Справа № 2а-53865/11
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Закаблук
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління соціального захисту
населення Білоцерківської міської
ради Київської області на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 01.06.2011 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління соціального захисту
населення Білоцерківської міської
ради про визнання дії протиправними та
зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду першої
інстанції з позовом, в якому просила:
визнати дії управління соціального
захисту населення Білоцерківської
міської ради Київської області щодо
відмови їй у встановленні статусу та
видачі посвідчення члена сім'ї
загиблого інваліда війни
протиправними та неправомірними;
зобов'язати управління соціального
захисту населення Білоцерківської
міської ради Київської області видати
їй посвідчення члена сім'ї загиблого
інваліда війни згідно з п. 4 додатку № 2
до постанови Кабінету Міністрів
України від 12.05.1992 № 302.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 01.06.2011 позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій він просить оскаржувану
постанову скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є пенсіонером та законною
дружиною померлого ОСОБА_3, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи свідоцтвом про одруження (а.с. 7).

Чоловік позивача ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з свідоцтвом про
смерть від 01.09.2010 (а.с.8).

Позивач звернулася до управління
соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради
Київської області із заявою про видачу
посвідчення члена сім'ї загиблого
інваліда війни.

Управління соціального захисту
населення Білоцерківської міської
ради Київської області листом від
17.03.2011 №1952 (а.с.9) відмовило у видачі
посвідчення члена сім'ї загиблого
інваліда війни.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що позивач має право на
отримання посвідчення члена сім'ї
загиблого інваліда війни, оскільки
чоловік позивачки на законних
підставах набув статусу інваліда війни
за життя, а тому відповідач
неправомірно відмовив у видачі
позивачу посвідчення члена сім'ї
загиблого інваліда війни.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
оскільки померлому чоловіку статус
інваліда війни встановлено, як особі,
що була залучена до складу формувань
Цивільної оборони, і він визнаний
інвалідом війни внаслідок захворювань,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи, то
встановлення позивачу статусу члена
загиблого інваліда війни є
безпідставним.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Абзацом 2 пункту 7 Положення про порядок
видачі посвідчень і нагрудних знаків,
що затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 12.05.1994 № 302
«Посвідчення інваліда війни»,
«Посвідчення учасника війни» і
відповідні нагрудні знаки,
«Посвідчення члена сім'ї загиблого»
видаються органами праці та
соціального захисту населення за
місцем реєстрації громадянина.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» до інвалідів
війни належать також інваліди з числа:
осіб, залучених до складу формувань
Цивільної оборони, які стали
інвалідами внаслідок захворювань,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи.

У відповідності до п. 12 Положення про
порядок видачі посвідчень і нагрудних
знаків ветеранів війни, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.05.1994 № 302, посвідчення, зазначені в
пунктах 3, 4 і 5, зокрема, «Посвідчення
інваліда війни» видаються інвалідам
війни на підставі одного з таких
документів: «Удостоверение инвалида
Отечественной войны», «Удостоверение
инвалида о праве на льготы», для
малолітніх в'язнів - «Удостоверение» і
довідка медико-соціальної експертної
комісії про встановлення інвалідності,
довідки, видані органами Міноборони,
МВС, Держспецзв'язку, МНС, СБ, Служби
зовнішньої розвідки, Управління
державної охорони, Мінпраці.

Своїми листами від 28.11.2005 № 02-10047/271 та
від 30.12.2008 № 02-17796/284 Міністерство
України з питань надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
роз'яснено, що залучення до складу
формувань Цивільної оборони для участі
в ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС підтверджується довідками,
виданими відповідними підрозділами
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим, обласних, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій.

У листі Міністерства праці та
соціальної політики України від 08.11.2005
міститься висновок про те, що підставою
для встановлення статусу інваліда
війни є посвідчення громадянина, що
постраждав внаслідок Чорнобильської
катастрофи з вкладкою учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та
довідка, що підтверджує залучення
особи, яка стала інвалідом внаслідок
захворювань, пов'язаних з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи,
до складу формування Цивільної
оборони, видана органами Міністерства
з питань надзвичайних ситуацій та у
справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до виписки з акту огляду
МСЕК від 12.05.2010 (а.с. 13) та експертного
висновку Центральної міжвідомчої
експертної комісії МОЗ та МНС України
від 01.10.2010 (а.с. 12), ОСОБА_3 отримав І групу
інвалідності, що пов'язана з роботами
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
довічно, що підтверджується
посвідченням інваліда війни серії
НОМЕР_1 від 09.08.2010 (а.с. 5).

Колегія суддів зазначає, що посилання
апелянта на відсутність у позивача
права на отримання посвідчення члена
сім'ї загиблого інваліда війни є
безпідставним та спростовується
наступним.

Відповідно до пункту 4 Положення про
порядок видачі посвідчень і нагрудних
знаків особам, на яких поширюється
чинність Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» видаються
посвідчення з написом «Посвідчення
члена сім'ї загиблого».

Частина 2 статті 10 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» визначає, що його
чинність поширюється на дружин
(чоловіків) померлих інвалідів Великої
Вітчизняної війни, а також дружин
(чоловіків) померлих учасників війни і
бойових дій, партизанів і підпільників,
визнаних за життя інвалідами від
загального захворювання, трудового
каліцтва та з інших причин, які не
одружилися вдруге, а також на дружин
(чоловіків) померлих інвалідів війни,
учасників бойових дій, партизанів,
підпільників і учасників війни,
нагороджених орденами і медалями
колишнього Союзу РСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу,
визнаних за життя інвалідами, чинність
цієї статті поширюється незалежно від
часу смерті інваліда.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому
шлюбі з померлим ОСОБА_3, який
відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1
від 09.08.2010 (а.с.5) був інвалідом війни,
колегія суддів прийшла до висновку, що
позивач у відповідності до вимог ч. 2 ст.
10 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» мала право на встановлення
статусу та отримання посвідчення члена
сім'ї загиблого інваліда війни, а тому
відповідач неправомірно відмовив у
задоволенні заяви позивача про видачу
такого посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Апелянтом не доведено жодними доказами
правомірність вимог апеляційної
скарги.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради
Київської області - залишити без
задоволення, а постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 01.06.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, встановлені
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий:

Василенко Я.М.

Судді:

Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.