Справа № К/9991/30582/11-С
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/30582/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Бухтіярової І.О., Приходько І.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Березанському
районі

на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 листопада
2010 року

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10 березня
2011 року

у справі № 2а-5327/10/1470

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до 1. Державної податкової інспекції у
Березанському районі,

2. Державної податкової
адміністрації у Миколаївській області

про визнання протиправними дії,
визнання протиправним та скасування
рішення про застосування штрафних
санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернулась до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Березанському районі (далі -
відповідач-1), Державної податкової
адміністрації у Миколаївській області
(відповідач-2) про визнання
протиправними дії фахівців ДПА у
Миколаївській області та визнання
протиправним та скасування рішення ДПІ
у Березанському районі № від 03
серпня 2010 року про застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
у повному обсязі.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 листопада
2010 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
рішення ДПІ у Березанському районі про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 03 серпня 2010 року.
Присуджено на користь суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи - ОСОБА_1 судові витрати у розмірі
1,70 грн. з Державного бюджету України.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10 березня 201
року постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 03
листопада 2010 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у
Березанському районі, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального права,
просить скасувати постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 листопада
2010 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10 березня 2011 року і ухвалити нове
судове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів,
враховуючи межі касаційної скарги,
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ДПА у Миколаївській області була
проведена перевірка за дотриманням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій, а саме: господарської одиниці
- торгівельного павільйону, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
належить фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1, за результатами якої складений
акт №0376/14/00/23/НОМЕР_1 від 08 липня 2010 року.

За висновками акта перевірки позивачем
були порушені вимоги пункту 12 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», які полягали у
порушенні порядку ведення обліку
товарних запасів за місцем реалізації
та зберігання, а саме: у реалізації
товару, не облікованого у книзі обліку
доходів і витрат на підставі первинних
документів на загальну суму 18100,00 грн.

Зокрема, перевіркою було встановлено,
що у періоді, який перевірявся, суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_1 перебувала на спрощеній
системі оподаткування, обліку та
звітності, була зареєстрована як
платник єдиного податку (свідоцтво про
сплату єдиного податку суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 01 квітня
2010 року, видане ДПІ у Березанському
районі на 2010 рік), мала книгу обліку
доходів і витрат №340, зареєстровану 02
червня 2009 року у ДПІ у Березанському
районі.

03 серпня 2010 року ДПІ у Березанському
районі на підставі вказаного акту
перевірки прийняла рішення №,
яким на підставі статті 21 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» застосувала до
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 штрафні
(фінансові) санкції у сумі 36200,00 грн.

Суд першої інстанції, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, задовольняючи
повністю позовні вимоги, виходив з
того, що податковим органом не було
доведено належними і допустимими
доказами обставин та фактів, на які він
посилається в обґрунтування
відповідності нормам чинного
законодавства прийнятого ним
оскаржуваного рішення, з урахуванням
того, що позивач перебуває на спрощеній
системі оподаткування та є платником
єдиного податку, а також з того, що
суб'єкт підприємницької діяльності,
який перебуває на спрощеній системі
оподаткування, не зобов'язаний
здійснювати облік товарів і витрат та
відображати це в книзі обліку товарів і
витрат, оскільки книга обліку доходів і
витрат не передбачає обліку товарних
запасів.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що облік товарних запасів
фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Аналіз наведених вище норм дає
підстави вважати, що обов'язок ведення
обліку товарних запасів не міг бути
покладений на суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичну особу ОСОБА_1,
оскільки вона здійснювала діяльність
за спрощеною системою оподаткування
відповідно до Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин).

Форму книги обліку доходів і витрат
визначено Інструкцією про
оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю (додаток № 10), затвердженою
наказом ДПА України від 21 квітня 1993
року № 12, відповідно до положень якої (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), книга обліку
доходів і витрат містить наступні
розділи: 1 - період обліку; 2 - кількість
виготовленої продукції (наданих
послуг); 3 - витрати на виробництво
продукції, придбання товару; 4 -
кількість проданої продукції (наданих
послуг); 5 - ціна продажу продукції
(послуг); 6 - сума виручки (доходу); 7 -
чистий доход.

Таким чином, книга обліку доходів і
витрат призначена виключно для обліку
доходів та витрат суб'єктів
підприємницької діяльності - фізичних
осіб, оподаткування доходів яких
здійснюється згідно із законодавством
з питань оподаткування суб'єктів
малого підприємництва, та не
передбачає обліку товарних запасів.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції про відсутність
у податкового органу правових підстав
для притягнення позивача до
відповідальності, встановленої
статтею 21 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», та, як наслідок, про
неправомірність оспорюваного рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 36200,00 грн.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

З огляду на те, що касаційна скарга
містить посилання на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
в частині відмови у задоволенні
позовних вимог про визнання
протиправними дій фахівців ДПА у
Миколаївській області, а судом
касаційної інстанції не встановлено
таких порушень згідно положень частини
2 статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
підлягають залишенню без змін, а
касаційна скарга - без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ДПІ у Березанському районі
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 листопада
2010 року та ухвала Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10 березня 2011 року підлягають
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Березанському
районі залишити без задоволення, а
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 листопада
2010 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ І.О. Бухтіярова

_____________________ І.В. Приходько