Справа № 2а-8/11/1803
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2014 р. м.
Київ К/9991/27914/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України у
Великописарівському районі Сумської
області про зобов'язання вчинити дії по
перерахунку пенсії, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 6 березня 2012 року, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2007 року ОСОБА_4 звернувся у
Великописарівський районний суд
Сумської області з позовом, у якому
просив зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у
Великописарівському районі Сумської
області провести перерахунок
призначеної йому пенсії з врахуванням
4-кратного розміру оплати праці за
роботу в зоні відчуження.

Постановою Великописарівського
районного суду Сумської області від 9
квітня 2008 року позов задоволено
повністю. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України у
Великописарівському районі Сумської
області провести перерахунок
призначеної пенсії ОСОБА_4 відповідно
до висновку № 2128 судово-економічної
експертизи варіанту № 1 з розрахунку,
що його середньомісячний заробіток
складав за травень 1987 року - 1051,96 грн., за
червень 1987 року - 1591,58 грн., за липень 1987
року - 754,33 грн. Стягнуто з Державного
бюджету України (відповідного
місцевого бюджету) на користь позивача
судові витрати за оплату
судово-економічної експертизи у
розмірі 2017,56 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 липня 2008
року постанову Великописарівського
районного суду Сумської області від

9 квітня 2008 року залишено без змін,
виклавши її резолютивну частину в
наступній редакції: «Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України у
Великописарівському районі Сумської
області провести перерахунок пенсії
ОСОБА_4 відповідно до розрахунку, що
його середньомісячний заробіток
складав за травень 1987 року - 1051,96 грн., за
червень 1987 року - 1591,58 грн., за липень 1987
року - 754,33 грн. Стягнути з Державного
бюджету України (відповідного
місцевого бюджету) на користь ОСОБА_4
судові витрати за оплату
судово-економічної експертизи у
розмірі 2017,56 грн.».

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 12 липня 2011 року ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 липня 2008
року скасовано, справу направлено на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 6 березня
2012 року постанову Великописарівського
районного суду Сумської області від

9 квітня 2008 року скасовано, провадження
у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України у
Великописарівському районі Сумської
області про зобов'язання вчинити дії по
перерахунку пенсії закрито, оскільки є
такі, що набрали законної сили судові
рішення з того самого спору і між тими
самими сторонами.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм права, просить скасувати
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 6 березня 2012
року та справу направити до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до частини 5 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України висновки і мотиви, з яких
скасовані рішення, є обов'язковими для
суду першої чи апеляційної інстанції
при розгляді справи.

Скасовуючи 12 липня 2011 року ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 липня 2008
року та направляючи справу на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходила з того, що задовольняючи
позов, суди посилалися лише на висновок
судово-економічної експертизи від 18
лютого 2008 року № 2128, однак не
витребували та не дослідили положення
про преміювання Великописарівського
автотранспортного гаражу
Великописарівської райспоживспілки за
1987 рік щодо встановлення ОСОБА_4 премії
за період травень-липень 1987 року та її
розмір, а також встановлення
одноразової винагороди в розмірі 400
крб. Також при розрахунку заробітної
плати позивача судами враховано
доплату за роботу в надурочний та
нічний час, хоча судами не було
досліджено підтверджуючих документів
про тривалість робочого дня позивача.
Суд апеляційної інстанції не звернув
уваги на дані порушення норм
матеріального і процесуального права
судом першої інстанції, та сам в
порушення норм, передбачених статтею 195
Кодексу адміністративного судочинства
України не дослідив докази та не
встановив обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи. Крім того, суд апеляційної
інстанції своєю ухвалою залишаючи
апеляційну скаргу без задоволення,
постанову першої інстанції без змін та
виклавши резолютивну частину в новій
редакції фактично змінив судове
рішення. Однак відповідно до частини 2
статті 205 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може змінити постанову суду
першої інстанції ухваливши при цьому
лише постанову.

При новому судовому розгляді справи
суд апеляційної інстанції рішення суду
першої інстанції скасував та закрив
провадження у справі.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 157
Кодексу адміністративного судочинства
України суд закриває провадження у
справі, якщо є такі, що набрали законної
сили, постанова чи ухвала суду з того
самого спору і між тими самими
сторонами.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та закриваючи провадження у
справі апеляційний суд встановив, що
ОСОБА_4 неодноразово звертався в суд з
позовами до Управління Пенсійного
фонду України у Великописарівському
районі Сумської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії щодо перерахунку
пенсії як ліквідатору наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС. Так, на підставі
постанови Харківського апеляційного
адміністративного суду від 4 березня 2010
року та постанови Великописарівського
районного суду Сумської області від 24
січня 2011 року, залишеної без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21 квітня 2011
року, які набрали законної сили,
відповідача було зобов'язано здійснити
перерахунок позивачеві як інваліду ІІ
групи захворювання, отриманого
внаслідок аварії на Чорнобильській
АЕС, пенсії відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
за періоди з 1 вересня 2007 року, за
виключенням періоду з 1 січня 2008 року по
21 травня 2008 року, та з 1 жовтня 2010 року,
що підтверджується копіями
відповідних судових рішень, які
знаходяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного колегія
суддів суду апеляційної інстанції
дійшла до висновку, що оскаржувана
постанова Великописарівського
районного суду Сумської області від 9
квітня 2008 року підлягає скасуванню, а
провадження у справі - закриттю,
оскільки є такі, що набрали законної
сили судові рішення з того самого спору
і між тими самими сторонами.

Проте з таким висновком погодитись не
можна.

Так, закриваючи провадження у справі
апеляційний суд виходив з того, що є
такі, що набрали законної сили судові
рішення з того самого спору і між тими
самими сторонами, зокрема, посилається
на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 4 березня 2010 року та постанову
Великописарівського районного суду
Сумської області від 24 січня 2011 року,
яка залишена без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21 квітня 2011
року.

Однак копії судових рішень, на які
послався суд апеляційної інстанції у
своєму рішенні, та з урахуванням яких
закрив провадження у справі, у
матеріалах цієї справи відсутні.

Разом з тим вбачається, що предметом
позову в даній справі є зобов'язання
відповідача провести перерахунок
призначеної пенсії з врахуванням
4-кратного розміру оплати праці за
роботу в зоні відчуження.
Задовольняючи 9 квітня 2008 року позовні
вимоги ОСОБА_4, суд зобов'язав
Управління Пенсійного фонду України у
Великописарівському районі Сумської
області провести перерахунок
призначеної йому пенсії відповідно до
висновку № 2128 судово-економічної
експертизи варіанту № 1 з розрахунку,
що його середньомісячний заробіток
складав за травень 1987 року - 1051,96 грн., за
червень 1987 року - 1591,58 грн., за липень 1987
року - 754,33 грн.

При цьому судовими рішеннями:
постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 4 березня 2010
року та постановою
Великописарівського районного суду
Сумської області від 24 січня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21 квітня 2011
року, на які посилається суд
апеляційної інстанції, відповідача
зобов'язано здійснити перерахунок
позивачеві як інваліду ІІ групи
захворювання, отриманого внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС, пенсії
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за періоди
з 1 вересня 2007 року, за виключенням
періоду з 1 січня 2008 року по 21 травня 2008
року, та з 1 жовтня 2010 року.

Тобто з вищезазначеного не вбачається,
що вказані судові рішення прийняті з
того самого спору між ОСОБА_4 та
Управлінням Пенсійного фонду України у
Великописарівському районі Сумської
області, на цьому ж наполягає і позивач
у касаційній скарзі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно частини 1 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи для продовження

розгляду є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до постановлення
незаконної ухвали, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

За таких обставин ухвала Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 6 березня 2012 року підлягає
скасуванню, а справа - направленню до
суду апеляційної інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 6 березня 2012
року - скасувати, а справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України у Великописарівському районі
Сумської області про зобов'язання
вчинити дії по перерахунку пенсії -
направити до суду апеляційної
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.