Справа № 2а-1956/11/0170/12
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/106/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Черпіцької Л.Т.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на підприємстві та
професійного захворювання України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим про стягнення
заборгованості за касаційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підприємстві та
професійного захворювання України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від о 18 квітня 2011 року
та постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 02 листопада 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2011 року позивач звернувся в
суд із позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
підприємстві та професійного
захворювання України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим про стягнення
заборгованості.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від о 18 квітня 2011 року
позов задоволено частково.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивач та
відповідач звернулися зі скаргою до
суду апеляційної інстанції щодо
скасування зазначеного вище рішення.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 02 листопада 2011 року апеляційну
скаргу позивача залишено без
задоволення, апеляційну скаргу
відповідача задоволено частково,
постанову суду першої інстанції
змінено та викладено її другий абзац
резолютивної частини в наступній
редакції: Стягнути з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим (95051, АР
Крим, м. Сімферополь, вул. Євпаторійське
шосе/ Кім, 69/56, МФО 824026, ОКПО 25872160) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим суми не відшкодованих витрат на
виплату пенсії з інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9
за грудень 2010 року в розмірі 1001,71грн. В
іншій частині постанову суду першої
інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та постановою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухваливши нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач та
відповідач у грудні 2010 року підписали
акт щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв»язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (а.с. 9).

У зв»язку з виникненням неузгодженості
між розрахунками УПФУ в Київському
районі м. Сімферополя АР Крим та
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Сімферополі
АРК до акту та списку осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв»язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, була складена таблиця
розбіжностей, які не прийняті
відповідачем до заліку.

Розбіжності в розмірі виникли в сумі
6584,81грн., у тому числі, в результаті
незгоди відповідача відшкодовувати
виплату пенсії по 9 особам: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, з яких 1095,64грн. -
основний розмір пенсі, та 5489,17грн. -
державна адресна допомога, що
підтверджується списками осіб, яким
призначені пенсії з інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії в зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання по Джанкойському районі,
не прийнятих до заліку за грудень 2010
року (а.с. 15-18, 20-21).

Судом встановлено, що неприйняті до
заліку витрати на виплату пенсій
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не були
включені відповідачем до акту
щомісячної звірки у звязку з тим, що у
відповідача відсутні особові справи
потерпілих, що є підставою для відмови
у розумінні ч. 2 ст. 7 Закону України «Про
страхові тарифи на
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві й професійному
захворюванні, які спричинили втрату
працездатності».

Відповідно до вимог Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності»(далі по тексту - Закон),
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
зобов'язаний відшкодувати шкоду,
заподіяну працівнику внаслідок
ушкодження його здоров'я.

У частині 4 статті 26 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги відповідно до статті
25 Основ, є Фонд соціального страхування
від нещасних випадків.

За змістом частини 2 статті 2 Закону
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Відповідно до пункту 3 розділу XI
(Прикінцеві положення) Закону
відшкодування шкоди, медична,
професійна та соціальна реабілітація
провадяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
також зазначеним у статті 8 цього
Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Згідно статті 10 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" пенсійне
забезпечення відповідно до цього
Закону здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Статтею 81 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

Однак суд врахував, що обов»язок Фонду
відшкодовувати витрати позивачу,
пов»язані з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, навіть при
відсутності особових справ в
розпорядженні виконавчої дирекції
фонду прямо передбачений Законом
України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" № 2272-IIІ від 22.02.2001 року.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону
передбачено, що Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
та ОСОБА_9, документи яких не передані
до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від своїх роботодавців, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування України. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Будь-якими іншими законодавчими актами
не передбачена необхідність отримання
органами Пенсійного фонду України ще
додаткових документів для виплати
пенсії по інвалідності, крім акту про
нещасний випадок, трудової книжки,
довідки МСЕК, тому всі витрати, які
понесені позивачем у зв»язку з
виплатою таких пенсій являються
обґрунтованими, тому вони підлягають
відшкодуванню відповідачем.

Змінюючи постанову суду першої
інстанції в частині, суд апеляційної
інстанції вірно зазначив про те, що суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
відповідач повинен відшкодувати
позивачу суму основного розміру пенсії
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за
грудень 2010 року в розмірі 1095,64грн.

Однак, постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 05.10.2010 року по
справі №2а-1618/10/2/0170, яка залишена без
змін ухвалою Севастопольського
апеляційного суду від 02.03.2011 року по
справі №2а-1618/10/2/0170 відносно стягнення
основного розміру пенсії по пенсіонеру
ОСОБА_10 Управлінню Пенсійного фонду
України в Київському районі м.
Сімферополь Автономної Республіки
Крим було відмовлено. Предметом
розгляду справи №2а-1956/11/0170/12 також є
витрати позивача на виплату та
доставку основного розміру пенсії по
пенсіонеру ОСОБА_10 у розмірі 93,93 грн. -
основний розмір пенсії, 0,74 грн.-
доставка, а всього на суму 94,67грн.

При таких обставинах, в частині
відшкодування основного розміру
пенсії по пенсіонеру ОСОБА_10 в розмірі
93,93 грн. рішення суду підлягає зміні.

Суд, у своєму рішення вірно вказав на
те, що що адресна допомога не
включається до основного розміру
пенсії, так як безпосередньо
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.03.2008 року № 265 визначено, що вона є
додатковою допомогою до пенсії. Не
відноситься адресна допомога також і
до щомісячної цільової грошової
допомоги на прожиття.

Тобто, щомісячна державна адресна
допомога є самостійним видом пенсійних
виплат та виплачується пенсіонеру,
крім інших видів виплат, у тому числі
цільової допомоги на прожиття, з
урахуванням приписів Постанови
Кабінету Міністрів України від 26.03.2008
року № 265.

Таким чином, судом обґрунтовано
встановлено, що відсутні як правові
підстави, так і порядок відшкодування
відповідачем суми адресної допомоги.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та постанова суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
підприємстві та професійного
захворювання України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від о 18 квітня 2011 року
та постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 02 листопада 2011 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді