Справа № 826/10112/13-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Данилишин В.М.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників на
постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 04 вересня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Побужський
феронікелевий комбінат» до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ТОВ «Побужський
феронікелевий комбінат» звернулося до
суду з позовом, у якому просило визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників від 14 червня 2013 року
№ , № та № .

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
вересня 2013 року вказаний
адміністративний позов був
задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Зокрема апелянт
вказує на те, що позивач неправомірно
сформував податковий кредит та витрати
по правовідносинах з ТОВ «Бареллі Н»,
ТОВ «Український ресурс», ТОВ «Альфа
ЛТА» та ТОВ «Ліга». Також відповідач
посилається на те, що ТОВ «Побужський
феронікелевий комбінат» віднесло до
складу валових витрат кошти, що були
сплачені за виконання робіт, які не
пов'язані з господарською діяльністю
товариства. Крім того відповідач
вказує на неправомірне формування
позивачем податкового кредиту за датою
здійснення авансового платежу.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
залишити без задоволення, а постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 04 вересня 2013 року - без змін
виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Міжрегіональним
головним управлінням Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників було проведено
документальну планову виїзну
перевірку ТОВ «Побужський
феронікелевий комбінат» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 квітня 2011 року по 21 грудня 2012
року, про що складено акт від 15 травня
2013 року № 523/40-10/31076956.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем були винесені податкові
повідомлення-рішення від 14 червня 2013
року:

- № , яким позивачу нараховані
податкові зобов'язання з податку на
прибуток підприємств на загальну суму
10752296 грн. 00 коп., з яких 8311884 грн. 00 коп. -
за основним платежем та 2440412 грн. 00 коп. -
штрафні (фінансові) санкції;

- № , яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування на 17602696 грн. 00
коп. та нараховані штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 6240810 грн. 00 коп.;

- № , яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість на 186244 грн. 00
коп.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями
податкового органу ТОВ «Побужський
феронікелевий комбінат» звернулося до
суду з позовом про їх скасування.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог ТОВ «Побужський
феронікелевий комбінат» суд першої
інстанції виходив з того, що при
формуванні податкового кредиту з
податку на додану вартість та витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток
підприємств позивач діяв у повній
відповідності до вимог податкового
законодавства.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

З акту перевірки від 15 травня 2013 року №
523/40-10/31076956 вбачається, що однією з
підстав для висновку про заниження
позивачем податкових зобов'язань став
висновок про безтоварність операцій,
укладених з ТОВ «Бареллі Н», ТОВ
«Український ресурс», ТОВ «Альфа ЛТА»
та ТОВ «Ліга».

Такий висновок було зроблено у зв'язку
зі складенням актів про неможливість
проведення зустрічних звірок щодо ТОВ
«Бареллі Н», ТОВ «Український ресурс»
та ТОВ «Ліга», якими встановлено
неможливість здійснення ними
господарських операцій через
відсутність майна та інших
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для здійснення операцій
купівлі-продажу, а також відсутність
трудових ресурсів, основних приміщень,
транспортних засобів, складських
приміщень.

На думку колегії суддів самі по собі
відомості, викладені в актах про
неможливість проведення зустрічних, не
є беззаперечним доказом безтоварності
операцій між позивачем та зазначеними
контрагентом, адже вони не
підтверджені відповідними доказами.

Разом з тим, з огляду на встановлені
податковими органами обставини, що
свідчать про можливу фіктивну
діяльність ТОВ «Бареллі Н», ТОВ
«Український ресурс» та ТОВ «Ліга»
колегія суддів вважає, що з метою
доведення правомірності своїх дій щодо
формування податкового кредиту за
операціями з ним, позивач зобов'язаний
був надати суду копії всіх документів,
які підлягали складенню під час
виконання відповідних договорів.

Підставою для висновку про
безтоварність угоди між позивачем та
ТОВ «Альфа ЛТА» стало складення акту
перевірки, яким встановлено, що вказане
товариство перебувало у
правовідносинах з МПП «Промтехресурс»
та ТОВ «Компанія КВІН ДАН», фактичне
виконання господарських зобов'язань
якими не підтвердилося.

Разом з тим, непідтвердження
господарських операцій між ТОВ «Альфа
ЛТА» та іншими контрагентами, ніж ПАТ
«Побужанський феронікелевий
комбінат», не свідчить про
безтоварності операцій між позивачем
та вказаним контрагентом.

Згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

У відповідності до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Відповідно до пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК
України до витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємств,
належить, зокрема, собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг.

Із вказаних норм права вбачається, що
обов'язковою умовою виникнення права
на формування податкового кредиту та
витрат, що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування податком на
прибуток підприємств, є сплата податку
на додану вартість у ціні придбаного
або виготовленого товару чи послуг та
понесення витрат саме у зв'язку з
отриманням товарів, робіт (послуг).

Таким чином, під час здійснення
контролю за правомірністю формування
платником податку податкового кредиту
та витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємств,
підлягає перевірці фактичне придбання
товару чи отримання послуги.

Колегія суддів вважає, що при
здійсненні такого контролю
податковому органу необхідно
перевіряти факт укладення та виконання
відповідних договорів саме між особою,
яка поставляла товар (виконувала
роботи, надавала послуги) і склала
податкові накладні та особою, яка
сформувала податковий кредит і
витрати.

Натомість відповідачем було зроблено
висновок про неправомірне формування
позивачем податкового кредиту з
податку на додану вартість та витрат за
результатами аналізу взаємовідносин
ТОВ «Альфа ЛТА» з МПП «Промтехресурс»
та ТОВ «Компанія КВІН ДАН».

З акту перевірки від 15 травня 2013 року №
523/40-10/31076956 вбачається, що документи
первинного та бухгалтерського обліку,
складені між ПАТ «Побужанський
феронікелевий комбінат» та ТОВ «Альфа
ЛТА» податковим органом були
витребувані, досліджені та описані у
зазначеному акті. Зауважень щодо їх
неповноти чи посилань на недоліки в їх
оформлення акт перевірки від 15 травня
2013 року № 523/40-10/31076956 не містить.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає,
що Міжрегіональним головним
управлінням Міндоходів - Центральним
офісом з обслуговування великих
платників було зроблено висновок про
неправомірне формування податкового
кредиту з податку на додану вартість та
витрат, який не ґрунтується на належних
доказах.

Під час розгляду справи в суді
податковий орган не надав доказів, які
б підтверджували висновки про
безтоварність операцій між ПАТ
«Побужанський феронікелевий комбінат»
та ТОВ «Бареллі Н», ТОВ «Український
ресурс», ТОВ «Альфа ЛТА», ТОВ «Ліга»,
викладені в акті перевірки від 15 травня
2013 року № 523/40-10/31076956, та не довів
правомірності своїх дій щодо винесення
податкових повідомлень-рішень від 14
червня 2013 року № , № та №
.

Натомість представником позивача були
надані документи первинного
бухгалтерського обліку, які
підтверджують факт отримання товару
від зазначених контрагентів.

Так, між ПАТ «Побужанський
феронікелевий комбінат» та ТОВ
«Бареллі Н» було укладено договір
підряду № 566/12 від 11 червня 2012 року.
Згідно умов вказаного договору ТОВ
«Бареллі Н» зобов'язувалося здійснити
ремонт дизельного двигуна 6 ЧН 2121.

На підтвердження виконання ТОВ
«Бареллі Н» своїх зобов'язань позивач
надав суду прибуткову накладну та
агрегатний журнал, які засвідчують
придбання ПАТ «Побужанський
феронікелевий комбінат» дизельного
двигуна 6 ЧН 2121, акт огляду двигуна,
дефектну відомість, подорожній лист,
який підтверджує перевезення двигуна
на адресу ТОВ «Бареллі Н», акт
прийому-передачі двигуна в ремонт, акт
передачі двигуна з ремонту, акт
приймання-здачі послуг та подорожній
лист, який підтверджує перевезення
двигуна від ТОВ «Бареллі Н» до ПАТ
«Побужанський феронікелевий
комбінат».

Зазначені документи містять відомості
про обсяг виконаних ТОВ «Бареллі Н»
робіт та строки їх виконання, які
відповідають умовами договору № 566/12
від 11 червня 2012 року.

Між ПАТ «Побужанський феронікелевий
комбінат» та ТОВ «Український ресурс»
було укладено генеральний договір № 26
від 21 березня 2011 року. Згідно умов
вказаного договору ТОВ «Український
ресурс» зобов'язувалося передати
позивачу нафтопродукти.

Фактичне отримання позивачем товару
від ТОВ «Український ресурс»
підтверджується накладними на бензин
та дизельне паливо, а також
прибутковими накладними.

Перевезення нафтопродуктів від
продавця до покупця здійснювало ТОВ
«Інтеграл Нафта». На підтвердження
вказаної обставини позивач надав суду
тристоронній договір перевезення
вантажів автомобільним транспортом №
346/11 від 28 березня 2011 року, укладений між
ТОВ «Інтеграл Нафта», ПАТ
«Побужанський феронікелевий комбінат»
та ТОВ «Український ресурс», разом з
додатками та додатковими угодами до
нього. В якості доказу виконання
вказаного договору позивач надав суду
акти здачі-прийняття робіт (надання
послуг). Також позивачем були надані
копії товарно-транспортних накладних,
складених за формою, зазначеною в
додатку № 3 до Інструкції про порядок
приймання, транспортування,
зберігання, відпуску та обліку нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України, затвердженої
наказом Міністерства палива та
енергетики України, Міністерства
економіки України, Міністерства
транспорту та зв'язку України,
Державного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 20 травня 2008 року №
281/171/578/155.

Асортимент та обсяг нафтопродуктів,
зазначений у товарно-транспортних
накладних відповідає даним, що
зазначені у накладних на товар та
прибуткових накладних.

Також позивачем були надані докази
використання придбаного товару в межах
власної господарської діяльності -
бухгалтерські документи, що
підтверджують заправку транспортних
засобів та докази списання
використаних нафтопродуктів.

Між ПАТ «Побужанський феронікелевий
комбінат» та ТОВ «Альфа ЛТА» було
укладено договір № 866/10 від 18 жовтня 2010
року. За вказаним договором позивач
придбав антрацит.

На підтвердження фактичного укладення
та виконання вказаного договору
позивач надав суду копії специфікацій,
рахунків, накладних на товар,
прибуткових накладних, накладних на
внутрішнє переміщення товару, актів
списання використаного ресурсу.

Крім того до суду були надані накладні
Укрзалізниці на маршрут або групу
вагонів, які підтверджують перевезення
антрациту від продавця до покупця.

Між ПАТ «Побужанський феронікелевий
комбінат» та ТОВ «Ліга» було укладено
договір № 07021 від 07 лютого 2012 року.
Згідно специфікації за вказаним
договором позивач придбав у ТОВ «Ліга»
системний блок АТС, плати на 8 та 16
аналогових внутрішніх ліній, цифровий
системний телефон, телефонні розетки,
лінійні шнури тощо.

Обґрунтовуючи необхідність придбання
зазначеного товару позивач надав
дефектну відомість поточного ремонту
абонентського приладу на березень 2012
року.

Доказом одержання товару є видаткові
накладні, прибуткові накладні,
накладні на внутрішнє переміщення
товару.

Фактичне використання товару
підтверджується актом списання та
актом про прийняття на облік основних
засобів.

З огляду на викладене колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивачем
належними та допустимими доказами
підтверджено фактичне отримання
товару та послуг від ТОВ «Бареллі Н»,
ТОВ «Український ресурс», ТОВ «Альфа
ЛТА» та ТОВ «Ліга», а, отже, і правомірне
формування податкового кредиту та
витрат по операціях із зазначеними
контрагентами.

В якості підстави для висновку про
заниження позивачем податкових
зобов'язань з податку на прибуток та
податку на додану вартість зазначено
також неправомірне формування
податкового кредиту та витрат під час
придбання пального, використаного при
знищенні, захороненні відходів та
рекультивації кар'єру.

Такий висновок обґрунтований тим, що
зазначені витрати не пов'язані із
господарською діяльністю ПАТ
«Побужанський феронікелевий
комбінат», оскільки у позивача не
виникло обов'язку на рекультивацію
землі під кар'єром «Центральний».

За результатами аналізу Гірничого
закону України, Земельного кодексу
України, постанови Ради міністрів СРСР
від 20 червня 1976 року № 407 відповідач
дійшов висновку про те, що обов'язок на
рекультивацію земель виникає у
суб'єктів господарювання лише тоді,
коли надані для розробки корисних
копалин землі зазнали впливу внаслідок
проведення ними гірничих або інших
робіт. Оскільки основним видом
діяльності ПАТ «Побужанський
феронікелевий комбінат» є переробка
давальницької сировини, відповідачем
було зроблено висновок про те, що
позивач не був зобов'язаний
здійснювати рекультивацію земель, на
яких зберігалися відходи (шлаки).

Однак, відповідачем не було враховано
договори, укладені з нерезидентами
Компанією «КОР ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД», а
саме - зовнішньоекономічний контракт
на переробку давальницької сировини №
836/10 від 14 жовтня 2010 року та контракт
купівлі-продажу відходів № 1096/10 від 29
грудня 2010 року.

Згідно умов контракту № 836/10 від 14
жовтня 2010 року позивач зобов'язується
переробити поставлену Компанією «КОР
ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД» давальницьку
сировину - вологу окислену нікелеву
руду, з використанням придбаних
виконавцем додаткових технологічних
матеріалів, в готову продукцію -
феронікель та повернути замовнику.

Побічний продукт, що утворюється в
процесі переробки вказаної
давальницької сировини, є шлаки.
Оскільки Компанія «КОР ТРЕЙДІНГ
ЛІМІТЕД» окремо не імпортує такий вид
товару, як шлаки, для забезпечення
виконання контракту № 836/10 від 14 жовтня
2010 року між ПАТ «Побужанський
феронікелевий комбінат» та Компанією
«КОР ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД» було укладено
контракт купівлі-продажу відходів №
1096/10 від 29 грудня 2010 року.

Обов'язок позивача, як власника
відходів, здійснити їх утилізацію
закріплений в п. «є» ч. 1 ст. 17 Закону
України «Про відходи».

За таких обставин колегія суддів
вважає, що витрати, понесені ПАТ
«Побужанський феронікелевий комбінат»
на рекультивацію земель, на яких
зберігалися відходи переробки
давальницької сировини такими, слід
враховувати при обчисленні об'єкта
оподаткування податком на прибуток
підприємств, а суми податку на додану
вартість, сплачені в ціні товару, -
відносити до складу податкового
кредиту.

Висновок податкового орган про
завищення ПАТ «Побужанський
феронікелевий комбінат» податкового
кредиту на 16825296 грн. 00 коп.
обґрунтований тим, що перерахування
авансу на оплату послуг з постачання
газу, електроенергії, надання
експедиторських послуг, які
використовуються товариством виключно
в операціях з надання послуг
нерезиденту з переробки давальницької
сировини в феронікель, не надає права
на формування податкового кредиту.
Оскільки зазначені витрати пов'язані з
переробкою сировини, яка не є власністю
позивача, то використання їх у межах
господарської діяльності ПАТ
«Побужанський феронікелевий комбінат»
підтверджується по даті акту виконаних
робіт в наступному звітному періоді, а
не по передоплаті.

Зазначений висновок податкового
органу суперечить вимогам податкового
законодавства.

Правила формування податкового
кредиту визначені у ст. 198 ПК України.

У відповідності до ч. 1 п. 198.2 ст. 198 ПК
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно ч. 1 п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку, зокрема, з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Положеннями ч. 2 п. 198.3 ст. 198 ПК України
право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

З наведених норм права вбачається, що
ПАТ «Побужанський феронікелевий
комбінат» правомірно сформувало
податковий кредит по операціях з
придбання газу, електроенергії,
експедиторських послуг, які підлягали
використанню товариством під час
надання послуг з переробки
давальницької сировини в феронікель,
за датою здіснення передоплати за такі
товари та послуги. придбанню

Доводи податкового органу про те, що
право на формування податкового
кредиту за операціями по придбання
газу, електроенергії, експедиторських
послуг, які підлягали використанню
товариством під час надання послуг з
переробки давальницької сировини в
феронікель у позивача виникне лише
після складення актів виконаних робіт -
суперечить ч. 2 п. 198.3 ст. 198 ПК України.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
винесено законне і обґрунтоване
рішення про задоволення позовних вимог
ПАТ «Побужанський феронікелевий
комбінат» та скасування податкових
повідомлень-рішень Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників від 14 червня 2013 року
№ , № та № .

Доводи апеляційної скарги відповідача
не спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від 04
вересня 2013 року, та не можуть бути
підставами для її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне і обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
залишити без задоволення, а постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 04 вересня 2013 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників -
відмовити.

Постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 04 вересня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М. Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.