Справа № 2а-19929/10/0570
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2013-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2013 р.
Справа № 2а-19929/10/0570

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

суддів Волгіної Н.П., Дворникова М.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державної судової
адміністрації України, Міністерства
фінансів України, Луганського
окружного адміністративного суду
України про перерахунок та виплату з 07
серпня 2008 року надбавки за вислугу
років в розмірі 15 відсотків від
загальної суми щомісячного заробітку з
урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас, -

встановив:

09 серпня 2010 року ОСОБА_1 (далі - Позивач)
звернулася до Донецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
судової адміністрації України,
Міністерства фінансів України,
Луганського окружного
адміністративного суду, в якому з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог просила:

- визнати неправомірною бездіяльність
Луганського окружного
адміністративного суду щодо
непроведення перерахунку заробітної
плати позивача з 19 серпня 2009 року з
урахуванням вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 03 вересня 2005 року
№ 865 в редакції станом на 31 грудня 2005
року, та неподання до Державної судової
адміністрації України змін до
посадового окладу із зазначенням
розміру заробітної плати, виходячи з 9
мінімальних заробітних плат,
встановлених Законом на момент
проведення виплат, встановлених
Законом на момент проведення виплат та
з 07 серпня 2008 року надбавки за вислугу
років у розмірі 15 відсотків від
загальної суми щомісячного заробітку з
урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас;

- визнати неправомірною бездіяльність
Державної судової адміністрації
України з неприйняття заходів з
повного фінансування заробітної плати
позивача з 19 серпня 2009 року з
розрахунку посадового окладу в розмірі
9 мінімальних заробітних плат,
встановлених Законом на момент
проведення виплат, та з 07 серпня 2008 року
надбавки за вислугу років у розмірі 15
відсотків від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас;

- визнати неправомірною бездіяльність
Міністерства фінансів України щодо
неприйняття заходів щодо повного
фінансування заробітної плати
позивача з 19 серпня 2009 року з
розрахунку посадового окладу в розмірі
9 мінімальних заробітних плат станом на
момент проведення виплат та з 07 серпня
2008 року надбавки за вислугу років в
розмірі 15 відсотків від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас;

- зобов'язати Луганський окружний
адміністративний суд провести
позивачу перерахунок з 07 серпня 2008 року
надбавки за вислугу років у розмірі 15
відсотків від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас та з 19
серпня 2009 року перерахунок заробітної
плати, визначивши її розмір з
урахуванням посадового окладу у
розмірі 9 мінімальних заробітних плат,
встановлених Законом на момент
проведення виплат; після перерахунку
здійснити виплату недоплачених сум з
утриманням обов'язкових податків та
зборів з одночасним поданням до
Державної судової адміністрації
України змін до посадового окладу;

- зобов'язати Міністерство фінансів
України профінансувати вказані
виплати;

- зобов'язати Державну судову
адміністрацію України виділити
Луганському окружному
адміністративному суду з єдиного
рахунку Державного бюджету України №
4024, відкритого у Державному
казначействі України, МФО 820172,
передбаченого для виконання рішень
судів на користь суддів, кошти для
проведення виплати недоплаченої
позивачу з 07 серпня 2008 року надбавки за
вислугу років у розмірі 15 відсотків від
загальної суми щомісячного заробітку з
урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас та з 19 серпня 2009
року заробітної плати, обчисленої з
урахуванням посадового окладу,
виходячи з 9 мінімальних заробітних
плат, встановлених законом на момент
проведення виплат з 19 серпня 2009 року з
урахуванням раніше проведених виплат
(а.с.5-8, 20-27).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 31 серпня 2010
року по справі № 2а-19929/10/0570, залишеною
без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 10 листопада 2010 року, позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені. Визнана
неправомірною бездіяльність
Луганського окружного
адміністративного суду щодо не
проведення перерахунку заробітної
плати ОСОБА_1 з 19 серпня 2009 року з
урахуванням вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 03 вересня 2005 року
№ 865 в редакції станом на 31 грудня 2005
року, та неподання до Державної судової
адміністрації України змін до
посадового окладу позивача із
зазначенням розміру заробітної плати
виходячи з посадового окладу в розмірі
9 мінімальних заробітних плат,
встановлених законодавством на момент
проведення виплат. Визнана
неправомірною бездіяльність Державної
судової адміністрації України щодо
неприйняття заходів з повного
фінансування заробітної плати ОСОБА_1 з
19 серпня 2009 року з розрахунку
посадового окладу в розмірі 9
мінімальних заробітних плат,
встановлених законодавством на момент
проведення виплат. Визнати
неправомірною бездіяльність
Міністерства фінансів України щодо
неприйняття заходів з повного
фінансування заробітної плати ОСОБА_1 з
19 серпня 2009 року з розрахунку
посадового окладу в розмірі 9
мінімальних заробітних плат,
встановлених законодавством на момент
проведення виплат. Зобов'язано
Луганський окружний адміністративний
суд провести з 19 серпня 2009 року
перерахунок заробітної плати ОСОБА_1,
визначивши її розмір з урахуванням
посадового окладу у розмірі 9
мінімальних заробітних плат,
встановлених законодавством на момент
проведення виплат. Після перерахунку
здійснити виплату недоплачених сум з
утриманням обов'язкових податків та
зборів з одночасним поданням до
Державної судової адміністрації
України змін до посадового окладу.
Зобов'язано Міністерство фінансів
України профінансувати вказані
виплати. Зобов'язано Державну судову
адміністрацію України виділити
Луганському окружному
адміністративному суду з єдиного
рахунку Державного бюджету України №
4024, відкритого у Державному
казначействі України МФО 820172,
передбаченого на виконання рішень
судів на користь суддів, кошти для
проведення виплати недоплаченої
ОСОБА_1 з 19 серпня 2009 року заробітної
плати, обчисленої з урахуванням
посадового окладу виходячи з 9
мінімальних заробітних плат,
встановлених законодавством на момент
проведення виплат, з урахуванням
раніше проведених виплат (а.с.35-39, 68-71).

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 04 жовтня 2013 року по
справі № К-39266/10 постанова Донецького
окружного адміністративного суду від 31
серпня 2010 року та ухвала Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 10 листопада 2010 року скасовані;
прийнята нова постанова, якою у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Державної судової адміністрації
України, Міністерства фінансів
України, Луганського окружного
адміністративного суду про
перерахунок та виплату заробітної
плати з розрахунку посадового окладу у
розмірі 9 мінімальних заробітних плат,
встановлених законодавством на момент
проведення виплат, - відмовлено; справа
в частині позовних вимог ОСОБА_1 до
Державної судової адміністрації
України, Міністерства фінансів
України, Луганського окружного
адміністративного суду про
перерахунок та виплату з 07 серпня 2008
року надбавки за вислугу років у
розмірі 15 відсотків від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас
направлена на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції (а.с.100-106).

Направляючи справу на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції, Вищий
адміністративний суд України
відзначив, що під час первісного
розгляду справи у вказаній частині
позовних вимог суд першої інстанції
зазначені обставини не встановив,
докази щодо цих обставин не дослідив та
відповідного рішення у цій частині
позовних вимог не постановив.
Апеляційний суд цієї помилки не
виправив.

Ухвалою від 18 листопада 2013 року розгляд
справи № 2а-19929/10/0570 призначений на 05
грудня 2013 року (а.с.160-161).

Про дату, час і місце судового розгляду
сторони повідомлені належним чином з
дотриманням вимог ст.ст.33-36 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), що підтверджено
рекомендованими повідомлення про
вручення поштового відправлення
(а.с.172-175).

Позивач в судове засідання не
з'явилася. 05 грудня 2013 року через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду надала заяву
про розгляд справи за її відсутності,
одночасно вказавши, що наполягає на
задоволенні позовних вимог (а.с.179).

Державна судова адміністрація України
явку свого представника в судове
засідання не забезпечила, про причини
неявки суд не повідомила, свого
ставлення до заявлених позовних вимог
не висловила.

Луганський окружний адміністративний
суд явку свого представника в судове
засідання не забезпечив, про причини
неявки суд не повідомив, свого
ставлення до заявлених позовних вимог
не висловив.

Міністерство фінансів України явку
свого представника в судове засідання
не забезпечило. 04 грудня 2013 року через
відділ діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду надало
клопотання про розгляд справи за
відсутності його представника (а.с.176).

З урахуванням наведеного та на
підставі положень ч.ч.1, 4 ст.122, ч.ч.4, 6
ст.128 КАС України суд вважав за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження на підставі наявних у
справі доказів.

Зі змісту уточненого
адміністративного позову (а.с.20-27)
слідує, що позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині перерахунку та виплати їй з 07
серпня 2008 року надбавки за вислугу
років в розмірі 15 відсотків від
загальної суми щомісячного заробітку з
урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас ґрунтуються на
положеннях ч.4 ст.44 Закону України «Про
статус суддів», в редакції, яка діяла
станом на 01 червня 2005 року. Фактичну
підставу для звернення до суду із
вказаним позовом в цій частині
позовних вимог позивач вбачала, в тому
що на час звернення до суду її стаж як
державного службовця складав 2 роки.

З'ясовуючи чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, а також чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд встановив наступне.

Указом Президента України «Про
призначення суддів» від 24 липня 2008 року
№ 667/2008 ОСОБА_1 призначено строком на
п'ять років на посаду судді Луганського
окружного адміністративного суду
(а.с.14).

Наказом Луганського окружного
адміністративного суду «Про
призначення на посаду судді ОСОБА_1»
від 07 серпня 2008 року № 102-ос оголошений
Указ Президента України від 24 липня 2008
року № 667/2008 про призначення ОСОБА_1 на
посаду судді Луганського окружного
адміністративного суду; встановлено
ОСОБА_1 з 07 серпня 2008 року посадовий
оклад 2 988,00 грн. на місяць та вирішено
вважати позивача такою, що приступила
до роботи з 07 серпня 2008 року (а.с.12).

27 лютого 2009 року Кваліфікаційною
комісією суддів адміністративних
судів України вирішено погодитись з
поданням голови Луганського окружного
адміністративного суду та присвоєно
судді Луганського окружного
адміністративного суду ОСОБА_1 п'ятий
кваліфікаційний клас судді (а.с.13).

10 березня 2009 року головою Луганського
окружного адміністративного суду
виданий наказ за № 25-ос «Про присвоєння
кваліфікаційного класу судді ОСОБА_1».
Цим наказом позивачу присвоєний п'ятий
кваліфікаційний клас судді з 27 лютого
2009 року та вирішено здійснити доплату
до заробітної плати за кваліфікаційний
клас з 27 лютого 2009 року (а.с.11).

На підставі записів у трудовій книжці
позивача серії НОМЕР_1 встановлено
наступне (а.с.15-16).

З 07 липня 1994 року по 13 березня 1995 року
ОСОБА_1 працювала на посадах головного
юрисконсульта Державної
виробничо-інвестиційної фірми
«Луганськоблбудінвест», Державної
будівельної корпорації «Укрбуд», про
що свідчать записи №№ 1-3 у трудовій
книжці.

З 14 березня 1995 року по 10 вересня 1997 року
позивач обіймала посаду консультанта
приватного нотаріуса Луганського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
про що зроблені записи №№ 4-5 у трудовій
книжці.

З 22 жовтня 1997 року по 13 липня 2001 року
ОСОБА_1 працювала на посаді провідного
юрисконсульта юридичного відділу
Державної холдингової компанії
«Луганськвугілля», що встановлено на
підставі записів №№ 6-8 у трудовій
книжці.

З 01 серпня 2005 року по 06 серпня 2008 року
позивач працювала на посадах
юрисконсульта та провідного
юрисконсульта Консорціуму у формі
закритого акціонерного товариства
«Укр-Бат», перейменованого у Закрите
акціонере товариство «Укр-Бат», про що
свідчать записи №№ 8-10 у трудовій
книжці.

З 07 серпня 2008 року ОСОБА_1 обіймає
посаду судді Луганського окружного
адміністративного суду, про що
зроблений запис № 11 в трудовій книжці.

Із вказаним позовом ОСОБА_1 звернулася
до Донецького окружного
адміністративного суду, надавши його
безпосередньо до відділу діловодства
та документообігу 09 серпня 2010 року
(а.с.5).

Таким чином, на час звернення позивача
до суду стаж її державної служби
становив два роки.

Як вбачається зі змісту довідки про
заробітну плату позивача та детального
помісячного розрахунку заробітної
плати судді ОСОБА_1, наданої Луганським
окружним адміністративним судом, в
період з серпня 2009 року по липень 2010
року до складу заробітної плати
позивача входили: посадовий оклад,
доплата за кваліфікаційний клас,
надбавка в розмірі 50% від посадового
окладу на підставі постанови Кабінету
Міністрів України від 3 березня 2006 року
№ 248; премія в розмірі від 10% до 60%. Також
позивачу виплачувались матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань,
проводилась індексація виплат (а.с.17, 31).

Водночас надбавка за вислугу років
ОСОБА_1 не виплачувалась.

Докази, які б спростовували наведені
вище обставини, суду не надані.

Вирішуючи справу по суті, до спірних
правовідносин суд застосовує
нижченаведені правові норми.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав та інтересів
фізичних та юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, їхніх посадових і службових осіб
при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства (ч.1 ст.2 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму, що
передбачено ч.1 ст.17 КАС України.

П.2 ч.2 ст.17 КАС України встановлено, що
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори з приводу прийняття
громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної
служби;

Згідно з п.15 ч.1 ст.3 КАС України публічна
служба - діяльність на державних
політичних посадах, професійна
діяльність суддів, прокурорів,
військова служба, альтернативна
(невійськова) служба, дипломатична
служба, інша державна служба, служба в
органах влади Автономної Республіки
Крим, органах місцевого
самоврядування.

Таким чином, спір, за вирішенням якого
позивач звернулася до Донецького
окружного адміністративного суду, є
публічно-правовим, оскільки виник у
зв'язку з проходженням нею публічної
служби на посаді судді, а тому
вирішувати його належить за правилами
адміністративного судочинства.

На час виникнення спірних
правовідносин статус суддів визначав
Закон України «Про статус суддів» від 15
грудня 1992 року № 2862-XII (далі - Закон №
2862), який втратив чинність з 03 серпня 2010
року, крім ст.43, ч.ч.5-13 ст.44, які втратили
чинність з 01 січня 2011 року, та ч.ч.1-4 ст.44,
які втратили чинність з 01 січня 2012 року,
на підставі Законів України № 2453-VI від
07 жовтня 2010 року та № 2856-VI від 23 грудня
2010 року.

Матеріальне та побутове забезпечення
суддів було врегульоване положеннями
ст.44 Закону № 2862.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону № 2862
заробітна плата суддів складається з
посадового окладу, премій, доплат за
кваліфікаційні класи, надбавок за
вислугу років та інших надбавок.

Ч.4 ст.44 Закону № 2862 було передбачено, що
суддям виплачується щомісячна
надбавка за вислугу років у розмірах:
при стажі роботи понад 3 роки - 10
відсотків, понад 5 років - 15, понад 10
років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років
- 30, понад 25 років - 40 відсотків від
посадового окладу з урахуванням
доплати за кваліфікаційні класи.

При цьому за приписами ч.6 ст.44 Закону №
2862 для суддів судів загальної
юрисдикції до стажу роботи, що дає
право на одержання надбавки до
посадового окладу за вислугу років та
додаткової відпустки, крім часу роботи
на посадах суддів, зараховувався час
роботи на посадах слідчих,
прокурорських працівників, а також
інших працівників, яким законом
передбачені такі ж пільги.

П.2-2 постанови Кабінету Міністрів
України «Про оплату праці та щомісячне
грошове утримання суддів» від 03
вересня 2005 року № 865, яка втратила
чинність на підставі постанови
Кабінету Міністрів України від 01
грудня 2010 року № 1097, також передбачав,
що суддям щомісяця виплачується
надбавка за вислугу років у відсотках
від посадового окладу з урахуванням
надбавки за кваліфікаційний клас в
таких розмірах: при стажі роботи понад
три роки - 10 відсотків, понад п'ять років
- 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Отже, обов'язковою умовою для виплати
судді надбавки за вислугу років була
наявність відповідного стажу роботи,
від тривалості якого залежали як
розмір цієї надбавки, так і наявність
підстав для її виплати судді взагалі.

Крім того, суд відзначає, що надбавка за
вислугу років виплачується не з
розрахунку загальної суми щомісячного
заробітку, на чому наполягала позивач,
а виходячи з розміру посадового окладу
та з урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас.

За твердженням позивача, на час
звернення до суду із вказаним позовом,
тобто станом на 09 серпня 2010 року, вона
мала стаж державної служби, а саме
служби на посаді судді, два роки.

Ці доводи підтверджені наявними в
матеріалах справи письмовими доказами,
а саме трудовою книжкою позивача серії
НОМЕР_1, наказом Луганського окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2008
року № 102-ос, Указом Президента України
від 24 липня 2008 року.

Наведене зумовлює висновок, що станом
на 09 серпня 2010 року позивача не мала
стажу роботи, достатнього для
призначення їй надбавки за вислугу
років в розумінні положень ч.ч.4, 6 ст.44
Закону № 2862 та п.2-2 постанови Кабінету
Міністрів України від 03 вересня 2005 року
№ 865.

Як наслідок, позовні вимоги ОСОБА_1
стосовно проведення перерахунку та
виплати їй з 07 серпня 2008 року надбавки
за вислугу років у розмірі 15% від
загальної суми щомісячного заробітку з
урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас не підлягають
задоволенню у зв'язку з їх
безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, беручи до уваги, що ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
достатність і взаємний зв'язок доказів
у їх сукупності, суд дійшов висновку
відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень Закону України
«Про судовий збір» та ст.94 КАС України
судові витрати присудженню не
підлягають.

Керуючись Конституцією України,
ст.ст.2-15, 17-20, 69-72, 94, 98, 159-163, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

постановив:

Відмовити у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Державної судової адміністрації
України, Міністерства фінансів
України, Луганського окружного
адміністративного суду про:

- визнання неправомірною бездіяльності
Луганського окружного
адміністративного суду щодо
непроведення перерахунку заробітної
плати та неподання до Державної
судової адміністрації України змін до
посадового окладу із зазначенням з 07
серпня 2008 року надбавки за вислугу
років у розмірі 15 відсотків від
загальної суми щомісячного заробітку з
урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас;

- визнання неправомірною бездіяльності
Державної судової адміністрації
України з неприйняття заходів з
повного фінансування заробітної плати
позивача з 07 серпня 2008 року в частині
надбавки за вислугу років у розмірі 15
відсотків від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас;

- визнання неправомірною бездіяльності
Міністерства фінансів України щодо
неприйняття заходів щодо повного
фінансування заробітної плати
позивача з 07 серпня 2008 року в частині
надбавки за вислугу років в розмірі 15
відсотків від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас;

- зобов'язання Луганського окружного
адміністративного суду провести
перерахунок з 07 серпня 2008 року надбавки
за вислугу років у розмірі 15 відсотків
від загальної суми щомісячного
заробітку з урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас; після
перерахунку здійснити виплату
недоплачених сум з утриманням
обов'язкових податків та зборів з
одночасним поданням до Державної
судової адміністрації України змін до
посадового окладу;

- зобов'язання Міністерства фінансів
України профінансувати вказані
виплати;

- зобов'язання Державної судової
адміністрації України виділити
Луганському окружному
адміністративному суду з єдиного
рахунку Державного бюджету України №
4024, відкритого у Державному
казначействі України, МФО 820172,
передбаченого для виконання рішень
судів на користь суддів, кошти для
проведення виплати недоплаченої
позивачу з 07 серпня 2008 року надбавки за
вислугу років у розмірі 15 відсотків від
загальної суми щомісячного заробітку з
урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас.

Постанова прийнята, складена і
підписана у нарадчій кімнаті.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч.3 ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 Кодексу адміністративного
судочинства України, було повідомлено
про можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Головуючий суддя
Кравченко Т.О.

Судді
Волгіна Н.П.

Дворников М.С.