Справа № К/9991/4986/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/4986/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Маслія В.І.
Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Брокард-Україна» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24 листопада 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 січня 2011
року у справі № 2а-14647/10/2670 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Брокард-Україна» до
Управління у справах захисту прав
споживачів у м. Києві про визнання
протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «Брокард-Україна» звернулось з
позовом до Управління у справах
захисту прав споживачів у м. Києві про
визнання протиправною та скасування
постанови від 07.09.2010 року № 001630/пром про
накладення стягнень, передбачених ст. 23
Закону України «Про захист прав
споживачів».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач незважаючи на Постанову
Кабінету Міністрів України від 21.05.2009
року № 502, якою було встановлено
обмеження щодо проведення
позапланових перевірок суб'єктів
господарювання, а також здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності до 31 грудня
2010 року, неправомірно прийняв
постанову про накладення стягнень.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24 листопада 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 січня 2011
року, в позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями Товариство з обмеженою
відповідальністю «Брокард-Україна»
звернулось з касаційною скаргою, у
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить їх
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 14 червня 2010 року Управлінням
у справах захисту прав споживачів у м.
Києві проведено перевірку суб'єкта
господарської діяльності ТОВ
«Брокард-Україна», а саме: магазину
«Брокард», розташованого у ТЦ «Глобус»,
майдан Незалежності, 1 лінія, з питань
дотримання вимог законодавства
України про захист прав споживачів,
якості продукції, додержання
обов'язкових вимог щодо безпеки
продукції, а також додержання правил
торгівлі та надання послуг.

Перевірку проведено на підставі наказу
Управління у справах захисту прав
споживачів у м. Києві від 10.06.2010 року №
185 за згодою Державного комітету
України з питань технічного
регулювання та споживчої політики на
проведення позапланових заходів зі
здійснення державного нагляду
(контролю) діяльності субєкта
господарювання від 09.06.2010 року №
01/18-5004-2010.

Підставою для проведення вказаної
перевірки стала заява гр. ОСОБА_4 до
Управління у справах захисту прав
споживачів у м. Києві про проведення
перевірок мережі магазинів ТОВ
«Брокард-Україна», оскільки в них
здійснюється продаж невідомих товарів,
які можуть завдати шкоду здоров'ю та
життю людей.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено акт № 001066 від
14.06.2010 року, яким встановлено
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про товар, що пропонувався до
реалізації (а саме: відсутня інформація
про умови зберігання продукції,
місцезнаходження виробника та його
адреса у супровідній документації, на
етикетці, а також маркуванням чи іншим
способом, прийнятим для окремих видів
товарів), а також керівнику суб'єкта
господарювання винесено припис про
тимчасове припинення реалізації
товарів, зазначених у пунктах таблиці
№ 1 до акта перевірки та зобов'язано
письмово повідомити позивача про
виконання цього припису.

За адміністративне порушення,
встановлене у протоколі про
адміністративне правопорушення від
14.06.2010 року, постановою Управління у
справах захисту прав споживачів у м.
Києві від 22.06.2010 року № 001320/пом
директора магазину ОСОБА_5 притягнуто
до адміністративної відповідальності
у вигляді штрафу.

На підставі акта перевірки від 14.06.2010
року Управлінням у справах захисту
прав споживачів у м. Києві винесено
постанову № 001630/пром. про накладення
стягнень, передбачених ст.23 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
якою застосовано до
ТОВ«Брокард-Україна» штраф у розмірі 35
681 грн. 80 коп. за відсутність необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про товар.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди виходили з того, що
відповідач при проведенні перевірки
діяв в межах повноважень та у рамках
звернення фізичної особи, оскільки у
своїй заяві гр. ОСОБА_4 просила провести
перевірку всієї мережі магазинів
«Брокард», при цьому нею були зазначені
адреси магазинів, серед яких вказана
адреса: м. Київ, Майдан Незалежності,
Торгівельний центр «Глобус». Крім того,
суди зазначили про безпідставність
доводів позивача про порушення вимог
Постанови КМУ № 502, оскільки пунктом 2
цієї постанови установлено обмеження
щодо проведення позапланових
перевірок суб'єктів господарювання,
крім перевірок, що проводяться за
зверненнями фізичних і юридичних осіб.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
та вважає їх обґрунтованими, з огляду
на наступне.

Згідно обставин справи між сторонами
виник спір про правомірність дій
Управління у справах захисту прав
споживачів в м. Києві щодо притягнення
позивача до відповідальності за
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації,
передбаченої ст. 23 Закону України «Про
захист прав споживачів».

Згідно ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, які передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
захист прав споживачів» спеціально
уповноважений центральний орган у
справах захисту прав споживачів, а
також його Територіальні органи мають
право в тому числі: перевіряти у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, якість продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг;
безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів; одержувати
безоплатно від суб'єктів
господарювання копії необхідних
документів; давати суб'єктам
господарювання обов'язкові для
виконання приписи про припинення
порушень прав споживачів.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
захист прав споживачів» споживачі під
час придбання, замовлення або
використання продукції, яка
реалізується на території України, для
задоволення своїх особистих потреб
мають право на належну якість
продукції та обслуговування, безпеку
продукції, необхідну, доступну,
достовірну та своєчасну інформацію про
продукцію, її кількість, якість,
асортимент, а також про її виробника
(виконавця, продавця).

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про
захист прав споживачів" вимоги до
продукції щодо її безпеки для життя,
здоров'я і майна споживачів, а також
навколишнього природного середовища
встановлюються нормативними
документами.

Відповідно до ст. 14 Закону споживач має
право на те, щоб продукція за звичайних
умов її використання, зберігання і
транспортування була безпечною для
його життя, здоров'я, навколишнього
природного середовища, а також не
завдавала шкоди його майну.

Положеннями ст. 15 Закону визначено, що
споживач має право на одержання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію,
що забезпечує можливість її свідомого
і компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.
Інформація про продукцію повинна
містити:

1) назву товару, найменування або
відтворення знака для товарів і послуг,
за якими вони реалізуються;

2) найменування нормативних
документів, вимогам яких повинна
відповідати вітчизняна продукція;

3) дані про основні властивості
продукції, а щодо продуктів харчування
- про склад (включаючи перелік
використаної у процесі їх виготовлення
сировини, в тому числі харчових
добавок), номінальну кількість (масу,
об'єм тощо), харчову та енергетичну
цінність, умови використання та
застереження щодо вживання їх окремими
категоріями споживачів, а також іншу
інформацію, що поширюється на
конкретний продукт;

4) відомості про вміст шкідливих для
здоров'я речовин, які встановлені
нормативно-правовими актами, та
застереження щодо застосування
окремої продукції, якщо такі
застереження встановлені
нормативно-правовими актами;

5) позначку про наявність або
відсутність у складі продуктів
харчування генетично модифікованих
компонентів;

6) дані про ціну (тариф), умови та
правила придбання продукції;

6 1) виробник (продавець) у разі
виявлення недостовірної інформації
про продукцію (якщо вона не шкодить
життю, здоров'ю або майну споживача)
протягом тижня вилучає цю продукцію з
продажу та приводить інформацію про
неї до відповідності.

7) дату виготовлення;

8) відомості про умови зберігання;

9) гарантійні зобов'язання виробника
(виконавця);

10) правила та умови ефективного і
безпечного використання продукції;

11) строк придатності (строк служби)
товару (наслідків роботи), відомості
про необхідні дії споживача після їх
закінчення, а також про можливі
наслідки в разі невиконання цих дій;

12) найменування та місцезнаходження
виробника (виконавця, продавця) і
підприємства, яке здійснює його
функції щодо прийняття претензій від
споживача, а також проводить ремонт і
технічне обслуговування.

Інформація повинна бути надана
споживачеві до придбання ним товару чи
замовлення роботи (послуги).
Інформація, передбачена частиною
першою цієї статті, доводиться до
відома споживачів виробником
(виконавцем, продавцем) у супровідній
документації, що додається до
продукції, на етикетці, а також у
маркуванні чи іншим способом (у
доступній наочній формі), прийнятим для
окремих видів продукції або в окремих
сферах обслуговування.

З матеріалів адміністративної справи
вбачається, що 09.06.2010р. на адресу
Управління у справах захисту прав
споживачів у м. Києві надійшло
звернення гр. ОСОБА_4 щодо здійснення
підприємницької діяльності ТОВ
«Брокард-Україна», яке не відповідає
законодавству про захист прав
споживачів. У вказаній заяві гр. ОСОБА_4
просила здійснити перевірку мережі
магазинів «Брокард» та заборонити
продаж невідомих товарів, які можуть
завдати шкоду життю та здоров'ю людей.

14 червня 2010 року Управлінням у справах
захисту прав споживачів у м. Києві
проведено перевірку магазину
«Брокард», розташованого у ТЦ «Глобус»,
майдан Незалежності, 1 лінія, який
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю «Брокард-Україна».

За виявлені під час перевірки
порушення відповідачем накладено
штраф на ТОВ «Брокард-Україна» у
розмірі 35 681 грн. 80 коп.

Так, відповідно до ст. 23 Закону України
«Про захист прав споживачів» у разі
порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність, зокрема, за
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію - у розмірі тридцяти
відсотків вартості одержаної для
реалізації партії товару, виконаної
роботи, наданої послуги, але не менше
п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт
господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат - у
розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відтак, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції стосовно того,
що внаслідок наявності недостовірної
або неповної інформації про товар
(роботу, послугу) чи недобросовісної
його реклами, суд має виходити з
припущення, що споживач не має
спеціальних знань про властивості та
характеристики товарів (робіт, послуг),
а тому ненадання вищевказаної
інформації для споживачів є порушенням
чинного законодавства України та
суттєво обмежує законне право
споживача на усвідомлений і
компетентний вибір товарів.

Водночас, посилання скаржника на
порушення відповідачем вимог
Постанови КМУ від 21.05.2009 року № 502 «Про
тимчасові обмеження щодо здійснення
заходів державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності на
період до 31 грудня 2010 року» є
безпідставними, оскільки пунктом 2 цієї
постанови чітко встановлено обмеження
щодо проведення позапланових
перевірок суб'єктів господарювання,
крім перевірок, що проводяться за
зверненнями фізичних і юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства або за поданням
суб'єктом господарювання до
відповідного органу письмової заяви
про проведення перевірки за його
бажанням.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Брокард-Україна» відхилити, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24 листопада 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 січня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: