Справа № 194/233/14-а
Суддя: Ковальчук В. О.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 194/233/14-а
Провадження № 2-а/194/47/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2014 року
м.
Тернівки

Суддя Тернівського міського суду
Дніпропетровської області Ковальчук
В.О., розглянувши у порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернівка
Дніпропетровської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 05 лютого 2014 року
звернулась до суду з адміністративним
позовом до управління пенсійного фонду
України в м. Тернівка
Дніпропетровської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначила, що вона знаходиться
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України в м. Тернівка
Дніпропетровської області та отримує
пенсію державного службовця, згідно ст.
37 Закону України «Про державну службу».

Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що 27 квітня
2010 року вона вийшла на пенсію
державного службовця, для призначення
розміру пенсії Тернівським міським
центром зайнятості Дніпропетровської
області були надані довідки про
складові її заробітної плати.

Також зазначила, що при призначенні їй
пенсії відповідачем були затребувані
довідки про заробіток без урахування
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, з яких
справлявся збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.
Дізнавшись про неправомірність
неврахування їй при призначенні пенсії
зазначених вище виплат, вона 15 січня 2014
року звернулася до відповідача з завою
про проведення перерахунку пенсії та
включення до її розміру суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби та
індексації заробітної плати, починаючи
з дня призначення пенсії, відповідно до
довідки № 04-09/24 від 14 січня 2014 року,
однак, листом відповідача від 24 січня
2014 року їй було відмовлено з посилання
на ст. 33 Закону України «Про державну
службу». Такі дії відповідача вважає
протиправними й такими, що порушують її
конституційні права на збільшення
розміру пенсії.

В зв'язку з вказаними в позовній заяві
обставинами позивач просить визнати
дії відповідача неправомірними та
зобов'язати УПФУ в м. Тернівка провести
перерахунок та виплату пенсії з 05
серпня 2013 року з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, суми
індексації заробітної плати,
зазначених у довідці № 04-09/24 від 14 січня
2014 року, з яких нараховані та сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
стягнути з державного бюджету України
на її користь судові витрати.

Представник відповідача надав суду
заперечення відповідно до змісту,
якого просить суд відмовити в
задоволенні позову з наступних
підстав. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років та
інших надбавок. Матеріальна допомога
на оздоровлення і для вирішення
матеріально-побутових питань є
одноразовою виплатою та не може бути
врахована при перерахунку пенсії.
Вважає, що немає підстав для
перерахунку пенсії згідно довідки
Дніпропетровського обласного
управління статистики № 04-09/24 від 14
січня 2014 року.

Суддя, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, оцінивши
повідомленні позивачем та
відповідачем обставини, вважає їх
достатніми для прийняття рішення з
огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19
Конституції України, ограни державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Так, суддею встановлено, що
предметом адміністративного позову є
адміністративні правовідносини, що
виникли між позивачем та відповідачем
щодо вилучення зі складу заробітної
плати позивача при здійсненні
перерахунку пенсії державного
службовця матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби та
індексації заробітної плати.

ОСОБА_1 з 27 квітня 2010 року
знаходиться на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м. Тернівка
Дніпропетровської області та отримує
пенсію державного службовця згідно
Закону України «Про державну службу».

24 січня 2014 року на звернення
позивача відповідач надіслав лист про
те, що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби та
індексація заробітної плати не
належать до складових заробітної плати
державного службовця і тому не
враховуються при обчисленні пенсії.

Відповідно до ст. 37
Закону України «Про державну службу»,
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Зі змісту постанови в
справі № 21-430а11 від 20 лютого 2012 року
вбачається, що Верховний Суд України,
розглядаючи цю справу з підстави,
передбаченої пунктом 1 ст. 237 КАС
України, дійшов висновку, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входила до
системи оплати праці державного
службовця. Такий висновок ВСУ в силу
ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для
всіх судів України.

Зі змісту ч. 1 ст. 7
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
вбачається, що єдиний внесок
нараховується на суму нарахованої
заробітної плати за видами виплат, які
включають основну та додаткову
заробітну плату, інші заохочувальні та
компенсаційні виплати, у тому числі в
натуральній формі, що визначаються
відповідно до Закону України «Про
оплату праці».

Відповідно до ст. 2
Закону України «Про оплату праці»
заробітна плата включає в себе основну,
додаткову заробітну плату та інші
заохочувальні і компенсаційні виплати.

Основна заробітна
плата - це винагорода за виконану
роботу відповідно до встановлених норм
праці (норми часу, виробітку,
обслуговування, посадові обов'язки).
Вона встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців.

Додаткова заробітна
плата - це винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та
компенсаційні виплати - це виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань (ст. 33
Закону України «Про державну службу»).

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне, відносить до складу
заробітної плати також інші виплати, у
т. ч. матеріальну допомогу на
оздоровлення та індексацію заробітної
плати.

Статтею 37-1 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 31.05.2000 № 865 із змінами і
доповненнями передбачено, що особи, які
вийшли на пенсію згідно Закону України
«Про державну службу» мають право на
перерахунок пенсій, але лише за умови
підвищення заробітної плати державним
службовцям після набрання чинності
Законом України від 16.01.2003 «Про
внесення змін до Закону України «Про
державну службу».

Тому, з урахуванням аналізу
вищевказаних спеціальних норм Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суддя приходить до
висновку, що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати
включається у структури заробітної
плати, оскільки на даний вид виплат
нараховувались та сплачувались внески
до Пенсійного фонду України, а тому
також мала та має враховуватись під час
обчислення пенсії.

Разом з тим, посилання відповідача на
відсутність законодавчого
урегулювання даного питання та
неможливість у зв'язку із цим здійснити
перерахунок пенсії позивачці є такими,
що не відповідають дійсності. Крім
того, такі дії відповідача є
протиправними та порушують законні
права позивача на отримання
відповідних сум пенсій з огляду на
вищевикладене.

З урахуванням наведеного, суддя вважає
за необхідне позов задовольнити
повністю та визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови в перерахунку
пенсії ОСОБА_1, згідно довідки про
заробітну плату № 04-09/24 від 14 січня 2014
року з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1,
згідно довідки про заробітну плату №
04-09/24 від 14 січня 2014 року з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, починаючи
з 05 серпня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94
КАС України, якщо судове рішення
ухвалено на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Тому суддя, вважає за необхідне
стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача понесені по справі
судові витрати у розмірі 73 грн. 08 коп.

На підставі викладеного,
керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України,
ст.ст. 33, 37, 37-1 «Про державну службу», ст.
41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст.ст. 1,2 Закону
України «Про оплату праці», ч. 1 ст. 7
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», ст.
ст. 2, 11, 69, 71, 94, 99, 104, 158-159, 162, 163,183-2 КАС
України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Тернівка Дніпропетровської області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити повнісю.

Визнати протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернівка Дніпропетровської області
щодо відмови в перерахунку пенсії
ОСОБА_1, згідно довідки про заробітну
плату № 04-09/24 від 14 січня 2014 року з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати.

Зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернівка Дніпропетровської області
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1, згідно довідки про
заробітну плату № 04-09/24 від 14 січня 2014
року з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, починаючи
з 05 серпня 2013 року.

Стягнути з Державного
бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІПН
НОМЕР_1) в рахунок відшкодування витрат
по оплаті судового збору суму в розмірі
73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Тернівський міський суд шляхом подачі
апеляційної скарги у десятиденний
строк з дня отримання її копії, з
одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя:

В.О.Ковальчук