Справа № К/9991/44814/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/44814/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Винокурова К.С.,
Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Чернігівської обласної державної
адміністрації, третя особа - Відкрите
акціонерне товариство
«Чернігівавтосервіс» про визнання
рішення протиправним, за касаційною
скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 31 липня 2009
року і ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 січня 2011
року,-

у с т а н о в и л а :

У липні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зазначеним позовом посилаючись
на те, що 30 червня 2009 року Чернігівська
обласна державна адміністрація (далі -
Чернігівська ОДА) провела конкурс по
визначенню пасажирських перевізників
на автобусному маршруті Чернігів-Ушня,
за результатами якого переможцем
визнала третю особу - Відкрите
акціонерне товариство
«Чернігівавтосервіс» (далі -
Товариство).

Вважаючи це рішення таким, що не
відповідає вимогам Закону України від
5 квітня 2001 року №2344-ІІІ «Про
автомобільний транспорт» (далі Закон
№2344-ІІІ), ОСОБА_4 просив про
задоволення позову.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 31 липня 2009
року, залишеного без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 січня 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник
позивача, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить
оскаржувані рішення скасувати, а
справу направити на новий розгляд.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог суди, на підставі
наявних у справі даних встановили і
правильно виходили з того, що рішення з
визначення переможця конкурсу на
перевезення пасажирів відповідає
закону.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судами, 30 червня 2009 року
конкурсним комітетом Чернігівська ОДА,
згідно з Порядком проведення конкурсу
з перевезення пасажирів на автобусному
маршруті загального користування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 грудня 2008 року
№1081 (далі Порядок №1081, в редакції
спірного періоду) та Регламентом
проведення конкурсу, затвердженого
розпорядженням відповідача від 23
березня 2009 року за № 74, (далі Регламент),
проведено конкурс по визначенню
пасажирських перевізників на
автобусному маршруті Чернігів - Ушня, в
якому прийняли участь позивач та третя
особа.

Спірні правовідносини регулюються
Законом №2344-ІІІ та Порядком № 1081.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону
№2344-ІІІ, організація пасажирських
перевезень покладається на міжміських
та приміських автобусних маршрутах
загального користування, які не
виходять за межі території області
(внутрішньо - обласні маршрути), - на
Раду Міністрів АР Крим чи обласні
держадміністрації. Організація
пасажирських перевезень покладається
на міжміських та приміських автобусних
маршрутах загального користування, які
не виходять за межі території області
(внутрішньо-обласні маршрути), - на Раду
міністрів Автономної Республіки Крим
чи обласні держадміністрації.

Ця норма кореспондується з приписами
пунктів 4, 28, 29, 32 Порядку №1081,
відповідно до яких організатором на
автобусному маршруті загального
користування є Рада Міністрів АР Крим,
обласні держадміністрації - на
міжміському та приміському маршрутах,
які не виходять за межі території АР
Крим, області (внутрішньо-обласний
маршрут), в тому числі, які проходять
від м. Києва до населених пунктів
Київської області та від м. Севастополя
до населених пунктів АР Крим.

Оголошення про конкурс повинно бути
опубліковано в засобах масової
інформації не пізніше ніж за 30
календарних днів до початку конкурсу.

Цим Порядком №1081 також визначений
обов'язковий перелік документів, які
надає автомобільний перевізник для
участі у конкурсі на кожний об'єкт
конкурсу окремо.

До заяви автомобільного перевізника
додається анкета за формою згідно з
додатком 5, в якій передбачаються
питання, що будуть враховані під час
перевірки достовірності відомостей, що
містяться у документах для участі у
конкурсі, та під час підрахунків за
бальною системою оцінки пропозицій
перевізників-претендентів.

Згідно з частиною 1 статті 43 Закону
№2344-ІІІ, визначення автомобільного
перевізника на автобусному маршруті
загального користування здійснюється
виключно на конкурсних засадах.

Вимогами пункту 1 і 4 частини 1 статті 34
Закону №2344-ІІІ передбачено, що
автомобільний перевізник повинен:
виконувати вимоги цього Закону та
інших законодавчих і
нормативно-правових актів України у
сфері перевезення пасажирів та/чи
вантажів, забезпечувати проведення
медичного контролю стану здоров'я
водіїв.

За приписами пункту 37 Порядку №1081
достовірність інформації, викладеної у
заяві та документах, визначених
пунктом 29 цього Порядку, перевіряється
організатором та/або робочим органом
не пізніше ніж за два дні до дати
проведення конкурсу.

Суди дійшли правильного висновку, що
дії відповідача з питання нарахування
балів за наявність у позивача і третьої
особи штатних медичних працівників,
які проводять передрейсове та
післярейсове обстеження водіїв є
правомірними.

Так, судами встановлено, що позивач і
третя особа проводять передрейсові та
післярейсові огляди своїх водіїв з
використанням належних ним медичних
працівників та матеріальної бази.

За таких обставин, підстав для
задоволення позову у судів не було.

Рішення судів відповідають дійсним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
доводи касаційної скарги їх висновків
не спростовують, такі ґрунтуються на
помилковому трактуванні правових норм,
а тому підстав для скасування судових
рішень колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 залишити без задоволення, а
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 31 липня 2009
року і ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 січня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.