Справа № 2а/1270/8843/12
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року
м. Київ К/800/8618/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.

Горбатюка С.А.

Леонтович К.Г.,

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30.01.2013 року
у справі за позовом ТОВ
"Східно-промислова логістика" до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України, третя особа: Державна
податкова служба України, про визнання
неправомірним та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ "Східно-промислова логістика"
звернулось до суду з позовом до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України про визнання
неправомірним та скасування наказу від
29.09.2012 року № 1072 у частині застосування
до ТОВ "Східно-промислова логістика"
спеціальної санкції - індивідуальний
режим ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 17.12.2012 року
у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30.01.2013 року
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 17.12.2012 року
скасовано. Прийнято нову постанову,
якою позов задоволено. Визнано
неправомірним та скасовано Наказ
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 29.09.2012 року № 1072 у
частині застосування до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Східно-промислова логістика»
спеціальної санкції - індивідуальний
режим ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Міністерство
економічного розвитку і торгівлі
України подало до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення норм процесуального та
матеріального права, просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши і обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 01.04.2009 року між ТОВ
"Східно-промислова логістика"
(Експедитор) та P.O.L.I. Invest GmBH (Німеччина)
(Замовником) укладений
зовнішньоекономічний контракт №
01.04.09/04-D. Предметом контракту є послуги,
пов'язані з автомобільними
перевезеннями вантажів.

У зв'язку з невиконанням P.O.L.I. Invest GmBH
(Німеччина) обов'язку щодо оплати
послуг ТОВ "Східно-промислова
логістика" звернулось з позовом до
Міжнародного комерційного
Арбітражного Суду при ТПП України.
Позов було прийнято до розгляду 26.10.2010
року, а 28.02.2011 року постановлено
остаточне рішення на користь позивача.

Рішенням Вищого суду Берліна від 13.10.2011
року рішення Міжнародного
комерційного Арбітражного Суду при ТПП
України від 28.02.2011 року визнано
обов'язковим для виконання.

Проте, станом на 12.10.2012 року за
експортним зовнішньоекономічним
контрактом № 01.04.09/04-D від 04.04.2009 року у
ТОВ "Східно-промислова логістика" існує
прострочена заборгованість у розмірі
13800 Євро.

01.08.2012 року Державною податковою
службою України направлено до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України подання щодо
застосування спеціальних санкцій
(індивідуальний режим ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності),
зокрема, до ТОВ "Східно-промислова
логістика".

Згідно з Наказом Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України від 28.09.2012 року № 1072 до ТОВ
"Східно-промислова логістика"
застосовано з 07.11.2012 року
адміністративно-господарську санкцію -
встановлено індивідуальний режим
ліцензування зовнішньоекономічної
діяльності.

Правовою підставою застосування
санкції є порушення положень статті
першої Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті», а саме наявність простроченої
дебіторської заборгованості по
здійснених зовнішньоекономічних
санкціях.

Відповідно до статті 1 закону України
«Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» виручка резидентів
у іноземній валюті підлягає
зарахуванню на їх валютні рахунки в
уповноважених банках у строки виплати
заборгованостей, зазначені в
контрактах, але не пізніше 180
календарних днів з дати митного
оформлення (виписки вивізної вантажної
митної декларації) продукції, що
експортується, а в разі експорту робіт
(послуг), прав інтелектуальної
власності - з моменту підписання акта
або іншого документа, що засвідчує
виконання робіт, надання послуг,
експорт прав інтелектуальної
власності. Перевищення зазначеного
строку потребує висновку центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики.

Згідно зі статтею 37 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність» за
порушення цього або пов'язаних з ним
законів України до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності або
іноземних суб'єктів господарської
діяльності можуть бути застосовані,
зокрема, такі спеціальні санкції:

- застосування до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності та
іноземних суб'єктів господарської
діяльності індивідуального режиму
ліцензування у випадках порушення
такими суб'єктами цього Закону та/або
пов'язаних з ним законів України, що
встановлюють певні заборони, обмеження
або порядок здійснення
зовнішньоекономічних операцій.

Як було встановлено, позивач ще до
спливу граничного терміну повернення
валютної виручки звернувся до МКАС при
ТПП України про стягнення боргу з
контрагента та позовні вимоги
задоволені у повному обсязі. Крім того,
за зверненням позивача згідно з
рішенням Вищого суду Берліна було
визнано обов'язковим рішення МКАС при
ТПП України.

Проте, P.O.L.I. Invest GmBH (Німеччина) не
виконало судові рішення та не сплатило
позивачу заборгованість.

З огляду на зазначені обставини,
колегія суддів погоджується з
висновками судів про те, що позивачем
було вжито необхідних заходів для
повернення валютної виручки на
територію України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 218
Господарського кодексу України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Слід зауважити, що порушенням, за яке до
позивача застосовано санкцію, є
наявність простроченої дебіторської
заборгованості по здійснених
зовнішньоекономічних операціях.

Обставини, які були встановлені судами
попередніх інстанцій, свідчать, що вина
позивача у вчиненні вказаного
порушення відсутня та ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими,
у зв'язку з чим суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку
про задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що касаційну
скаргу слід відхилити, оскільки
рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судом допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені статей 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України відхилити, постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30.01.2013 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: