена норма Закону чітко, визначає
необхідність вчинення певних дій, які
повинні бути здійснені державним
виконавцем до винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем не було здійснено
передбачених частиною 3 статті 75 Закону
України «Про виконавче провадження»
дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає правильними висновок
суду першої інстанції про те, що
постанова відповідача про закінчення
виконавчого провадження від 28 березня
2012 року №30656226 є такою, що винесена
передчасно, оскільки не було витримано
процедуру щодо повного та належного
виконання судового рішення.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова - залишити без
задоволення, а постанову Сихівського
районного суду м. Львова від 02 жовтня 2012
року у справі №1319/8057/2012, №2а-1319/365/2012 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь в справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич