Справа № 307/3705/13-а
Суддя: Бобрушко В. І.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/3705/13-а
Провадження № 2-а/307/12/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді Бобрушко В.І. при
секретарі Баник А.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Тячів адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
ДАІ УМВС України в Закарпатській
області, інспектора відділення ДАІ
Тячівського РВ УМВС України в
Закарпатській області Сойма Василя
Васильовича про визнання протиправною
та скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Управління ДАІ УМВС України в
Закарпатській області, інспектора
відділення ДАІ Тячівського РВ УМВС
України в Закарпатській області Сойма
Василя Васильовича про визнання
протиправною та скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення. В позовній заяві
зазначив, що постановою інспектора
відділення ДАІ Тячівського РВ УМВС
України в Закарпатській області Сойма
В.В. серії АА 2 №572644 від 03.10.2013 року його
було притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. З
вказаною постановою він категорично
незгідний, оскільки документи
оформлено незаконно, упереджено, з
грубим порушенням порядку розгляду
справи про адміністративне
правопорушення та норм КУпАП, що
призвело до незаконного притягнення
його до адміністративної
відповідальності та накладення
адміністративного стягнення. Вважає,
що постанова у адміністративній справі
є протиправною, підлягає скасуванню із
закриттям провадження у справі, в
зв'язку із відсутністю в його діях
складу адмінправопорушення. Як
зазначено у протоколі про
адміністративне правопорушення, 03.10.2013
року, о 15 годині 30 хвилин, між
населеними пунктами Тячів - Бедевля,
він керував автомобілем марки
«Мерседес - Бенц», державний номерний
знак НОМЕР_1, на якому не було виключено
ближнє світло фар, а у постанові по
справі вказано, що він керував
автомобілем без вимкненого ближнього
світла фар. Про те, інспектором ДАІ
Сойма В.В. у оскаржуваному протоколі
про адміністративне правопорушення
зазначено, що він порушив вимоги п. 89 «
д » ПДР. Однак, у ПДР пункту п. 89 « д »
взагалі не передбачено, а якщо брати до
уваги можливо зазначений інспектором
п. 8.9 ПДР, то цим пунктом лише
передбачено перелік вимог про зупинку
транспортного засобу, які подаються
працівником міліції, при чому, не
вміщує жодної інформації щодо
порушення правил користування
зовнішніми освітлювальними приладами.
Разом з тим, КУпАП, як
нормативно-правовий акт в Україні має
більшу юридичну силу, а ніж Постанова
КМУ, якою затверджено ПДР. А тому,
інспектор ДАІ Сойма В.В. мав би внести у
протокол юридичну термінологію з
використанням слів «порушення правил
користування зовнішніми
освітлювальними приладами », що прямо
передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП, а не
використовувати слова з ПДР та вносити
до протоколу такі слова, як «ближнє
світло фар». Також зазначив, що 03.10.2013
року, під час керування своїм
автомобілем, його зупинив інспектор
ДАІ Сойма В.В. на території м. Тячів, а
саме на його околиці в напрямку с.
Бедевля. Вимогу про зупинку інспектор
ДАІ Сойма В.В. йому подав шляхом змаху
жезлом, коли він фактично їхав на
транспортному засобі в територіальних
межах міста Тячів та й саму зупинку
автомобіля він здійснив теж у межах м.
Тячів, при цьому узагалі не виїжджаючи
за його межі. На підтвердження факту
знаходження інспектора ДАІ Сойми В.В. в
територіальних межах міста Тячів під
час здійснення зупинки його
транспортного засобу та додаткове
підтвердження його слів, що він рухався
автомобілем та дійсно здійснив зупинку
у межах населеного пункту Тячів є те, що
у оскаржуваному протоколі, у
спеціальній графі місце його складання
інспектор ДАІ Сойма В.В. записав м.
Тячів та у постанові по справі місце
розгляду справи також зазначив - м.
Тячів, де фактично справа й
розглядалась. Вважає, що ним не
допущено порушення вимог ч. 2 ст. 122
КУпАП та п. 9.8 ПДР, оскільки згідно цього
пункту ПДР ближнє світло фар з 1 жовтня
по 1 травня на всіх механічних
транспортних засобах повинні бути
ввімкнені поза населеними пунктами,
тоді як Закон не зобов'язує громадян їх
вмикати у межах населених пунктів. Крім
цього додав, що він пам'ятає, що ближнє
світло фар на його автомобілі у тій
ситуації було увімкненим. Також
зазначив, що інспектором ДАІ Сойма В.В.
у верхній частині протоколу, а саме в
графі щодо часу складання ним
протоколу - протокол складений рівно о
15 годин 00 хвилин, натомість у графі
протоколу щодо дати, часу, місця
вчинення і суті правопорушення
записано, що він вчинив правопорушення
о 15 годині 30 хвилин. З цього вбачається,
що інспектор ДАІ Сойма В.В. вже на
майбутнє знав, що через 30 хвилин, після
15 годин 00 хвилин, він можливо буде
здійснювати яке-небудь
адміністративне правопорушення, а тому
вже наперед міг складати або вже
складав протокол, не очікуючи його в
межах 30 хвилин. Такий протокол про
адмінправопорушення не може вважатись
належним та допустимим доказом у
справі згідно з вимогами ст. 70 КАС
України. В порушення вимог Інструкції
інспектором ДАІ Сойма В.В. в змісті
оспорюваного протоколу не вказано дату
та час, коли саме буде розглядатись
справа. При цьому, інспектором ДАІ
Сойма В.В. зазначено у протоколі, що
розгляд справи відбудеться в м. Тячів
ВДАІ, що унеможливлює визначення
конкретного місця розгляду справи.
Інспектору ДАІ Сойма В.В. він надав свої
пояснення та записав у відповідній
графі протоколу записав, що «с
протоколом не согласен», що на
українську мову перекладається, як «з
протоколом не згідний». Вказане вище
свідчить про те, що інспектор ДАІ Сойма
В.В. розглянув справу та притягнув його
до відповідальності за відсутністю
доказів вчинення ним правопорушення за
ч. 2 ст. 122 КУпАП, за відсутності доказів
його вини, упереджено, оскільки не взяв
до уваги його пояснення про те, що він
не вчиняв вказаного порушення, не
дослідив обставини справи в
сукупності, а керувався лише домислами,
припущеннями та неіснуючими даними.
Крім того, в протоколі про
адміністративне правопорушення не
записані дані про місце мого
народження, чим порушено п. 2.6
Інструкції, згідно якою в протоколі у
розділі відомостей про особу, яка
вчинила правопорушення, зазначається:
- пункт 2 - число, місяць і рік
народження, а також повна адреса місця
народження. Також, в протоколі не
вказано дані про місце мого проживання,
тобто дані про район, область, країну і
де він фактично проживає. Наявність
таких даних вимагає п. 2.6 Інструкції, де
вказано, що в протоколі у розділі
відомостей про особу, яка вчинила
правопорушення, зазначається: - пункт 7
- фактичне місце проживання особи на
час вчинення правопорушення. До того ж,
інспектором ДАІ Сойма В.В. у протоколі
не вказано найменування підприємства,
установи, організації, що видали
документ, який посвідчує його особу, що
є явним порушенням приписів п. 2.6.
Інструкції, де передбачено, що у -
пункті 9 повинно міститись серія, номер
іншого документа, що посвідчує особу,
яка вчинила правопорушення, дата
видачі й найменування підприємства,
установи, організації, що його видали.
Аналогічного роду порушення допущено
інспектором ДАІ Сойма В.В. під час
винесення постанови у справі. Так,
положеннями п. 2.11 Інструкції
передбачено, що у постанові обов'язково
проставляється число, місяць, рік і
місце її винесення. Однак, в порушення
вказаних вимог інспектором ДАІ Сойма
В.В. під час винесення постанови по
справі, в змісті постанови не вказано:
адреси місця його народження; повної
назви адреси фактичного місця
проживання; взагалі не вказано
документ, який засвідчує його особу.
Інспектор ДАІ Сойма В.В. даних згідно з
п. 2.6 Інструкції та про обставини, що
пом'якшують відповідальність не
зазначив, до того ж в нього цих даних
навіть не запитано. Так, санкція
частини 2 ст. 122 КУпАП передбачає
стягнення у виді накладення штрафу від
двадцяти п'яти (425 грн.) до тридцяти (510
грн.) неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян. Названі в п. 2.6
Інструкції фактори, зокрема, щодо
отримання заробітку, доходів
безпосередньо впливають на пом'якшення
адмінстягнення, а він є безробітним.
Таким чином, при розгляді справи
інспектором ДАІ Сойма В.В. неповно
з'ясовано всі фактичні обставини
справи та не досліджено і не надано
належної оцінки наявним в матеріалах
справи доказам та її обставинам.
Вважає, що інспектор підійшов
формально до вивчення обставин справи,
що у свою чергу потягло за собою
необґрунтоване застосування стягнення
у виді штрафу в найбільшому розмірі.
Виходячи із обставин справи, жодних
інших доказів по справі, крім протоколу
та постанови, наприклад свідків,
показань технічних приладів чи
технічних засобів, чи інших доказів у
справі, на момент розгляду
адміністративної справи в інспектора
ДАІ Сойма В.В. - не було. Наведені факти
свідчать про відсутність у матеріалах
адміністративної справи достатніх
відомостей про його особу, оскільки
наявні у справі відомості можуть
свідчити про вчинення правопорушення
якоюсь іншою особою, а не ним, так як
достатніх об'єктивних даних про його
особу, згідно з законом, у протоколі та
постанові по справі інспектором ДАІ
Сойма В.В. не зазначено, цих даних в
повній мірі не зібрано й не з'ясовано.

Просить визнати протиправною та
скасувати постанову інспектора
відділення ДАІ Тячівського РВ УМВС
України в Закарпатській області Сойма
В.В. від 03.10.2013 року за №572644 серії АА2 про
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в сумі 510
гривень за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, а провадження у справі
про адміністративне правопорушення
відносно нього закрити, у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надіслав суду заяву про розгляд справи
у його відсутності, позовні вимоги
підтримує, а тому суд в порядку ст.128 ч.4
КАС України розглянув справу в його
відсутності відсутності на підставі
наявних у справі доказів

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, хоч про час та місце розгляду
справи були належним чином
повідомлені, а тому суд в порядку ст.128
ч.4 КАС України розглянув справу у їх
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.

На підставі ст. 41 КАС України у зв'язку з
неявкою сторін в судове засідання,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд
дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено,
що згідно постанови інспектора
відділення ДАІ Тячівського РВ УМВС
України в Закарпатській області Сойма
В.В. від 03.10.2013 року за №572644 серії АА2
позивач ОСОБА_1 притягнутий до
відповідальності за ст.122 ч.2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення у вигляді штрафу в сумі
510 гривень.

За змістом оскаржуваної постанови та
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АГ2 №626441 від
03.10.2013 року, який став підставою для її
винесення, водій ОСОБА_1 3 жовтня 2013
року, в 15 год. 30 хв., між населеними
пунктами м. Тячів та с. Бедевля, керував
автомобілем марки «Мерседес Спрінтер»,
державний номер знак НОМЕР_1, по вулиці
Леніна, без ввімкненого ближнього
світла фар,, чим вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст.122 ч.2
КУпАП..

Згідно до ст. 122 ч. 2 КУпАП
адміністративній відповідальності за
цією статтею підлягають також водії
транспортних засобів за порушення
правил користування зовнішніми
освітлювальними приладами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати, в тому числі,: чи
було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності.

При накладенні адміністративного
стягнення на позивача ці вимоги закону
відповідачем не дотримані.

Зокрема, постанова про накладення
адміністративного стягнення містить
тільки узагальнюючий виклад суті
правопорушення без зазначення
конкретних протиправних дій з боку
позивача.

Відповідачами не наведено належних і
допустимих доказів, які вказують на
вчинення позивачем ОСОБА_1 при
наведених обставинах правопорушення,
передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП.

Згідно ст. 6 КАС України кожному
гарантується право на захист його прав,
свобод та інтересів.

А згідно до ст. 71 цього Кодексу кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд
приходить до висновку, що відповідачем
в даній справі не наведено належних і
допустимих доказів щодо правомірності
оскаржуваного рішення.

А тому, суд вважає, що позов слід
задовольнити і постанову інспектора
відділення ДАІ Тячівського РВ УМВС
України в Закарпатській області Сойма
Василя Васильовича від 03.10.2013 року за
№572644 серії АА2 про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 510 гривень на ОСОБА_1 за
вчинення ним адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, слід визнати
протиправною і скасувати, а
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно нього слід закрити.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 71, 128, 159 - 163,
171-2 КАС України, ст.ст. 121 ч.5, 280, 289, 293 ч.1
п.3 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову інспектора відділення ДАІ
Тячівського РВ УМВС України в
Закарпатській області Сойма Василя
Васильовича від 03.10.2013 року за №572644
серії АА2 про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 510 (п'ятсот десять) гривень
на ОСОБА_1 за вчинення ним
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.122 ч.2 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, а
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1, - закрити.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.І. Бобрушко