Справа № 803/295/14
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року Справа № 803/295/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання
Головатій І.В.,

за участю представника відповідача
Приходько Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Ківерцівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про визнання нечинним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
- позивач), звернувся з
адміністративним позовом до
Ківерцівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області (далі - Ківерцівська ОДПІ,
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення № від 30.01.2014
року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем в ході проведеної виїзної
планової документальної перевірки
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2 з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів за період з
01.10.2010 по 31.12.2012 року, дотримання
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками,
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010 по
31.12.2012 року встановлено порушення
пунктів 198.1, 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України (далі - ПК України), в
результаті чого донараховано податок
на додану вартість в сумі 74984 грн., у
тому числі за періоди: березень 2011 року
- в сумі 2185 грн., квітень 2011 року - в сумі
71891 грн., червень 2011 року - в сумі 908 грн.
На підставі акта перевірки винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 30.01.2014 року.

На думку позивача, висновки
податкового органу, викладені в акті
перевірки №63/1701- від 16.01.2014 року,
не ґрунтуються на нормах чинного
законодавства, суперечать положенням
статті 198 ПК України, пункту 6 Правил
державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року.
Неможливість державної реєстрації
транспортних засобів за фізичними
особами -підприємцями не позбавляє
права таких осіб на податковий кредит
по операціях з придбання транспортних
засобів, якщо були дотримані умови його
формування, визначені пунктом 198.3
статті 198 ПК України. Позивач просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Ківерцівської ОДПІ № від 30.01.2014
року, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 74894 грн. та
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію у розмірі 1,00 грн.

Позивач в судове засідання не прибув,
подав заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в письмових
запереченнях та в судовому засіданні
пред'явленні позовні вимоги
заперечила, мотивуючи тим, що норми
Податкового кодексу України
дозволяють платнику податку включати
до податкового кредиту суми податку на
додану вартість по операціях з
придбання рухомого майна лише за умови
реєстрації транспортного засобу за
фізичною особою-підприємцем, а не за
приватною особою, та використання
автомобіля в оподатковуваних
операціях. Оскільки реєстрація
придбаного позивачем транспортного
засобу проведена за позивачем як
фізичною особою, а не як за суб'єктом
господарювання, тому податковий орган
за результатами перевірки правомірно
встановив донарахування податку на
додану вартість в сумі 74984 грн.
Представник відповідача просила в
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що з 16.12.2013 року по
10.01.2014 року Ківерцівською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Волинській області була проведена
документальна виїзна планова
перевірка фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 з питань підтвердження
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість на загальну суму 74984
грн., в результаті якого складено акт
№63/1701- від 16.01.2014 року. Актом
перевірки було встановлено порушення
позивачем пунктів 198.1, 198.3 статті 198 ПК
України, а саме завищення позивачем
бюджетного відшкодування з ПДВ, в
результаті чого донараховано податку
на додану вартість в сумі 74984 грн., в
тому числі: за березень 2011 року - 2185 грн.,
за квітень 2011 року - 71891 грн., за червень
2011 року - 908 грн. Згадані суми було
віднесено позивачем до податкового
кредиту у зв'язку з придбанням
транспортного засобу Toyota Lend Cruiser (2011
року випуску), придбаного у ТзОВ
"Сервісний центр "Діамант" згідно
податкових накладних № 2898 від 17.03.2011
року на суму 13111,72 грн. в тому числі ПДВ
2185,29 грн., №3797 від 27.04.2011 року на суму
205343,73 грн., в тому числі ПДВ 34223,96 грн.,
№3798 від 28.04.2011 року на суму 220000 грн., в
тому числі ПДВ 36666,67 грн., №3799 від
29.04.2011 року на суму 6000 грн., в тому числі
ПДВ 1000 грн., №5360 від 06.06.2011 року на суму
5445 грн., в тому числі ПДВ 907,50 грн.

Податковий орган вважає, що оскільки
реєстрація згаданих транспортних
засобів здійснювалася на ОСОБА_2, як на
фізичну особу, а не як на суб'єкта
підприємницької діяльності, то
включення сум ПДВ по вищезазначених
операціях в податковий кредит
неможливе. У зв'язку з цим на підставі
акта перевірки №63/1701- від 16.01.2014
року Ківерцівська ОДПІ винесла
податкове повідомлення-рішення №
від 30.01.2014 року, яким позивачу зменшено
розмір бюджетного відшкодування з ПДВ
на суму 74984 грн.

Судом встановлено, що 16.03.2011 року між
підприємцем ОСОБА_2 (Покупець) та ТзОВ
"Сервісний центр "Діамант" (Продавець)
був укладений договір №4250
купівлі-продажу транспортного засобу
за ціною 437057,30 грн., в тому числі ПДВ -
72842,88 грн. Виконання умов договору
підтверджується податковими
накладними №5360 від 06.06.2011 року, №2898 від
17.03.2011 року, №3797 від 27.04.2011 року, №3798 від
28.04.2011 року, №3799 від 29.04.2011 року.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АЖ №987999, одними
із видів господарської діяльності
позивача є: торгівля іншими
автотранспортними засобами; торгівля
автомобілями та легковими
автотранспортними засобами. Придбання
транспортного засобу марки Toyota Lend Cruiser
(2011 року випуску) здійснювалося
позивачем для здійснення
господарської діяльності,
підтверджується договором
купівлі-продажу №4250 від 16.03.2011 року,
податковими накладними та не
суперечить господарській діяльності
ОСОБА_2 При цьому, державна реєстрація
транспортного засобу проводилася на
фізичну особу.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Оскільки відповідно до пункту 6 Порядку
державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року,
передбачено реєстрацію транспортних
засобів лише за юридичними або
фізичними особами, тому у свідоцтвах
про реєстрацію транспортних засобів не
може зазначатися як їх власник фізична
особа -підприємець. Отже, як вбачається
зі змісту даної норми, транспортні
засоби реєструються за їх власниками
(фізичними чи юридичними особами), а
реєстрація за фізичними
особами-підприємцями не передбачена.
Тому у свідоцтвах про реєстрацію
транспортних засобів не може
зазначатися як їх власник фізична
особа-підприємець. При цьому,
неможливість державної реєстрації
транспортних засобів за фізичними
особами-підприємцями не позбавляє
права таких осіб на податковий кредит
за операціями з придбання транспортних
засобів, якщо були дотримані умови його
формування, визначені ПК України.

Вказане кореспондується з нормами
чинного законодавства, яке регламентує
право власності фізичних осіб,
уточнюючи його, та не обмежує
можливості використовувати
транспортні засоби у підприємницькій
діяльності для реалізації прав
власника.

Таким чином, відповідно до норм ПК
України до податкового кредиту
фізичних осіб - суб'єктів
господарювання, зареєстрованих
платниками податку на додану вартість,
можливе включення сум податку на
додану вартість, нарахованих
(сплачених) у зв'язку з придбанням
транспортних засобів за умови
використання такого рухомого майна в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності та за
наявності належним чином
документального оформлення
підтвердження відповідних витрат з
відображення їх у бухгалтерському й
податковому обліку.

Отже, неможливість державної
реєстрації транспортних засобів за
фізичними особами-підприємцями не
позбавляє права таких осіб на
податковий кредит по операціях з
придбання транспортних засобів, якщо
були дотримані умови його формування,
визначені статтею 198 ПК України, та не
позбавляє права такого платника
податків на бюджетне відшкодування з
податку на додану вартість. Відтак,
фізичною особою-підприємцем
правомірно включено до складу
податкового кредиту з податку на
додану вартість суми податку, сплачені
при придбанні транспортного засобу, у
березні 2011 року в розмірі 2185 грн., у
квітні 2011 року у розмірі 71891 грн., в
червні 2011 року в сумі 908 грн.

У відповідності до ст. 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі -КАС України) в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що
відповідач Ківерцівська ОДПІ не довела
правомірності прийнятого податкового
повідомлення-рішення від 30.01.2014 року
№. Відтак, адміністративний позов
відповідно до вимог ст.162 КАС України
підлягає до задоволення шляхом
прийняття постанови про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Ківерцівської ОДПІ від 30.01.2014 року
№.

Відповідно до частини першої статті 94
КАС України на користь позивача слід
стягнути з Державного бюджету України
судовий збір у розмірі 1827 грн.,
сплачений згідно платіжного доручення
№123 від 12.02.2014 року (а.с. 2).

Керуючись статтями 160 ч. 3, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Податкового
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Ківерцівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області від 30.01.2014 року № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 02 березня
2014 року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.Д. Ковальчук