Справа № 411/8298/12 (2а/411/276/12)
Суддя: Маслій В.І.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/57262/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: Маслія В.І.
(суддя-доповідач)

Суддів: Розваляєвої Т.С.,

Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 10 вересня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Довгинцівському районі
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Довгинцівському районі
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 21.11.2012 року
позовні вимоги задоволено: зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Довгинцівському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області визнати
період роботи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
26.08.1988 року по 28.03.1995 року на посаді
викладача класичного танцю
Криворізької школи мистецтв, таким, що
входить до обчислення спеціального
(педагогічного) стажу при призначенні
пенсії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно
до ст. 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за вислугою років.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10 вересня 2013 року постанову
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 21.11.2012 року скасовано
та ухвалено нову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_2
звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 10.09.2013 року
та залишити в силі постанову
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 21.11.2012 року.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи і правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку про те, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з огляду
на таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 з 26.08.1988 року по
28.03.1995 року працювала на посаді
викладача класичного танцю
Криворізької школи мистецтв.

29.08.2012 року ОСОБА_2 звернулася до УПФУ в
Довгинцівському районі м. Кривого Рогу
з заявою про призначення пенсії за
вислугою років.

10.09.2012 року УПФУ відмовило у
призначенні пенсії за вислугу років, у
зв'язку з тим, що період її роботи з
26.08.1988 року по 28.03.1995 року на посаді
викладача клачисного танцю не входить
до переліку посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугою років,
затверджених постановою КМУ №909 від
04.11.1993 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції зазначив, що УПФУ
неправомірно відмовило ОСОБА_2 у
призначенні пенсії, оскільки викладач
дитячої школи мистецтв є педагогічним
працівником позашкільного навчального
закладу, а тому відповідно до ст. 21 ЗУ
«Про позашкільну освіту» має право на
пенсію з вислугу років при наявності
відповідного педагогічного стажу
роботи.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, апеляційний суд зазначив, що
робота ОСОБА_2 на посаді виклада
класичного танцю в Криворізькій школі
мистецт не входить до спеціального
стажу, який дає право на призначення
пенсії за вислугою років відповідно до
п. е ст. 55 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення».

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції
та зазначає наступне.

Відповідно до п.«е» ст. 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 04 листопада 1993 року №909 «Про
перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років» (зі
змінами, внесеними постановою від 26
вересня 2002 року №1436) встановлено, що в
позашкільних навчальних закладах
право на пенсію за вислугу років мають
право громадяни, які працювали на таких
посадах: директори, їх заступники з
навчально-виховної, навчальної,
виховної роботи, завідувачі відділами
(лабораторіями, кабінетами), художні
керівники гуртків, секцій, студій та
інших форм гурткової роботи. Посада
викладача в позашкільних закладах
освіти в зазначеному Переліку не
передбачена.

Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України
«Про позашкільну освіту» педагогічні
працівники позашкільних навчальних
закладів мають право на пенсію за
вислугою років за наявності
педагогічного стажу роботи не менше
ніж 25 років.

За клопотанням Міністерства
соціального захисту населення від 01
лютого 1995 року № 01-3/133-02-2 Кабінетом
Міністрів України дорученням від 06
січня 1996 року №397/21 дію постанови від 04
листопада 19993 року № 909 поширено в тому
числі й на викладачів шкіл мистецтв без
внесення змін до постанови.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 14 червня 2000 року №963 «Про
затвердження переліку посад
педагогічних та науково-педагогічних
працівників» до посад педагогічних
працівників включена посада
викладачів в школі мистецтв.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позову, а суд апеляційної інстанції
помилково скасував законне рішення
суду першої інстанції.

Таким чином, доводи касаційної скарги
заслуговують на увагу та
підтверджуються вище переліченими
нормами права і встановленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
наявні підстави для її задоволення та
скасування оскаржуваного судового
рішення.

Згідно з частиною першою статті 226 КАС
України суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10 вересня 2013 року - скасувати,
залишивши в силі постанову
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 21 листопада 2012 року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: