Справа № 819/153/14-а
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/153/14-a

11 лютого 2014 року

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі

головуючого судді Білоус І.О.

При секретарі судового засідання
Габрилецькій С. Є.

За участі прокурора Матієк Л. Г.

Представника відповідача Яроша О. П.,
Печіль О. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовною
заявою Прокурора міста Тернополя до
Тернопільської міської ради про
визнання протиправним та скасування
рішення №6/44/3 від 23.01.2014 р., -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Тернополя звернувся до
суду із адміністративним позовом до
Тернопільської міської ради про
визнання незаконним рішення сорок
четвертої сесії Тернопільської
міської ради шостого скликання № 6/44/3
від 23.01.2014 р. "Про перейменування
майдану м. Тернополя" та його
скасування, посилаючись на те, що воно
прийнято з порушенням вимог Закону
України «Про присвоєння юридичним
особам та об'єктам права власності
імен (псевдонімів) фізичних осіб,
ювілейних та святкових дат, назв і дат
історичних подій» та «Порядку
проведення громадського обговорення
під час розгляду питань присвоєння
юридичним особам та об'єктам права
власності, які за ними закріплені,
об'єктам права власності, які належать
фізичним особам, імен (псевдонімів)
фізичних осіб, ювілейних та святкових
дат, назв і дат історичних подій»
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України, а саме без внесення
подання та проведення громадського
обговорення з цього питання у
встановлений Порядком строк.

В судовому засіданні представник
прокуратури позовні вимоги підтримала
з мотивів викладених у
адміністративному позові, просила їх
задовольнити, визнати незаконним та
скасувати оспорюване рішення. Під час
судового розгляду також зазначила, що
при підготовці проекту даного рішення
відповідачем недодержані вимоги
регламенту Тернопільської міської
ради в частині строку подання проекту
до управління
організаційно-виконавчої роботи та
доведення до відома депутатів.

Представник відповідача -
Тернопільської міської ради ( далі -
відповідач) позовні вимоги не визнав в
повному обсязі, проти їх задоволення
заперечував з підстав, викладених у
письмових запереченнях.

Пояснив, що дія Закону України "Про
присвоєння юридичним особам та
об'єктам права власності імен
(псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних
та святкових дат, назв і дат історичних
подій" не поширюється на спірні
правовідносини, оскільки даним законом
врегульовано питання присвоєння
юридичним особам та об'єктам права
власності імен фізичних осіб,
ювілейних та святкових дат, назв і дат
історичних подій, а назва площі "Героїв
Євромайдану" не відноситься до жодних
із вказаних у цьому законі правових
визначень. Також звернув увагу суду на
то, що підставою прийняття даного
рішення стали численні звернення
громадських організацій, що надійшли
до міської ради. Міським головою м.
Тернополя на обговорення загальних
зборів громадян м. Тернополя було
винесено відповідну пропозицію про
перейменування майдану Мистецтв на
Майдан Героїв Євромайдану, яку було
обговорено та одноголосно підтримано.
Наголосив, що Майдан Мистецтв для
перейменування обрано з тих підстав, що
він знаходиться у центрі міста та на
ньому розміщено дві юридичні особи,
внаслідок чого перейменування не буде
мати наслідком значні матеріальні
затрати.

Після цього, відповідно до вимог
Регламенту, проект рішення «Про
перейменування майдану м. Тернополя»
винесено на розгляд постійної комісії
з питань освіти, науки і культури, на
якій його погоджено, та прийнято на
сорок четвертій сесії Тернопільської
міської ради шостого скликання.

Представник відповідача також окремо
наголосив, що вказане рішення було
опубліковане на офіційному веб-сайті
Тернопільської міської ради та у
друкованому засобі масової інформації
« Тернопіль вечірній» від 29.01.2014 р. № 3,
також висвітлено на телебаченні, тобто
доведено до відома громадськості. Але з
часу його прийняття й оприлюднення у
міську раду не надходило жодних скарг
або заяв з приводу перейменування
Майдану, тобто дане рішення не порушує
нічиїх прав та обов'язків.

Заслухавши пояснення представників
позивача, відповідача, дослідивши
подані суду письмові докази, оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
якими врегульовано спірні
правовідносини, суд при прийнятті
рішення виходить з наступних підстав
та мотивів.

До Тернопільської міської ради 21-22.01.2014
р. надійшли звернення від Громадської
організації «Молодіжне об»єднання
«Файне місто», Тернопільської обласної
громадської організації «Перша леді»,
Студентського мера м. Тернополя,
Громадської організації « Конфіденс»,
які містять прохання про можливість
назвати одну з площ чи майданів м.
Тернополя іменем Героїв Євромайдану (
а. с. 23-26 ).

22.01.2014 р. на Міським головою м. Тернополя
Надалом С. В. на розгляд загальних
зборів громадян міста Тернополя
винесено пропозицію щодо
перейменування Майдану Мистецтв на
Площу Героїв Євромайдану, яку
одноголосно було підтримано ( а. с. 27 ).

У порядку підготовки даного питання до
розгляду на пленарному засіданні ради
проект рішення було подано на розгляд
постійної комісії з питань освіти,
науки, культури. На засіданні даної
комісії 23.01.2014 р. погоджено проект
рішення «Про перейменування майдану м.
Тернополя» ( а. с. 35 ).

Рішенням сорок четвертої сесії
Тернопільської міської ради шостого
скликання № 6/44/3 від 23.01.2014 р. "Про
перейменування майдану м. Тернополя"
вирішено перейменувати Майдан
Мистецтв на Площу Героїв Євромайдану (
а. с. 36).

23.01.2014 р. його було оприлюднено на сайті
Тернопільської міської ради та його
прийняття висвітлено у регіональних та
республіканськиї ЗМІ ( а. с. 37-40 ).

З моменту набрання чинності даним
рішенням скарг до Тернопілської
міської ради з приводу перейменування
Майдану Мистецтв на Майдан Героїв
Євромайдану не надходило ( а. с.41 ).

27.01.2014 р. Прокурором м. Тернополя на
підставі Постанови про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
проведено перевірку законності
прийнятих 23.01.2014 р. сорок четвертою
сесією Тернопільскої міської ради
шостого скликання рішень.

За результатами проведеної перевірки
Прокурором встановлено порушення
вимог Закону України "Про присвоєння
юридичним особам та об'єктам права
власності імен (псевдонімів) фізичних
осіб, ювілейних та святкових дат, назв і
дат історичних подій" та Порядку
проведення громадського обговорення
під час розгляду питань про присвоєння
юридичним особам та об'єктам права
власності, які за ними закріплені,
об'єктам права власності, які належать
фізичним особам, імен (псевдонімів)
фізичних осіб, ювілейних та святкових
дат, назв і дат історичних подій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 24.10.2012 р. № 989,
оскільки найменування "Площа Героїв
Євромайдану" не передбачає імені
(псевдоніму) суспільно - політичних і
громадських діячів, захисників
Вітчизни, воєначальників, діячів науки,
освіти, культури та інших сфер
суспільного життя, ювілейних та
святкових дат, назв і дат історичних
подій та прийняте без проведення
громадського обговорення, що порушує
право жителів м. Тернопіль на
обговорення питань місцевого значення.

Результати проведеної перевірки і
стали підставою для звернення
Прокурора м. Тернополя до суду з
позовом про визнання незаконним та
скасування рішення № 6/44/3 від 23.01.2014 р.
"Про перейменування майдану м.
Тернополя"

Підстави та порядок присвоєння
юридичним особам та об'єктам права
власності, які за ними закріплені,
об'єктам права власності, які належать
фізичним особам, імен (псевдонімів)
фізичних осіб, ювілейних та святкових
дат, назв і дат історичних подій
визначається Законом України від 24.05.2012
р. № 4865 VI «Про присвоєння юридичним
особам та об'єктам права власності імен
(псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних
та святкових дат, назв і дат історичних
подій» ( далі - Закон № 4865 VI).

Відповідно до ст. 1 Закону № 4865 VI -
предметом та сферою дії цього Закону є
правовідносини, що виникають у зв'язку
з присвоєнням юридичним особам та
об'єктам права власності, які за ними
закріплені, об'єктам права власності,
які належать фізичним особам (далі -
об'єктам права власності), імен
(псевдонімів) суспільно-політичних і
громадських діячів, захисників
Вітчизни, воєначальників, діячів науки,
освіти, культури та інших сфер
суспільного життя, ювілейних та
святкових дат, назв і дат історичних
подій (далі - імен фізичних осіб,
ювілейних та святкових дат, назв і дат
історичних подій).

Перейменування скверів, бульварів,
вулиць, провулків, узвозів, проїздів,
проспектів, площі майданів, набережних,
мостів здійснюється для задоволення
потреб територіальної громади, а також
з метою закріплення місцевих
топонімів, увічнення пам'яті городян,
інших фізичних осіб, назв ювілейних та
святкових дат, назв і дат історичних
подій, пов'язаних з історією України.

Порядок проведення громадського
обговорення під час розгляду питань
про присвоєння юридичним особам та
об'єктам права власності, які за ними
закріплені, об'єктам права власності,
які належать фізичним особам, імен
(псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних
та святкових дат, назв і дат історичних
подій, затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 24.10.2012 р.
№ 989 ( далі - Порядок № 989), визначає
механізм проведення громадського
обговорення та основні вимоги до його
організації та розгляду узагальнених
пропозицій (зауважень) під час розгляду
питань про присвоєння юридичним особам
та об'єктам права власності, які за ними
закріплені, об'єктам права власності,
які належать фізичним особам, імен
(псевдонімів) суспільно-політичних і
громадських діячів, захисників
Вітчизни, воєначальників, діячів науки,
освіти, культури та інших сфер
суспільного життя, ювілейних та
святкових дат, назв і дат історичних
подій.

Дія цього Порядку поширюється на
суб'єктів, що готують подання про
присвоєння юридичним особам імен
фізичних осіб, ювілейних та святкових
дат, назв і дат історичних подій,
визначених ст. 7 Закону № 4865 VI.

Ст. 7 вищезазначеного Закону визначено
коло суб'єктів, які готують подання про
присвоєння юридичним особам та
об'єктам права власності імен фізичних
осіб, ювілейних та святкових дат, назв і
дат історичних подій та випадки у яких
таке подання готується. А саме:

1. Подання про присвоєння юридичним
особам та об'єктам права власності
імені фізичної особи, ювілейної та
святкової дати, назви і дати історичної
події готується у разі:

1) присвоєння імені фізичної особи,
ювілейної та святкової дати, назви і
дати історичної події об'єднанням,
з'єднанням, військовим частинам,
військовим навчальним закладам,
установам, організаціям Збройних Сил
України та об'єктам права власності,
які за ними закріплені, - Міністром
оборони України;

2) присвоєння імені фізичної особи,
ювілейної та святкової дати, назви і
дати історичної події об'єднанням,
з'єднанням, військовим частинам,
військовим навчальним закладам,
установам, організаціям інших
військових формувань та об'єктам права
власності, які за ними закріплені, -
державним органом, що здійснює
керівництво іншим утвореним
відповідно до закону військовим
формуванням;

3) присвоєння імені фізичної особи,
ювілейної та святкової дати, назви і
дати історичної події юридичним
особам, що діють на основі державної
власності, та об'єктам, які за ними
закріплені, - їх керівником;

4) присвоєння імені фізичної особи,
ювілейної та святкової дати, назви і
дати історичної події юридичним
особам, майно яких входить до складу
майна, що належить Автономній
Республіці Крим, та об'єктам права
власності, які за ними закріплені, -
Головою Ради міністрів Автономної
Республіки Крим;

5) присвоєння імені фізичної особи,
ювілейної та святкової дати, назви і
дати історичної події юридичним
особам, майно яких перебуває у спільній
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст, та об'єктам права
власності, які за ними закріплені, -
головою відповідної районної чи
обласної ради.

У разі делегування районними чи
обласними радами місцевій державній
адміністрації повноважень щодо
управління майном, що перебуває у
спільній власності територіальних
громад сіл, селищ, міст, подання
погоджується з головою відповідної
місцевої державної адміністрації;

6) присвоєння імені фізичної особи,
ювілейної та святкової дати, назви і
дати історичної події юридичним
особам, майно яких перебуває у
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст, та об'єктам права
власності, які за ними закріплені, -
сільським, селищним, міським головою;

7) присвоєння імені фізичної особи,
ювілейної та святкової дати, назви і
дати історичної події скверам,
бульварам, вулицям, провулкам, узвозам,
проїздам, проспектам, площам, майданам,
набережним, мостам - сільським,
селищним, міським головою.

Тобто, ст. 7 Закону передбачено
вичерпний перелік випадків, у яких
готується подання про присвоєння
юридичним особам та об'єктам права
власності імені фізичної особи,
ювілейної та святкової дати, назви і
дати історичної події.

Як встановлено у судовому засіданні та
підтверджується рішенням сорок
четвертої сесії Тернопільської
міської ради шостого скликання № 6/44/3
від 23.01.2014 р. "Про перейменування
майдану м. Тернополя" - Майдан Мистецтв
вирішено перейменувати на Площу Героїв
Євромайдану.

Аналізуючи зазначені вище положення
Закону № 4865 VI, та співставляючи їх із
встановленими в судовому засіданні
наведеними вище обставинами справи,
суд приходить до висновку, що назва
«Площа Героїв Євромайдану» не містить
імені фізичної особи, ювілейної та
святкової дати, назви і дати історичної
події. Відтак, і порядок наведений вище
і передбачений Законом № 4865 VI та
Порядком № 989 - не розповсюджується на
спірні правовідносини, а од же,
посилання позивача на його порушення є
помилковим.

Виходячи із завдань Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), як то захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства,
судовий захист права може бути
здійснений лише за умови наявності
порушення для фізичної чи юридичної
особи прав (чи інтересів).

Проаналізувавши надані представником
позивача письмові докази, а саме -
докази оприлюднення даного рішення ( а.
с. 37 - 40), та заслухавши пояснення сторін,
суд також приходить до висновку, що
помилковим є посилання позивача на те,
що оспорене рішення порушує права
право жителів м. Тернополя на
обговорення питань місцевого значення,
внаслідок відсутності громадського
обговорення даного питання, оскільки з
моменту його оприлюднення позивачем не
доведено, а судом не встановлено
жодного випадку наявності скарг з
цього приводу. Натомість представником
відповідача надано письмове
підтвердження відсутності надходження
таких скарг до Тернопільської міської
ради ( а. с. 41 ). Тому суд вважає, що
позивачем не доведено, а судом не
встановлено порушення прав та
охоронюваних законом інтересів
громади м. Тернополя у зв'язку із
винесенням відповідачем рішення № 6/44/3
від 23.01.2014 р.

Рішенням Конституційного суду України
у рішенні від 26.03.2002 р. № 6-рп/2002
визначено політико правову природу
органів місцевого самоврядування, які
не є органами державної влади, а є
представницькими органами, через які
здійснюється право територіальної
громади самостійно вирішувати не
будь-які питання суспільного життя, а
питання саме місцевого значення, тобто
такі, які пов'язані передусім з
життєдіяльністю територіальних громад
і перелік яких визначено у Конституції
і законах України.

Гарантоване державою місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи і передбачає правову,
організаційну та
матеріально-фінансову самостійність,
яка має певні конституційно-правові
межі, встановлені, зокрема, приписами
статей 19, 140, 143, 144, 146 Конституції
України. З аналізу вказаних
конституційних положень вбачається, що
ці органи місцевого самоврядування,
здійснюючи владу і самостійно
вирішуючи питання місцевого значення,
віднесені законом до їх компетенції, та
приймаючи рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Такі ж положення закріплені у
статті 4 Європейської хартії місцевого
самоврядування, яка встановлює, що
головні повноваження і функції органів
місцевого самоврядування визначаються
конституцією або законом; органи
місцевого самоврядування в межах
закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу; повноваження, якими
наділяються органи місцевого
самоврядування, як правило, мають бути
повними і виключними.

Систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування визначає Закон України
" Про місцеве самоврядування в Україні "
від від 21.05.1997 р. (далі - Закон № 280/97).

Главою 4 Закону № 280/97 встановлена
організаційна-правова основа
місцевого самоврядування та загальна і
виключна компетенція сільських,
селищних, міських рад.

Відповідно до п. 41 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішується таке питання як прийняття
рішень з питань
адміністративно-територіального
устрою в межах і порядку, визначених
цим та іншими законами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 280/97 до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать такі
власні (самоврядні) повноваження як
підготовка і внесення на розгляд ради
питань щодо найменування
(перейменування) вулиць, провулків,
проспектів, площ, парків, скверів,
мостів та інших споруд, розташованих на
території відповідного населеного
пункту.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Аналізуючи наведені вище положення
Конституції України, Закону № 280/97, та
співставляючи їх із встановленими в
судовому засіданні обставинами справи,
суд приходить до висновку про те, що
рішення Тернопільскої міської ради
шостого скликання № 6/44/3 від 23.01.2014 р.
прийнято у відповідності до вимог
Закону № № 280/97, тобто в межах
повноважень відповідача, в порядку та у
спосіб, передбаченому цим Законом, та
за відсутності порушень порядку,
встановленого Законом № 4865 VI та
Порядком № 989, оскільки, як зазначалось
вище, такий порядок на спірні
правовідносини не розповсюджується.
Відтак, підстави для задоволення
даного позову відсутні.

Суд також вважає за необхідне
зазначити наступне. Як встановлено в
судовому засіданні, Прокурором м.
Тернополя проведено перевірку
додержання вимог у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
проведено перевірку законності
прийнятих 23.01.2014 р. сорок четвертою
сесією Тернопільскої міської ради
шостого скликання рішень. За
результатами проведеної перевірки
Прокурором встановлено порушення
вимог Закону № 4865 VI та Порядку № 989.
Результати проведеної перевірки і
стали підставою для звернення
Прокурора м. Тернополя до суду із даним
позовом.

Ст. 137 КАС України встановлено, що
позивач може протягом всього часу
судового розгляду збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
подавши письмову заяву, яка
приєднується до справи. До початку
судового розгляду справи по суті
позивач може змінити підставу або
предмет адміністративного позову,
подавши письмову заяву, яка
приєднується до справи.

Оскільки суд за результатами судового
розгляду прийшов до висновку про
необґрунтованість та недоведеність
даного адміністративного позову з
підстав зазначених у позовній заяві
та підтриманих позивачем у судовому
засіданні, та враховуючи те, що до
початку судового розгляду справи по
суті позивачем не змінювались підстави
заявленого позову, суд не бере до уваги
посилання позивача на недодержання
вимог регламенту Тернопільської
міської ради в частині строку подання
проекту до управління
організаційно-виконавчої роботи та
доведення до відома депутатів.

Таким чином, враховуючи
вищевикладене, перевіривши матеріали
справи, розглянувши доводи, викладені в
позові, а також надані відповідачами
заперечення проти позову, заслухавши
пояснення представників сторін,
надавши їм належну правову оцінку,
проаналізувавши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги є необґрунтованими, не
підтвердженими матеріалами справи та
не доведеними у судовому засіданні,
та такими, що не підлягають до
задоволення, з підстав, що викладені
вище.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 86, 160-163 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги на постанову суду
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Повний текст постанови
виготовлено 14.02.2014 р.

Суддя
Білоус І.О.

копія вірна

Суддя
Білоус І.О.