Справа № 9101/188797/2012
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2013-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2013 р.справа № 2а-7618/10

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Туркіної Л.П.

суддів: Проценко О.А.
Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 10.01.2011 р.

у справі № 2а-7618/10

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районі м.
Запоріжжя

про перерахунок пенсії ліквідаторам
наслідків аварії на ЧАЕС,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просив зобов'язати
відповідача здійснити позивачу, згідно
встановленої у відповідний час
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
перерахунок та виплату пенсій в
розмірах, встановлених Законом у
відповідності до вимог ст.ст. 50,54, 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з з 22.05.2008 року.

Постановою Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 10.01.2011 р.,
прийнятої за результатами розгляду
справи в порядку скороченого
провадження адміністративний позов
задоволено.

Визнано неправомірними дії
відповідача. Зобов'язано відповідача
здійснити позивачу перерахунок та
виплату пенсійних виплат, передбачених
ст. 51, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" виходячи з розміру
мінімальних пенсій за віком та з
врахуванням раніше проведених виплат
за період з 22.05.2008 року по 10.01.2011 року.

Позивач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду першої інстанції
скасувати, позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Дана адміністративна справа
розглянута судом апеляційної
інстанції відповідно до ст. 197 КАС
України, в порядку письмового
провадження.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, позивач віднесений
до першої категорії осіб, є
ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС.

Статтею 49 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

На момент здійснення відповідачем
відповідних виплат позивачу розміри
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
встановлені вказаним Законом в
редакції, відновленій згідно Рішення
Конституційного Суду України №10рп/2008
від 22.05.2008р.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Суд першої інстанції, виходячи із
загальних засад пріоритетності
законів над іншими підзаконними
нормативними актами, дійшов
правильного висновку, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст.ст. 50-51, ч.4 ст.54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, установлений
Законами України "Про Державний бюджет
України" на відповідні роки, виходячи з
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком, а не приписи постанов
Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.08р. та № 654 від 16.07.08р.

Вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсій
виступає мінімальна пенсія за віком,
розмір якої згідно зі статтею 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
встановлюється в розмірі визначеного
законом прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Іншого нормативно-правового акта, який
би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, немає.

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу
державної пенсії та додаткової пенсії
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та поклала
виконання цього обов'язку на
центральний орган виконавчої влади -
Пенсійний фонд України, який діє через
свої місцеві органи, що входять в
систему його органів, але вони не
вчинили жодної дії для нарахування цих
коштів та їх виплати, колегія суддів
вважає, що вони не виконали своїх
повноважень без поважних причини.

Враховуючи викладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції стосовно того, що дії
відповідача щодо виплати позивачу
державної та додаткової пенсії у
розмірі меншому, ніж встановлено
статтями 50-51, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", які мали
місце у період з 22.05.2008 року по 10.01.2011
року, є неправомірними.

Доводи позивача стосовно того, що
суд неправомірно визначив кінцеву дату
здійснення перерахунку, не приймаються
колегією суддів, виходячи з наступного.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст.
2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Закон не передбачає можливості щодо
захисту прав особи від порушень, що, на
думку позивача, можуть виникнути у
майбутньому.

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції прийнято законне та
обгрутоване рішення, підстав для його
скасування доводи апеляційної скарги
не містять.

Керуючись п. 1. ч. 1. ст. ст. 198, 200, 205, 206
КАС України, суд апеляційної інстанції,
-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 10.01.2011 р. - залишити
без задоволення.

Постанову Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 10.01.2011 р. - залишити
без змін.

Ухвала суду відповідно до ч. 10 ст.
183-2 КАС України є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
А.В. Шлай