Справа № К/9991/9308/11-С
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/9308/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Запорізької митниці

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07 жовтня 2010 року

у справі № 2а-4163/09/0870

за позовом Українсько-Турецького
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ізміт»

до Запорізької митниці

про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Українсько-Турецьке товариство з
обмеженою відповідальністю «Ізміт»
(далі - позивач) звернулось до суду з
позовом до Запорізької митниці (далі -
відповідач) про визнання протиправними
та скасування податкового
повідомлення форми «Р» від 14 травня 2009
року № 8.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 17 серпня 2009
року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07 жовтня 2010 року постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 17 серпня 2009
року скасовано. Позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення форми «Р»
Запорізької митниці від 14 травня 2009
року № 8 про визначення
Українсько-Турецькому ТОВ «Ізміт»
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 3345,65 грн., у тому
числі: основний платіж - 3041,50 грн., штраф
- 304,15 грн.

В касаційній скарзі Запорізька
митниця, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07 жовтня 2010 року та залишити в силі
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 17 серпня 2009
року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанцій норм матеріального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

Запорізька митниця провела
позапланову виїзну документальну
перевірку стану дотримання
законодавства України з питань митної
справи Українсько-Турецького ТОВ
«Ізміт» за період його діяльності з 13
квітня 2006 року по 31 грудня 2008 року, за
результатами якої був складений акт №
4/9/112000000/НОМЕР_1 від 22 квітня 2009 року.

За висновками акта перевірки,
позивачем були порушені вимоги Закону
України «Про режим іноземного
інвестування», що призвело до несплати
Українсько-Турецьким ТОВ «Ізміт»
податкових зобов'язань у сумі 18249,00 грн.,
у тому числі: по сплаті ввізного мита -
15207,50 грн., по сплаті податку на додану
вартість - 3041,50 грн.

Зокрема, у акті перевірки було вказано,
що перевіркою були встановлені факти
відсутності у Українсько-Турецького
ТОВ «Ізміт» майна, яке було ввезене на
митну територію України як внесок
іноземного інвестора до статутного
фонду Українсько-Турецького ТОВ
«Ізміт», а саме: верстату для
зварювання борнів акумуляторних
батарей ZSBUILDER, який працює на газу у
кількості 1 шт. виробництва Фірми «Zesar»,
ввезеного згідно вантажної митної
декларації від 23 квітня 2007 року №
112000002/7/3702; верстату для різки та
зачищення пластин акумуляторних ZSPASTER у
кількості 1 шт. виробництва Фірми «Zesar»,
ввезеного згідно вантажної митної
декларації від 16 лютого 2007 року
№112000002/7/1238.

14 травня 2009 року Запорізька митниця на
підставі вказаного акта перевірки
прийняла податкове повідомлення форми
«Р» № 8, яким згідно з підпунктом «б»
підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4,
підпунктом 17.1.3 пункту 17.1 статті 17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» визначила
Українсько-Турецькому ТОВ «Ізміт» суму
податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій) за
платежем: податок на додану вартість у
розмірі 3345,65 грн., у тому числі: 3041,50 грн.
- за основним платежем, 304,15 грн. - за
штрафними санкціями.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, виходив з
того, що факт виявлених перевіркою
порушень вимог Закону України «Про
режим іноземного інвестування» не був
спростований позивачем належними та
допустимими доказами.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
задовольняючи позовні вимоги, виходив
з того, що перевіркою не було
встановлено фактів відчуження
позивачем майна, ввезеного на митну
територію України як внесок іноземного
інвестора до статутного фонду
товариства, іншій особі менше, ніж за
три роки з часу зарахування іноземної
інвестиції.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції,
з огляду на наступне.

Як вбачається з акту перевірки, у
період з 13 квітня 2006 року по 31 грудня 2008
року Українсько-Турецьке ТОВ «Ізміт»
здійснювало ввезення на митну
територію України майна як внесків
іноземного інвестора до статутного
фонду підприємства з іноземними
інвестиціями на підставі статуту
товариства згідно вантажних митних
декларацій.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що приймання позивачем
вказаного майна здійснювалось на
підставі актів приймання-передачі
основних фондів.

Факт державної реєстрації іноземних
інвестицій підтверджений
інформаційними повідомленнями з
відмітками ДПІ у Шевченківському
районі м. Запоріжжя (за місцем
здійснення інвестицій про їх фактичне
внесення), Запорізької ОДА та,
відповідно, присвоєними
інвестиційними повідомленнями про
внесення іноземних інвестицій
реєстраційних номерів.

Збільшення статутного фонду
відбувалось на підставі протоколів
загальних зборів
Українсько-Турецького ТОВ «Ізміт»,
якими ухвалювались рішення про
збільшення статутного фонду
товариства шляхом внесення учасниками
товариства додаткових вкладів, а саме:
промислового обладнання та грошових
внесків (арк. справи 89-90).

Оприбуткування основних фондів,
ввезених на митну території України як
внесок іноземного інвестора до
статутного фонду, здійснено на
підставі вантажних митних декларацій,
оформлених у режимі «імпорт» (арк.
справи 68, 73).

Як вказано у акті перевірки, факту
перерахування коштів інвестору за
майно, яке було ввезене на митну
території України як внесок іноземного
інвестора до статутного фонду,
перевіркою не встановлено.

Згідно інвентаризаційного опису
основних фондів, складеного під час
проведення перевірки на підставі
наказу Українсько-Турецького ТОВ
«Ізміт» від 14 квітня 2009 року №26,було
встановлено, крім іншого, фактичну
наявність у товариства: верстату для
різки та зачищення пластин
акумуляторних ZSPARTER та верстату для
зварювання борнів акумуляторних
батарей POST BURNER (Batek Makina Sanayi Ltd) проте не
встановлено наявності верстату для
різки та зачищення пластин
акумуляторних ZSPASTER та верстату для
зварювання борнів акумуляторних
батарей ZSBUILDER (арк. справи 24-27).

На запит Запорізької митниці від 15
квітня 2009 року № 07.01.18.-24/1677 щодо
відсутності вказаного вище майна,
ввезеного як внесок іноземного
інвестора до статутного фонду,
Українсько-Турецьке ТОВ «Ізміт» надало
відповідь за вих. № 70 від 17 квітня 2009
року (арк. справи 91), в якій вказало, що: у
вантажній митній декларації від 16
лютого 2007 року №112000002/7/1238 було допущено
граматичну помилку, замість вірної
назви станка «ZSPARTER» зазначено назву
«ZSPASTER», тобто із помилкою в одній букві,
з урахуванням того, що Фірма «Zesar»
станків для різки та зачищення пластин
акумуляторних марки «ZSPASTER» не
виготовляє; замість верстата для
зварювання борнів акумуляторних
батарей ZSBUILDER засновник товариства
Еркан Зафер Метін згідно вантажної
митної декларації від 23 квітня 2007 року
№ 112000002/7/3702 поставив верстат для
зварювання борнів акумуляторних
батарей POST BURNER (Batek Makina Sanayi Ltd) (який
рівний за ціною та технічними
характеристиками), про що вказав у
рахунку-фактурі та інвойсі, серійний
номер якого У090103 відповідає серійному
номеру станка У090103, який був ввезений
як іноземна інвестиція (арк. справи 74-77).

Відповідно до положень статті 18 Закону
України «Про режим іноземного
інвестування» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) майно, що ввозиться в
Україну як внесок іноземного інвестора
до статутного фонду підприємств з
іноземними інвестиціями (крім товарів
для реалізації або власного
споживання), звільняється від
обкладення митом. При цьому митні
органи здійснюють пропуск такого майна
на територію України на підставі
виданого підприємством простого
векселя на суму мита з відстроченням
платежу не більш як на 30 календарних
днів з дня оформлення ввізної
вантажної митної декларації. Вексель
погашається і ввізне мито не
справляється, якщо у період, на який
дається відстрочення платежу,
зазначене майно зараховане на баланс
підприємства і податковою інспекцією
за місцезнаходженням підприємства
зроблена відмітка про це на примірнику
векселя. Порядок видачі, обліку і
погашення векселів встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Якщо
протягом трьох років з часу
зарахування іноземної інвестиції на
баланс підприємства з іноземними
інвестиціями майно, що було ввезене в
Україну як внесок іноземного інвестора
до статутного фонду зазначеного
підприємства, відчужується, у тому
числі у зв'язку з припиненням
діяльності цього підприємства (крім
вивезення іноземної інвестиції за
кордон), підприємство з іноземними
інвестиціями сплачує ввізне мито, яке
обчислюється виходячи з митної
вартості цього майна, перерахованої у
валюту України за офіційним курсом
валюти України, визначеним
Національним банком України на день
здійснення відчуження майна.

Як вбачається з акту перевірки та
правомірно встановлено судом
апеляційної інстанції, перевіркою не
було встановлено фактів відчуження
позивачем протягом трьох років з часу
зарахування іноземної інвестиції на
баланс підприємства з іноземними
інвестиціями майна, яке було ввезене в
Україну як внесок іноземного інвестора
до статутного фонду
Українсько-Турецького ТОВ «Ізміт».

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції про
неправомірність оспорюваного
податкових повідомлення та наявність
підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга Запорізької митниці підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 07 жовтня 2010
року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 222, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Запорізької
митниці залишити без задоволення, а
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________ Л.І.
Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна