Справа № 2а-93/12,70/12
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
Справа №
80349/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Макарика В.Я.

суддів
Большакової О.О.,

Глушка
І.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради на постанову Сихівського
районного суду м. Львова від 07 березня
2012 року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради про зобов'язання суб'єкта
владних повноважень виплатити суму
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, -

В С Т А Н О В И
В:

12.01.2012р. ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач)
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради в якому просить стягнути
із Сихівського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради
недоплачену суму допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з серпня 2009 року по
грудень 2011 року у розмірі 18 283 грн. 00
коп..

Ухвалою Сихівського районного суду м.
Львова від 13 січня 2012 року позов в
частині вимог до Сихівського ВСЗ УСЗ
ДГП ЛМР за період з серпня 2009 року по 28
червня 2011 року залишено без розгляду.

Постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 07 березня 2012 року
заявлений позов задоволено частково.
Зобов'язано Сихівський відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради нарахувати та виплатити
ОСОБА_2 допомогу по догляду за дитиною -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею
трьохрічного віку, відповідно до ч. 1 ст.
15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, за
період з 29 червня 2011 року до 31 грудня 2011
року, з врахуванням виплачених сум.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову по справі про відмову в
позові.

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що позивачу допомогу
по догляду за дитиною ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею
трирічного віку призначено з 05.10.2009р. по
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 130 грн. щомісячно
відповідно до поданої нею заяви. Розмір
допомоги визначено на підставі ч.2 ст. 46
Закону України «Про державний бюджет
України на 2009 рік», відповідно до
Закону України „Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" у розмірах і порядку
визначених Кабінетом Міністрів
України і дорівнює різниці між: з 1
січня 2008р. - 50%, з 1 січня 2009р. - 75 %, з 1
січні 2010р. - 100% прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше
як 130 грн. 20 травня 2011 року та 24 ,
листопада 2011 року позивач звернулась
до Сихівського відділу соціального
захисту із заявами про призначення
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі, що перевищує мінімальний, із
врахуванням сукупного доходу сім'ї в
розрахунку на одну особу за попередні
шість місяців, надавши декларації про
доходи та майновий стан. У зв'язку з
наведеним у спірному періоді позивачу
призначена та виплачена допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, що перевищує
мінімальний, а саме: з 01.05.2011 по 30.09.2011 -
473,09 грн., з 01.10.2011 по 31.10.2011 - 498,09 грн., з
01.11.2011 по 30.11.2011 - 585,24 грн., з 01.12.2011 по
31.12.2011 - 604,24 грн. Однак, підчас
проведення інвентаризації особових
справ у січні 2012 року було виявлено, що
внаслідок збою у програмі за вказаний
період позивачу не проведено виплату
допомоги у розмірі 130 грн., призначену
їй з 05.10.2009р. до 20.07.2012р. Недоотримані
кошти включено у виплатні списки
лютого 2012 року.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули,
клопотань від осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
не поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходив з того, що позивачка є матір'ю
малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачем призначено
позивачу допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 05 жовтня 2009 року до 20 липня 2012
року. Розмір допомоги позивачу
виплачувався у відповідності до
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2001р. №1751 та у
спірний період згідно заяви позивача
був призначений у розмірі, що перевищує
мінімальний, із врахуванням сукупного
доходу сім'ї в розрахунку на одну особу
за попередні шість місяців, що
стверджується відповідними рішеннями
про призначення допомоги.

У відповідності до ст. ст. 13, 14 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", особа, котра фактично здійснює
догляд за дитиною, має право на
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, яка
виплачується щомісяця з дня
призначення допомоги по догляду за
дитиною по день досягнення нею
вказаного віку.

Згідно ст. 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
особі, що фактично здійснює догляд за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, щомісячно повинна надаватись
грошова допомога в розмірі
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для дітей до 6-ти
років.

Пунктом 23 Розділу II Закону України
„Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів" внесено зміни до Закону України
„Про державну допомогу сім"ям з дітьми"
та ст. 15 викладено в новій редакції,
якою встановлено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається в розмірі
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень /редакція станом на 2008 рік/.
Зазначені зміни неконституційними
рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 10-рп./2008 не
визнавались.

Розділом III „Прикінцеві положення
„Закону України „Про державний бюджет
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів" визначено, що
Розділ II „Внесення змін до деяких
законодавчих актів України" діє по 31
грудня 2008 року.

З 2009 року діє попередня редакція ст. 15
Закону України „Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", якою визначено виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового мінімуму
встановленого для дітей віком до 6
років, що визначається Законом України
„Про Державний бюджет " на відповідний
рік.

У 2011 році жодних змін у Закон України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
щодо виплати допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трьохрічного
віку внесено не було.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що з огляду на загальні засади
пріоритету законів над підзаконними
нормативними актами при визначенні
розміру допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трьохрічного віку, що
передбачена Законом України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
необхідно було керуватися статтею 15
цього Закону, а не постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2001р. №1751.

Врахувавши викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 160, ст.. 195, ст.. 196, ст.. 197,
ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України,
Львівський апеляційний
адміністративний суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Сихівського районного суду
м. Львова від 07 березня 2012 року у справі
№2а-1319/70/2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В.Я. Макарик

Судді
О.О.
Большакова

І.В. Глушко