Справа № 814/4727/13-а
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

20 лютого 2014 року
справа № 814/4727/13-а

Миколаївський окружний
адміністративний суд, у складі судді
Мороза А.О., в письмовому провадженні
розглянув адміністративну справу

за позовомПАТ "Перший Український
міжнародний банк", вул.
Університетська, 2-а (вул. Чкалова, 20/8
Миколаїв), м. Донецьк, 83001

доуправління Державної автомобільної
інспекції управління Міністерства
внутрішніх справа України в
Миколаївській області, вул.
Новозаводська, 1-Б, м. Миколаїв, 54056

треті особитретя особа 1: Ленінський
відділ державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, вул. Декабристів, 41/23а, м.
Миколаїв, 54020 третя особа 2: ОСОБА_2,
АДРЕСА_1 прозобов'язання вчинити дії В
С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
«Перший Український міжнародний банк»
(далі - позивач, Банк) звернулось із
адміністративним позовом до
управління Державної автомобільної
інспекції управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Миколаївській області (далі -
відповідач, УДАІ), третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Ленінський
відділ державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції (далі - третя особа 1, ДВС), в
якому просить суд зобов'язати
відповідача внести зміни до свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу,
який належить ОСОБА_2, а саме змінити
найменування моделі автомобіля з ЕХ на
FX.

З метою забезпечення всебічного та
об'єктивного розгляду справи, суд
залучив до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_2 (далі -
третя особа 2) (а. с. 86-87).

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що Банком третій особі 2 було
видано кредит для придбання
автомобіля, який переданий в заставу
для забезпечення кредитних
зобов'язань. У зв'язку із невиконанням
третьою особою 2 своїх зобов'язань з
погашення кредиту, Банк отримав судове
рішення про стягнення заборгованості
та звернув його до примусового
виконання. Під час здійснення ДВС
виконавчих дій, було виявлено, що у
свідоцтві про реєстрацію
транспортного засобу була зроблена
помилка - замість моделі автомобіля FX,
було невірно зазначено ЕХ, що
перешкоджає зверненню стягнення на
заставне майно. Вважає, що помилка УДАІ
в оформленні свідоцтва повинна бути
ним виправлена, але відповідач
протиправно відмовляється внести
зміни до свідоцтва.

Відповідач адміністративний позов не
визнав, в своїх запереченнях послався
на те, що за змістом Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 р. № 1388 (далі - Порядок),
внесення змін до свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу є його
перереєстрацією, яка проводиться
виключно на підставі заяви власника,
яким є третя особа 2, а не позивач.
Вказує на те, що у випадку дотримання
вимог Порядку, а саме звернення
власника, УДАІ внесе відповідні зміни
до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (а. с. 50-52).

Третя особа 1 своїх заперечень на позов
не подала.

Третя особа 2 в судове засідання не
прибула, своїх письмових заперечень на
позов не надала, хоча про час та місце
судового засідання була повідомлена
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а. с. 92).

Під час розгляду справи за загальними
правилами Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України), позивач, відповідач і третя
особа 1 подали клопотання про розгляд
справи за їх відсутності, в порядку
письмового провадження (а. с. 93-95).
Враховуючи клопотання вказаних осіб, а
також неявку третьої особи 2 без
поважних причин, суд, на підставі ст. 128
ч. 6 КАС України, розглядує справу в
порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

21 серпня 2008 р. третя особа 2 уклала із
ТОВ «Авторай» договір № 21/08КПК
купівлі-продажу автомобіля з
використанням банківського кредиту, за
умовами якого придбала автомобіль
марки Infiniti FX 35 2008 року випуску, номер
шасі НОМЕР_1 (а. с. 17).

22 серпня 2008 р. третя особа 2 передала
придбаний автомобіль в заставу
позивачу, що підтверджується
відповідним договором (а. с. 8-12). Як
вбачається із цього договору застави,
він забезпечує виконання третьою
особою 2 перед позивачем зобов'язань за
кредитним договором № 6671591 від 22 серпня
2008 р., за яким Банк надав третій особі 2
кредит в сумі 54947,0 доларів США.

Як слідує з матеріалів
адміністративної справи, третя особа 2
порушила умови кредитного договору, у
зв'язку із чим 4 жовтня 2012 р. за позовом
Банку Ленінський районний суд м.
Миколаєва прийняв заочне рішення, яким
стягнув з третьої особи 2 на користь
Банку 55545,50 доларів США (а. с. 19).

30 травня 2013 р. ДВС відкрила виконавче
провадження за виконавчим листом,
виданим Ленінським районним судом м.
Миколаєва на підставі вищенаведеного
рішення і наклала арешт на майно
третьої особи 2 із забороною на його
відчуження, що підтверджується
інформацією про виконавче провадження
(а. с. 20-21).

Під час виконавчого провадження було
встановлено, що у свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
відповідачем були внесені помилкові
відомості про модель автомобіля -
замість вірного FX, помилково зазначено
ЕХ.

7 липня позивач звернувся до УДАІ із
листом, в якому повідомив про
вищевказану помилку та просив
відповідача внести відповідні зміни до
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (а. с. 13). У
відповідь УДАІ повідомила позивача, що
відповідно до Порядку, державна
реєстрація (перереєстрація)
транспортних засобів проводиться
тільки на підставі заяв власників,
поданих особисто, і документів, що
посвідчують їх особу. У зв'язку із цим,
відповідач повідомив позивача про те,
що внесення змін у свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
можливо лише після особистого
звернення третьої особи 2 (а. с. 13-14).

Суд знаходить відмову відповідача у
внесенні змін до свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу, такою
що ґрунтується на помилковому
застосування норм Порядку. Так,
відповідач вважає, що оскільки
внесення змін до свідоцтва в частині
зміни моделі транспортного засобу
тягне за собою необхідність видачі
нового свідоцтва, це є перереєстрацією
транспортного засобу, яка здійснюється
тільки на підставі заяви власника, яким
у спорі є третя особа 2.

Відповідно до п. 8 Порядку, державна
реєстрація (перереєстрація)
транспортних засобів проводиться на
підставі заяв власників, поданих
особисто, і документів, що посвідчують
їх особу, підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення (далі - правомірність
придбання) транспортних засобів,
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів.

Пункт 33 Порядку визначає випадки, коли
проводиться перереєстрація:
перереєстрація транспортних засобів
проводиться у разі 1) отримання
свідоцтва про реєстрацію замість
утраченого або не придатного для
користування, 2) зміни їх власників, 3)
місця стоянки, 4) місцезнаходження або 5)
найменування власників - юридичних
осіб, 6) місця проживання або 7) прізвища,
імені чи по батькові фізичних осіб, які
є власниками транспортних засобів, а
також у разі 8) зміни кольору, 9)
переобладнання транспортного засобу
чи 10) заміни кузова, 11) інших складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери.

Суд відзначає, що випадок, який він
розглядає, не підпадає під жодну з
вищенаведених обставин, адже з моменту
видачі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу не відбулась
зміна ніяких даних - до свідоцтва з
самого початку були внесені помилкові
відомості, адже в договорі
купівлі-продажу, рахунку-фактурі
модель автомобіля зазначена як FX, а не
ЕХ, а інші дані, наприклад
індивідуальний номер шасі, дозволяють
суду стверджувати, що мова йде про один
й той самий автомобіль.

Суд вважає за необхідне наголосити на
тому, що Порядок не регламентує, яким
чином відповідач має виправити
недостовірну інформацію, помилково
внесену ним до свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу, а
тому його відмова позивачу не може
розглядатись як протиправна, так як за
відсутності такої процедури,
відповідач не має відповідних
повноважень. В той же час, в даному
спорі суд виходить з того, що третя
особа 2 порушила свої зобов'язання
перед позивачем, що підтверджується
судовим рішенням і Банк має право
отримати задоволення своїх вимог за
рахунок заставного майна. Формальна
помилка у документах не може бути
перешкодою для виконання судового
рішення про стягнення з третьої особи 2
на користь позивача коштів. З
урахуванням того, що інші способи
судового захисту, наприклад, звернення
Банку до суду із позовом про спонукання
третьої особи 2 особисто подати до УДАІ
документи для внесення відповідних
змін у свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, не може
вважатись ефективним, так як за
відсутності згоди третьої особи 2 на
таке, виконати таке рішення в
примусовому порядку фактично
неможливо, тобто отримання позивачем
коштів і виконання судового рішення в
цивільній справі буде цілковито
залежати від добросовісності іншої
особи, а тому суд приходить до висновку,
що єдиним способом, який призведе до
захисту інтересів Банку, є покладення
на відповідача обов'язку внести
виправлення у свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу.

Відповідно до ст. 163 ч. 1 п. 4 КАС України,
у резолютивної частини постанови
зазначаються встановлений судом строк
для подання суб'єктом владних
повноважень - відповідачем до суду
звіту про виконання постанови, якщо
вона вимагає вчинення певних дій
(перебіг цього строку починається з дня
набрання постановою законної сили або
після одержання її копії, якщо
постанова виконується негайно).

Згідно ст. 94 ч. 1 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Позивач, надавши платіжні доручення №
1ODE і 2ODE від 14 і 21 листопада 2013 р. (а. с. 2-3),
документально підтвердив судові
витрати у виді судового збору в
загальному розмірі 68,82 грн., який
підлягає присудженню позивачу з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 94, 128, 158, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1) Адміністративний позов задовольнити.

2) Зобов'язати управління Державної
автомобільної інспекції управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Миколаївській області протягом 10
робочих днів з дня набрання чинності
цією постановою, внести зміни до
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2,
шляхом зміни моделі транспортного
засобу з EX на FX.

3) Протягом 5 робочих днів з дня
виконання постанови, подати до
Миколаївського окружного
адміністративного суду звіт про
виконання із додаванням завіреної
копії свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу із внесеними
змінами.

4) Присудити публічному акціонерному
товариству «Перший Український
міжнародний банк» судовий збір в сумі
68,82 грн. з Державного бюджету України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
Україні, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
Україні, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, залишається без розгляду, якщо
суд апеляційної інстанції за заявою
особи, яка її подала, не знайде підстав
для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
А. О.
Мороз