Справа № 826/20961/13-а
Суддя: Пісоцька О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
20 лютого 2014 року Справа
Окружний адміністративний суд міста
судді: Пісоцької О.В.,
розглянувши у приміщенні суду у місті
Києві у порядку письмового провадження
справу
ОСОБА_1доСолом'янської районної в м.
Києві державної адміністрації,за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: - ОСОБА_2, - Служби
у справах дітей Солом'янської районної
в місті Києві державної
адміністрації,провизнання
протиправними дій та зобов'язання
скасувати розпорядження, ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Солом'янської районної в м.
Києві державної адміністрації (далі -
Солом'янська РДА в м. Києві, відповідач),
- визнати протиправними дії
Солом'янської РДА при прийнятті
розпорядження від 06 грудня 2013 року за
№766 «Про відміну розпорядження
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації від 15 лютого
2012 року №81»;
- зобов'язати Солом'янську РДА
скасувати розпорядження від 06 грудня
2013 року за №766 та залишити в силі
розпорядження Солом'янської районної в
м. Києві державної адміністрації від 15
лютого 2012 року №81 «Про визначення
способів участі у вихованні та
спілкуванні з малолітньою донькою,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за
Вказані вимоги позивач обґрунтовує
тим, що оскарженим розпорядженням
відповідача від 06 грудня 2013 року №766
відмінено розпорядження відповідача
«Про визначення способів участі у
вихованні та спілкуванні з малолітньою
донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_1» від 15
лютого 2012 року №81. Водночас, відміненим
розпорядженням від 15 лютого 2012 року №81
було встановлено регламент побачень
батька дитини ОСОБА_1 з малолітньою
донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця
кожної неділі з 11:00год. до 12:30год.
Зауважує на тому, що рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва
від 29 березня 2013 року зобов'язано
ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у
спілкуванні з дитиною - ОСОБА_3,
Позивач вважає, що вивчення його
питання та прийняття оскаржуваного
розпорядження відбулось односторонньо
та не об'єктивно, не було враховано
мотивувальної частини рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 29 березня 2013 року.
Солом'янська РДА стосовно задоволення
заявлених вимог позивача заперечує,
посилаючись на їх безпідставність.
У судовому засіданні представник
відповідача зазначила, що оскаржуване
розпорядження відповідає інтересам
малолітньої дитини. Наголошено на тому,
що орган опіки та піклування
Солом'янської РДА і комісія з питань
захисту прав дитини при Солом'янській
РДА (засідання від 21 листопада 2013 року),
на підставі рішення якої підготовлено
проект розпорядження, затверджений
головою Солом'янської РДА, діяли в
межах своєї компетенції, відповідно до
вимог чинного законодавства України.
ОСОБА_2, залучена ухвалою суду від 20
січня 2014 року до участі у справі як
третя особа (далі - ОСОБА_2, третя
особа-1), просить відмовити в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1, вважаючи оскаржуване
розпорядження від 06 грудня 2013 року №766
таким, що відповідає інтересам
малолітньої дитини та виданим у
відповідності до вимог чинного
У судовому засіданні третя особа-1 та її
представник повідомили, що між ОСОБА_2
та позивачем існують стійки неприязні
стосунки. Зауважено на тому, що прояв
агресії позивача у минулому відносно
третьої особи-1 та їх спільної дитини
впливає на психічний стан останньої
під час відвідин ОСОБА_1 Зауважувалось
на тому, що позивач на побачення з
дитиною приходить у неадекватному для
цього стані (з синцями, нетверезим), що
створює додаткові умови для виникнення
психосоматичних хвороб малолітньої
Служба у справах дітей Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації, залучена ухвалою суду
від 20 січня 2014 року до участі у справі
як третя особа-2 (далі - Служба у справах
дітей, третя особа-2), вважає даний позов
необґрунтованим, а тому не вбачає
підстав для його задоволення. У
судовому засіданні представник
третьої особи-2 звертала увагу суду на
те, що прийняття оскаржуваного
розпорядження здійснювалось на
підставі обставин, які встановлені
рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 29 березня 2013 року та які
виникли вже після набрання останнім
законної сили під час спілкування
позивача з дитиною. Просила врахувати,
що відповідачем дотримано процедуру
прийняття спірного розпорядження і в
основу останнього покладено інтереси
малолітньої дитини.

Ухвалою суду від 19 лютого 2014 року
(протокольною) розгляд справи
продовжено у порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
врахувавши пояснення позивача, третьої
особи-1, представників сторін та третіх
осіб, судом встановлено наступне.

Розпорядженням Солом'янської РДА «Про
визначення способів участі батька у
вихованні та спілкуванні з малолітньою
донькою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_1» від 15
лютого 2012 року №81 встановлено
регламент побачень батька - ОСОБА_1 з
малолітньою донькою - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 11:00 години до 12:30 години
кожної неділі щомісяця.

Крім того, рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 29 березня 2013
року у справі №2609/28764/12 зобов'язано
ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у
спілкуванні з дитиною - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказаним рішенням встановлено, що
внаслідок відсутності домовленості
між сторонами щодо участі батька у
вихованні дитини, розпорядженням
Органу опіки та піклування
Солом'янської РДА за №81 від 15 лютого 2012
року був встановлений порядок побачень
ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, -
щомісячно кожної неділі з 11-00год. до
12-30год. Вказане розпорядження є чинним,
у передбаченому порядку не оскаржено, а
тому підлягає до виконання сторонами
по справі.

У вказаній цивільній справі суд дійшов
висновку, що такий порядок
узгоджується з вимогами чинного
законодавства, відповідає інтересам
дитини та обставинам справи, а тому не
знайшов підстав для його зміни.
Зазначено про те, що ОСОБА_2 не
позбавлена права контролювати порядок
зустрічі батька з дитиною та у
передбаченому законом порядку
звернутись до компетентних органів
щодо усунення порушень прав дитини.

Водночас, 06 грудня 2013 року головою
Солом'янської РДА підписано
розпорядження №766, яким відмінено
розпорядження Солом'янської РДА «Про
визначення способів участі у вихованні
та спілкуванні з малолітньою донькою,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_1» від 15 лютого 2012 року
№81.

Як зазначено, вказане розпорядження
від 06 грудня 2013 року №766 прийнято з
урахуванням: інтересів малолітньої
дитини; заяви матері про те, що
спілкування доньки з батьком
призводить до погіршення
психологічного та нервового стану
здоров'я малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1; рішення Комісії з питань
захисту прав дитини при Солом'янській
РДА (протокол №22 від 21 листопада 2013
року).

ОСОБА_1, не погоджуючись зі спірним
розпорядженням, вважає його прийнятим
всупереч вимогам чинного
законодавства та інтересам позивача як
батька, що зумовило подання даного
позову.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення щодо їх задоволення,
оцінивши, відповідно до статті 86
Кодексу адміністративного судочинства
України, докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору в межах заявлених
вимог, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 153 Сімейного
кодексу України мати, батько та дитина
мають право на безперешкодне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 155
Сімейного кодексу України здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов'язків мають ґрунтуватися на
повазі до прав дитини та її людської
гідності.

Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Частинами 1-3 статті 157 Сімейного
кодексу України встановлено, що
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина,
не має права перешкоджати тому з
батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні, якщо таке спілкування
не перешкоджає нормальному розвиткові
дитини.

Статтею 158 Сімейного кодексу України
визначено, що за заявою матері, батька
дитини орган опіки та піклування
визначає способи участі у вихованні
дитини та спілкуванні з нею того з
батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та
піклування постановляє на підставі
вивчення умов життя батьків, їхнього
ставлення до дитини, інших обставин, що
мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є
обов'язковим до виконання. Особа, яка
ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, зобов'язана
відшкодувати матеріальну та моральну
шкоду, завдану тому з батьків, хто
проживає окремо від дитини.

Водночас, пунктом 73 Порядку
провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 24 вересня 2008 року №866 (далі - Порядок
№866), передбачено, що у разі виникнення
спору між батьками щодо участі у
вихованні дитини один з батьків, що
проживає окремо від дитини, подає
службі у справах дітей за місцем
проживання дитини заяву, копію
паспорта, довідку з місця реєстрації
(проживання), копію свідоцтва про
укладення або розірвання шлюбу (у разі
наявності), копію свідоцтва про
народження дитини.

Працівник служби у справах дітей
проводить бесіду з батьками, а у разі
потреби, також з родичами дитини. До
уваги береться ставлення батьків до
виконання батьківських обов'язків,
особиста прихильність дитини до
кожного з них, стан здоров'я дитини та
інші обставини, що мають істотне
значення. Після з'ясування обставин, що
призвели до виникнення спору між
батьками щодо участі у вихованні
дитини, служба у справах дітей складає
висновок.

Участь у вихованні дитини та у разі
потреби порядок побачення з дитиною
того з батьків, який проживає окремо
від неї, встановлюються рішенням
районної, районної у мм. Києві та
Севастополі держадміністрації,
виконавчого органу міської, районної у
місті ради з урахуванням висновку
служби у справах дітей.

Тобто, з наведеного вбачається
висновок про те, що рішенням районної,
районної у мм. Києві та Севастополі
держадміністрації, з урахуванням
висновку служби у справах дітей, на
ґрунті поваги до прав дитини та її
людської гідності, може бути
встановлено порядок побачення з
дитиною того з батьків, який проживає
окремо від неї.

За частиною 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, що розпорядженням
Солом'янської РДА від 15 лютого 2012 року
№81 встановлено регламент побачень
позивача з його малолітньою донькою
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У частині 1 статті 1 Закону України «Про
органи і служби у справах дітей та
спеціальні установи для дітей» від 24
січня 1995 року №20/95-ВР (далі - Закон
України №20/95-ВР) визначено, що
здійснення соціального захисту дітей і
профілактики серед них правопорушень
покладається в межах визначеної
компетенції на, зокрема, центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
сім'ї та дітей, центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері сім'ї та дітей, орган
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим у сфері сім'ї та дітей,
відповідні структурні підрозділи
обласних, Київської та
Севастопольської міських, районних
державних адміністрацій, виконавчих
органів міських і районних у містах
рад.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації» від 09
квітня 1999 року №586-XIV (далі - Закон
України №586) виконавчу владу в областях
і районах, містах Києві та Севастополі
здійснюють місцеві державні
адміністрації.

Місцева державна адміністрація є
місцевим органом виконавчої влади і
входить до системи органів виконавчої
влади. Місцева державна адміністрація
в межах своїх повноважень здійснює
виконавчу владу на території
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці, а також реалізує повноваження,
делеговані їй відповідною радою.

Особливості здійснення виконавчої
влади у містах Києві та Севастополі
визначаються окремими законами
України.

Відповідно до статті 6 Закону України
№586 на виконання Конституції України,
законів України, актів Президента
України, щорічного послання Президента
України до Верховної Ради України про
внутрішнє і зовнішнє становище
України, актів Кабінету Міністрів
України, міністерств та інших
центральних органів виконавчої влади,
які відповідно до закону забезпечують
нормативно-правове регулювання,
власних і делегованих повноважень
голова місцевої державної
адміністрації в межах своїх
повноважень видає розпорядження, а
керівники структурних підрозділів -
накази.

Розпорядження голів місцевих
державних адміністрацій, прийняті в
межах їх компетенції, є обов'язковими
для виконання на відповідній території
всіма органами, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами та громадянами.

Питання, що вирішуються місцевими
державними адміністраціями визначені
у статті 13 Закону України №586. Так, до
відання місцевих державних
адміністрацій у межах і формах,
визначених Конституцією і законами
України, належить вирішення питань
науки, освіти, культури, охорони
здоров'я, фізкультури і спорту, сім'ї,
жінок, молоді та неповнолітніх. Місцеві
державні адміністрації вирішують й
інші питання, віднесені законами до їх
повноважень.

Відповідно до статті 41 Закону України
№586 голови місцевих державних
адміністрацій видають розпорядження
одноособово і несуть за них
відповідальність згідно з
законодавством.

При цьому, у статті 43 Закону України №586
передбачено, що розпорядження голови
державної адміністрації, що суперечать
Конституції України, законам України,
рішенням Конституційного Суду України,
іншим актам законодавства або є
недоцільними, неекономними,
неефективними за очікуваними чи
фактичними результатами, скасовуються
Президентом України, головою місцевої
державної адміністрації вищого рівня
або в судовому порядку.

Крім того, аналогічна за змістом норма
міститься в частині 8 статті 118
Конституції України.

Таким чином, суд, здійснивши аналіз
наведених норм законодавства, дійшов
висновку про те, що голова місцевої
державної адміністрації не наділений
повноваженнями скасовувати власні
розпорядження.

Такі висновки суду повністю
узгоджуються з висновками Верховного
Суду України викладеними у рішенні від
25 грудня 2012 року у справі 21-412а12 та у
рішенні від 16 квітня 2013 року у справі
№21-74а13.

Відтак, голова Солом'янської РДА,
підписуючи розпорядження від 06 грудня
2013 року №766, яким відмінив власне
розпорядження від 15 лютого 2012 року №81,
вийшов за межі наданих йому
повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Разом з тим, здійснення судового
захисту особи, чиє право порушено
органами державної влади чи місцевого
самоврядування внаслідок порушення
ними положень Конституції та законів
України у спосіб, що відповідає
визначеним у законодавстві способам
захисту порушеного права, є здійснення
судом його повноважень органу судової
влади у межах Конституції та законів
України.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України суд, зокрема, може вийти за межі
позовних вимог тільки в разі, якщо це
необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Стаття 162 Кодексу адміністративного
судочинства України визначає
повноваження суду при вирішенні
справи, за частиною 2 якої, зокрема,
передбачено, що суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Так, враховуючи, зокрема, положення
статей 2, 11, 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, статті 43 Закону України №586 та
чинні конституційні засади, є наявним
висновок, що позовна заява підлягає
частковому задоволенню шляхом
визнання протиправним та скасування
розпорядження відповідача «Про
відміну розпорядження Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації від 15.02.2012 №81 «Про
визначення способів участі у вихованні
та спілкуванні з малолітньою донькою,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_1» від 06 грудня 2013 року
№766.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1,
обґрунтовуючи необхідність визнання
протиправними дій Солом'янської РДА
при прийнятті розпорядження від 06
грудня 2013 року за №766 Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації від 06 грудня 2013 року №766
«Про відміну розпорядження
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації від 15.02.2012 №81
«Про визначення способів участі у
вихованні та спілкуванні з малолітньою
донькою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_1» не
наводить жодних доводів, які б свідчили
про активну поведінку останнього,
направлену на порушення прав позивача,
а вказує лише на безпідставність та
протиправність його спірного рішення.
Так, невиконання вимог чинного
законодавства відповідачем у даному
спорі призвело до прийняття вказаного
протиправного рішення, що зумовлює
його скасування.

Отже, позов ОСОБА_1 в частині оскарження
дій Солом'янської РДА задоволенню не
підлягає.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (частина 1).
Якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено (частина 3).

Керуючись статтями 7, 9, 11, 69-72, 86, 128, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України Окружний
адміністративний суд м. Києва

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження Солом'янської районної в
місті Києві державної адміністрації
«Про відміну розпорядження
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації від 15.02.2012 №81
«Про визначення способів участі у
вихованні та спілкуванні з малолітньою
донькою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_1» від 06
грудня 2013 року №766.

В частині решти позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 34грн. 41коп.
(тридцять чотири гривні 41коп.) витрат,
пов'язаних зі сплатою судового збору у
справі №826/20961/13-а, за рахунок
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання з рахунку
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
(підпис) О.В. Пісоцька