Справа № 810/5632/13-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/5632/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Спиридонова В.О.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 04
грудня 2013 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Вітал-Пласт» до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби форми «Р» від 17.06.2013
№.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 04 грудня 2013
року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело неправильного вирішення
справи.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
перегляду оскаржуваного рішення суду
першої інстанції, колегія суддів
визнала можливим розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
посадовими особами відповідача було
проведено документальну невиїзну
перевірку ТОВ «Вітал-Пласт» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «Алкіона» за період з 01.03.2013 по
31.03.2013.

Результати перевірки відображено в
акті від 30.05.2013 №456/22-5/31257087, в якому
контролюючим органом встановлено
порушення позивачем наступних вимог
податкового законодавства:

- пп. 1.2 п. 1, пп. 2.1, пп. 2.4, пп. 2.16 п.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.1995р. за №168/704 із змінами та
доповненнями;

- п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу
України, що призвело до неправомірного
віднесення до об'єкта оподаткування
операцій по отриманню від ПП «Алкіона»
товарно-матеріальних цінностей на
загальну суму 325283,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 54214,00
грн.) та реалізацію цих
товарно-матеріальних цінностей на
адресу ТОВ «НВП «Навігатор Л» на
загальну суму 178320,00 грн. (у т.ч. ПДВ -
29720грн.);

- порушення п. 187.1 ст. 187 Податкового
кодексу України, що призвело до
неправомірного віднесення до
податкових зобов'язань суми по
податкових накладних, виписаних на
адресу ТОВ «НВП «Навігатор Л» на
загальну суму 29720,00 грн.

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, що призвело до
неправомірного віднесення до
податкового кредиту суми по податкових
накладних, виписаних ПП «Алкіона», та
завищення податкового кредиту в
розмірі 54213,00 грн.

- в порушення п. 200.1 ст. 200 Податкового
кодексу України щодо неправильного
визначення та заниження суми ПДВ, що
підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет в розмірі 24494,00 грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем винесено, зокрема,
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
17.06.2013 №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість по вітчизняних товарах
(роботах, послугах) на суму 30618,00 грн., у
тому числі за основним платежем - 24494,00
грн., штрафні санкції - 6124,00 грн.

За результатами адміністративного
оскарження вказане податкове
повідомлення-рішення податковим
органом було залишене без змін, а
скарги позивача - без задоволення.

Вважаючи вказане податкове
повідомлення-рішення протиправним,
позивач звернувся до суду з позовом про
його скасування.

Приймаючи рішення про
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
господарські операції ТОВ
«Вітал-Пласт» з його контрагентом ПП
«Алкіона» є реальними та
підтверджуються необхідними
документами, а товари та послуги, що
придбавалися позивачем у вказаного
підприємства, отримувались з метою
використання та були використані
позивачем у власній господарській
діяльності, що є свідченням
добросовісності позивача при
здійсненні вказаних операцій та
безпідставність тверджень відповідача
про неправомірне формування
податкового кредиту за наслідками
таких операцій.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України,
розглядаючи справи щодо
протиправності рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

В даному випадку дослідженню підлягає
реальність господарських операцій, що
є підставою для виникнення права на
податковий кредит та/або бюджетне
відшкодування; добросовісність дій
платника податку, яка полягає у
відповідності вчинених ним дій
господарській меті, а також реальність
усіх даних, наведених у документах, що
надають право на податковий кредит
та/або бюджетне відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявлені позивачем суми бюджетного
відшкодування за період, що
перевірявся, за висновками
контролюючого органу не підлягають
відшкодуванню оскільки господарські
операції позивача з його контрагентом
ПП «Алкіона» не мали реального
характеру у зв'язку з відсутністю факту
реального здійснення господарської
діяльності ПП «Алкіона».

До таких висновків контролюючий орган
прийшов на підставі акта акт ДПС у
Полтавській області від 08.05.2013 за
№521/22.5/30601203 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП
«Алкіона» () щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за березень 2013
року».

Так, у вказаному акті податковим
органом встановлено, що господарські
зобов'язання ПП «Алкіона» сформовано
неправомірно, встановлено відсутність
у підприємства виробничого обладнання,
складських та торгівельних приміщень,
транспорту та торгівельного
обладнання, сировини, матеріалів для
здійснення основного виду діяльності,
визначеного згідно довідки з ЄДРПОУ.

Вказане, на думку податкового органу,
свідчить, що фінансово-господарська
діяльність ПП «Алкіона» протягом
березня 2013 року здійснювалась поза
межами правового поля, що у свою чергу
підтверджує ненабуття належним чином
цивільної праводієздатності ПП
«Алкіона», фінансово-господарські
взаємовідносини між ПП «Алкіона» та
контрагентами протягом березня 2013 року
є фіктивними правочинами, та такими, що
вчинено без наміру створення правових
наслідків, які обумовлювались цими
правочинами».

Таким чином, висновки відповідача про
порушення позивачем вимог податкового
законодавства ґрунтуються виключно на
порушеннях податкового законодавства
контрагентом позивача - ПП «Алкіона» та
його постачальниками.

Наслідки в податковому обліку платника
податків створюють лише реально
вчинені господарські операції, тобто
такі, що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника податків, та
відповідають змісту, відображеному в
укладених платником податку договорах.

Перевіряючи реальність здійснення
позивачем господарських операцій у
спірний період, колегія суддів
виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
фінансово-господарські відносини між
Товариством та ПП «Алкіона» (), здійснювались на підставі
наступних угод:

1) договір на виконання робіт з
виробництва продукції від 15.02.2013 № 597,
відповідно до умов якого за письмовим
дорученням замовника (ТОВ
«Вітал-Пласт») підрядник (ПП «Алкіона»)
зобов'язується виконувати у
відповідності з технічними умовами
замовника роботи з виробництва
продукції своїми силами та засобами з
використанням власної сировини та
матеріалів, здавати вироблену
продукцію замовнику, а замовник
зобов'язується приймати продукцію та
сплачувати за результати виконаних
робіт, обсяги яких та строки виконання
зазначені в цьому договорі.

Фактичне здійснення вказаної
господарської операції підтверджують
наступні первинні документи: видаткова
накладна №ВН-59701 від 15.03.2013 на суму 145007,58
грн. (у т.ч. ПДВ 24167,93 грн.); податкова
накладна №840 від 15.03.2013 на суму 145007,58
грн. (у т.ч. ПДВ 24167,93 грн.); платіжні
доручення: №110 від 19.03.2013 на суму 45007,58
грн. (у т.ч. ПДВ 7501,26 грн.), №106 від 18.03.2013
на суму 50000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8333,33 грн.),
№104 від 15.03.2013 на суму 50000,00 грн. (у т.ч.
ПДВ 8333,33 грн.); виписка з банківського
рахунку; акт здачі-приймання №2-15/03 від
15.03.2013;

2) договір поставки від 04.03.2013 №613,
відповідно до умов якого постачальник
(ПП «Алкіона») зобов'язується передати
у власність покупцеві (ТОВ
«Вітал-Пласт»), а покупець прийняти та
оплатити товар (металоріжучий та
вимірювальний інструмент, пристрої та
пристосування для металооброблюваних
верстатів та ін.).

На підтвердження реальності виконання
зазначеного договору позивачем надано
наступні первинні документи: видаткові
накладні №ВН-61301 від 15.03.2013 на суму 54510,00
грн. (у т.ч. ПДВ 9085,00 грн.), №ВН-61302 від
19.03.2013 на суму 48620,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8103,33
грн.), №ВН-61304 від 29.03.2013 на суму 33280,00 грн.
(у т.ч. ПДВ 5546,67 грн.), №ВН-61303 від 29.03.2013 на
суму 43865,00 грн. (у т.ч. ПДВ 7310,83 грн.);
рахунків на оплату №042903 від 29.03.2013 на
суму 33280,00 грн. (у т.ч. ПДВ 5546,67 грн.), №021903
від 19.03.2013 на суму 48620,00 грн. (у т.ч. ПДВ
8103,33 грн.), №010403 від 04.03.2013 на суму 54510,00
грн. (у т.ч. ПДВ 9085,00 грн.); платіжні
доручення №132 від 04.04.2013 на суму 33280,00
грн. (у т.ч. ПДВ 5546,67 грн.), №130 від 03.04.2013
на суму 43865,00 грн. (у т.ч. ПДВ 7310,83 грн.),
№127 від 02.04.2013 на суму 48620,00 грн. (у т.ч.
ПДВ 8103,33 грн.), №125 від 01.04.2013 на суму 54510,00
грн. (у т.ч. ПДВ 9085,00 грн.); акти
здачі-приймання товару №1-29/03 від 29.03.2013
щодо товару загальною вартістю 43865,00
грн. (у т.ч. ПДВ 7310,83 грн.), №1-19/03 від 19.03.2013
щодо товару загальною вартістю 48620,00
грн. (у т.ч. ПДВ 8103,33 грн.), №1-15/03 від 15.03.2013
щодо товару загальною вартістю 54510,00
грн. (у т.ч. ПДВ 9085,00 грн.); податкові
накладні №1059 від 19.03.2013 на суму 48620,00
грн. (у т.ч. ПДВ 8103,33 грн.), №1802 від 29.03.2013
на суму 33280,00 грн. (у т.ч. ПДВ 5546,67 грн.),
№1801 від 29.03.2013 на суму 43865,00 грн. (у т.ч.
ПДВ 7310,83 грн.), №861 від 15.03.2013 на суму 54510,00
грн. (у т.ч. ПДВ 9085,00 грн.), №1059 від 19.03.2013
на суму 48620,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8103,33 грн.);
банківські виписки по рахунку.

Подальше використання в господарській
діяльності товару, придбаного у ПП
«Алкіона», підтверджують наступні
документи: договір на виконання робіт з
виробництва продукції №1-05/03 від 05.03.2013,
укладений між ТОВ «Вітал-Пласт» та ТОВ
«НВП «Навігатор Л»; податкова накладна
№16 від 14.03.2013; рахунок на оплату №1-05/03
від 05.03.2013; банківська виписка з рахунку
товариства; видаткова накладна №3-18 від
18.03.2013; довіреність на отримання
товарно-матеріальних цінностей серії
12ААД №439712 від 23.03.2013; акт
здачі-прийняття виконаних робіт №3-18/03
від 18.03.2013; рекламації ТОВ «НВП
«Навігатор Л» про виявлення недоліків
від 21.03.2013; рекламації ТОВ «Вітал-Пласт»
про виявлення недоліків від 29.03.2013;
товарно-транспортна накладна №4289
від 07.06.2013

Крім того, позивачем були надані копії:
товарно-транспортних накладних №000011503
від 15.03.2013 щодо перевезення товару
загальною вартістю 199517,58 грн. та №000012903
від 29.03.2013 щодо перевезення товару
загальною вартістю 126478,40 грн.; договору
оренди нежитлового приміщення №01.08.21
від 01.08.2011 та додаткової угоди до нього
від 01.11.2011; актів приймання-передачі
приміщення від 01.08.2013 та від 01.11.2011;
сертифікату на систему управління
якістю щодо продукції ТОВ
«Вітал-Пласт»; свідоцтва №200030528 НБ№289597
від 28.02.2012 про реєстрацію ПП «Алкіона»
платником податку на додану вартість;
наказу ТОВ «Вітал-Пласт» про
призначення
матеріально-відповідальної особи від
02.01.2013; договору про повну матеріальну
відповідальність від 02.01.2013; актів
приймання-передачі
товарно-матеріальних цінностей №1, №2,
№3 та №4 від 01.04.2013; договору позички
№2/02012013 від 02.01.2013 та акту
прийому-передачі №2 від 02.01.2013 щодо
автомобіля Mitsubishi Outlander (державний номер
АА0236ЕТ).

Враховуючи те, що постачання позивачу
товарів та надання послуг підтверджено
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, які були
надані відповідачу до перевірки,
доведеність подальшого використання
придбаних товарів і послуг у власній
господарській діяльності позивача, суд
приходить до висновку про
безпідставність тверджень відповідача
про неправомірне формування
податкового кредиту за наслідками
таких операцій.

Окрім того, згідно з ч. 1 ст. 18 «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців», якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Відповідачем не надано доказів з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
щодо наявності запису про виключення з
реєстру контрагента позивача на момент
укладення чи виконання договору або
відсутності у нього статусу платника
ПДВ.

Колегія суддів критично оцінює
посилання відповідача на акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки контрагента позивача щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період, що
перевірявся, оскільки визначальним
фактом права платника на бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість є фактична оплата ним сум
такого податку контрагенту у
попередніх податкових періодах, яка
позивачем здійснена, що не
заперечується відповідачем.

Крім цього, необхідно зазначити, що і
практика Європейського суду з прав
людини, яка відповідно до ст. 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» є джерелом права,
свідчить про те, якщо державні органи
мають інформацію про зловживання в
системі оподаткування конкретною
компанією, вони повинні застосовувати
відповідні заходи саме до цього
суб'єкта, а не розповсюджувати
негативні наслідки на інших осіб при
відсутності зловживання з їх боку
(Рішення Європейського суду з прав
людини від 09.01.2007р. у справі «Інтерсплав
проти України»).

Відносини між учасниками попередніх
ланцюгів постачань послуг не мають
безпосереднього впливу на дослідження
факту реальності господарської
операції, вчиненої між останнім у
ланцюгу постачань платником податків
та його безпосереднім контрагентом.

Враховуючи те, що постачання позивачу
товарів підтверджено дослідженими в
судовому засіданні розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, які були надані
відповідачу до перевірки, доведеність
подальшого використання придбаних
послуг у власній господарській
діяльності позивача, суд приходить до
висновку про безпідставність
тверджень відповідача про
неправомірне формування податкового
кредиту за наслідками таких операцій.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що господарські операції
позивача з контрагентом ПП «Алкіона»
мали реальний характер, а податковий
кредит по вказаних операціях
сформовано позивачем правомірно, що
підтверджується наступним.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1. Податкового
кодексу України (у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2. ст. 198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: або
дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг; або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Водночас відповідно до п.198.3 ст. 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно п. 198.6. Податкового кодексу
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими порушенням вимог ст. 201
цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, попередньо включені де складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
первинні документи, оформлені на
виконання договорів з ПП «Алкіона»,
відповідають встановленим вимогам та
видам господарської діяльності
позивача.

Виконання договорів підтверджується
також подальшим використанням
придбаних у товарів в межах
господарської діяльності позивача, як
того вимагає п.198.3 ст. 198 ПК.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що право позивача на
отримання податкового кредиту
підтверджене належними доказами, а
тому висновок відповідача про
порушення позивачем вимог п. 185.1 ст.185, п.
198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.10 ст.201
Податкового кодексу України внаслідок
завищення від'ємного значення з
податку на додану вартість на підставі
податкових накладних, не відповідає
дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що доводи
органу державної податкової служби не
свідчать про наявність обставин, які
унеможливлюють підтвердження права на
бюджетне відшкодування з податку на
додану вартість позивачу, у зв'язку з
чим, колегія суддів приходить до
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення - рішення прийняте
податковим органом без достатніх
підстав.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно, оцінивши фактичні
обставини справи, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
дійшов вірного висновку про
задоволення вимог адміністративного
позову.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 04 грудня 2013
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо його було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 статті
254 КАС України). Касаційна скарга на
судові рішення подається
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі (стаття 212
КАС України).

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан О.А. Губська

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.