Справа № 115/4972/13-а
Суддя: Кучерук Олег Васильович
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 115/4972/13-а

10.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кучерука О.В.,

суддів Єланської О.Е. ,

Кукти М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Саках та Сакському районі Автономної
Республіки Крим на постанову Сакського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Дахневич О.Д. )
від 25.10.2013 року по справі №115/4972/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до УПФ України в м.Саки та Сакському
районі (вул. Будівельна, 6-а,м.
Саки,Сакський район, АР Крим,96500)

про визнання дій неправомірними,
зобов'язання провести перерахунок
пенсії

,,,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сакського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 25.10.2013 року
адміністративний позов ОСОБА_2 -
задоволено частково.

Визнано протиправною відмову УПФ
України в м. Саки та Сакському районі
щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 з
урахуванням включення до заробітку для
нарахування пенсії як державному
службовцю матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги на соціально -
побутові питання та індексації
заробітної плати з розрахунку 90% від
загальної суми допомоги.

Зобов'язано УПФ України в м. Саки
та Сакському районі здійснити
перерахунок та виплачувати пенсію
ОСОБА_2 шляхом включення в заробітну
плату для нарахування пенсії як
державному службовцю сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги на
соціально - побутові питання та
індексації заробітної плати з
розрахунку 90% від загальної суми
допомоги, починаючи з 02 серпня 2013 року.

Не погодившись з постановою
Сакського міськрайонного суду
Автономної Республіки Крим від 25.10.2013
року, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Сакського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 25.10.2013 року та
прийняти нове рішення по справі, яким
відмовити в позові в повному обсязі.

Доводи апеляції мотивовані тим, що
суд першої інстанції порушив норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору по суті.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

У судове засідання 10.02.2014 сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Розглянувши справу в порядку статей 195,
197 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
встановила наступне.

Матеріали справи свідчать про те, що
позивач з 07 вересня 2010 року є
пенсіонером державної служби та
перебуває на обліку в Управлінні
пенсійного фонду України в м. Саках та
Сакському районі АР Крим. З 07 вересня
2010 року відповідачу призначена пенсія
у відповідності до ЗУ «Про державну
службу» .

02 серпня 2013 року позивач
звернувся до Управлінні пенсійного
фонду України в м. Саках та Сакському
районі АР Крим з заявою про
перерахунок пенсії у зв'язку з тим, що
при нарахуванні пенсії в 2010 році не
було враховано сплачені йому
матеріальну допомогу на оздоровлення
та соціально-побутові потреби на
загальну суму 33 888 грн. 50 коп., з яких
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та надав
довідку про заробітну плату № 07-14/3711
від 31 липня 2013 року.

Розпорядженням № 147076 від 05 серпня 2013
року відповідач відмовив йому у
перерахунку пенсії. Зазначене
розпорядження було направлене
позивачу 28 серпня 2013 року.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правову оцінку обставин у справі та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - підлягає залишенню
без змін, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
та службові особи зобов'язані діяти на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За приписами ст. 37 Закону України "Про
державну службу" пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно до частини першої статті 66
Закону України ,, Про пенсійне
забезпечення" до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня
2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Крім того, відповідно до ст.244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України. Суди
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Так, згідно із постановою від 20 лютого
2012 року, прийнятою по справі №21-430а11
Верховним Судом України було зроблено
висновок про те, що отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати, який є обов'язковим
для всіх суб'єктів владних повноважень.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, що позивачу для
обчислення пенсії слідує включати всі
види оплати праці (виплат, доходу), в
тому числі і матеріальну допомогу на
оздоровлення та допомогу для вирішення
соціально - побутових питань, яка
входила до системи оплати праці
державного службовця, тому вимоги
позивача про визнання протиправною
відмову управління УПФ України в м.
Саки та Сакському районі по
неврахуванню вищезазначених сум
матеріальної допомоги у розрахунок
розміру його пенсійного забезпечення,
зобов'язання відповідача провести
перерахунок розміру пенсійного
забезпечення, починаючи з 02.08.2013 року є
правомірними.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не
суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх
неправильного застосування є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим й не може бути скасовано
з підстав, що наведені в апеляційній
скарзі.

Все вищеперелічене дає судовій колегії
право для висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування чи зміни рішення
суду першої інстанції.

Керуючись частиною третьою статті 24,
статтями 160, 167, частиною першою статті
195, статтею 197, пунктом 1 частини першої
статті 198, статтею 200, статтями 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Саках та
Сакському районі Автономної
Республіки Крим залишити без
задоволення.

Постанову Сакського міськрайонного
суду Автономної Республіки Крим від
25.10.2013 року по справі №115/4972/13-а залишити
без змін

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
О.В.Кучерук

Судді підпис
О.Е.Єланська

підпис М.В. Кукта

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
О.В.Кучерук