Справа № К/9991/46977/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/46977/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Винокурова К.С.,
Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення Кіровської районної
у м. Донецьку ради про стягнення
допомоги на оздоровлення, за
касаційною скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Кіровської районної у м. Донецьку ради
на постанову Кіровського районного
суду м. Донецька від 11 травня 2010 року та
постанову Апеляційного суду Донецької
області від 5 липня 2011 року,-

у с т а н о в и л а :

У березні 2009 року позивач звернувся із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС І
категорії, інвалід війни 2 групи, а тому
має право на щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат згідно
статті 48 Закону України від 28 лютого 1991
року № 796-XІІ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(далі Закон № 796-XІІ), а також грошову
допомогу до 5 травня у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком у
відповідності до частини 5 статті 13
Закону України від 22 жовтня 1993 року №
3551 «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» (далі
- Закон № 3551).

Стверджуючи, що розміри виплачених
допомог не відповідають розмірам
передбаченим цими Законами, просив
зобов'язати усунути зазначені
порушення провівши відповідні
перерахунки за 2009 рік.

Постановою Кіровського районного суду
м. Донецька від 11 травня 2010 року позов
задоволено частково, визнано
неправомірними дії та стягнуто з
відповідача на користь позивача суму
щорічної допомоги на оздоровлення за
2009 рік в розмірі 4420 грн. В решті позову
відмовлено.

Постановою Апеляційного суду
Донецької області від 5 липня 2011 року
постанову суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог
щодо виплати щорічної допомоги на
оздоровлення за 2009 рік в розмірі 4420 грн.
скасовано, ухвально в цій частині нову
постанову, якою зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачеві щорічної допомоги
на оздоровлення за 2009 рік в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат,
згідно вимог статті 48 Закону № 796-XІІ. В
іншій частині постанову залишено без
змін.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить судові рішення в частині
задоволених позовних вимог скасувати
та відмовити в позові у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, в межах статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про залишення скарги без
задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС І категорії,
інваліда війни 2 групи.

Задовольняючи частково позов суди, на
підставі наявних у справі даних
встановили і правильно виходили з того,
що у період 2009 року позивачу належить
право на щорічну допомогу на
оздоровлення у відповідності до статті
48 Закону України №796-ХІІ.

Як вбачається з матеріалів справи,
щорічна допомога на оздоровлення,
відповідно до статті 48 Закону України
№796-ХІІ виплачена позивачу згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562, тобто в абсолютних сумах.

Статтею 48 Закону України №796-ХІІ
передбачена виплата інвалідам 2 групи,
які стали такими внаслідок
Чорнобильської катастрофи, щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат.

Стаття 48 Закону №796-ХІІ, в частині
виплати компенсацій і допомоги у
розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати, згідно із пунктом 28
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» викладена
у новій редакції, згідно якої щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
в порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України.

Нову редакцію статті 48 Закону №
796-XІІ визнано такою, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційною), згідно з рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року N 10-рп/2008.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Тому з прийняттям Конституційним Судом
України цього рішення підлягала
застосуванню стаття 48 Закону № 796-XІІ, а
саме з 22 травня 2008 року.

При цьому, статтею 71 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2009
рік» та статтею 70 Закону України «Про
державний бюджет України на 2010 рік»
Кабінету Міністрів України надано
право встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Проте, Кабінетом Міністрів України у
цьому році таке право використано не
було, а тому вказана норма не підлягала
застосуванню під час визначення
розміру виплат, передбачених статтею 48
Закону № 796-XІІ.

Таким чином, з урахуванням зазначених
вимог Закону, суди дійшли
обґрунтованого висновку про те, що
позивачу належить до виплати щорічна
грошова допомога на оздоровлення у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат за 2009 рік згідно вимог статті 48
Закону № 796-XІІ.

Отже, в зазначеній частині рішення
судів відповідають дійсним обставинам
справи та нормам матеріального і
процесуального права, судовій
практиці, доводи касаційної скарги їх
висновків не спростовують, а тому
підстав для скасування судових рішень
в частині задоволених позовних вимог
колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Кіровської районної у м. Донецьку ради
залишити без задоволення, а постанову
Кіровського районного суду м. Донецька
від 11 травня 2010 року та постанову
Апеляційного суду Донецької області
від 5 липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.