Справа № 2а-9510/10/1570
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року м.
Київ К/9991/16101/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Комінтернівському районі Одеської
області

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 27.10.2010

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10.02.2011

у справі № 2-а-9510/1570

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
«Агро-Гелеос»доДержавної податкової
інспекції у Комінтернівському районі
Одеської областіпровизнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні діїВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агро-Гелеос» (далі
по тексту - позивач, ПП «Мрія 2000»)
звернулось до Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Комінтернівському районі Одеської
області (далі по тексту - відповідач,
ДПІ у Комінтернівському районі) про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 27.10.2010, яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10.02.2011, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій про задоволення
позову та прийняти нове рішення, яким в
позові відмовити, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, що позивач з 11.06.2001
зареєстрований та перебуває на обліку,
як платник податків в ДПІ
Комінтернівському району Одеської
області.

У серпні та вересні 2010 року позивач
поштою надіслав до ДПІ
Комінтернівського району Одеської
області податкові декларації з ПДВ за
липень та серпень 2010 року, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення за №
0156620 та № 01542690.

Зазначені декларації, як податкова
звітність не були прийняти
відповідачем, а їх відомості не були
внесені до електронної бази даних
звітності, що ведеться в податкових
органах на основі показників звітних
документів платників податків.

Задовольняючи вимоги позивача, суди
попередніх інстанцій виходив з того, що
вимогами абз. 1 пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» встановлено, що прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Податкова
декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Згідно з абз. 2 пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», якщо службова (посадова)
особа контролюючого органу порушує
норми абзацу першого цього підпункту,
платник податків зобов'язаний до
закінчення граничного строку подання
декларації надіслати таку декларацію
поштою з описом вкладеного та
повідомленням про вручення, до якої
долучається заява на ім'я керівника
відповідного контролюючого органу,
складена у довільній формі, із
зазначенням прізвища службової
(посадової) особи, яка відмовилася
прийняти декларацію, та/або із
зазначенням дати такої відмови. При
цьому декларація вважається поданою в
момент її вручення пошті, а граничний
десятиденний строк, встановлений для
поштових відправлень підпунктом 4.1.7, не
застосовується.

Вимогами абз. 5 пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» передбачено, що податкова
звітність, отримана контролюючим
органом від платника податків як
податкова декларація, що заповнена ним
всупереч правилам, зазначеним у
затвердженому порядку її заповнення,
може бути не визнана таким
контролюючим органом, як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право: - надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу; -
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Суди попередніх інстанцій правильно
встановили, що надані копії податкових
декларацій оформлені відповідно до
вимог наказу Державної податкової
адміністрації України від 30.05.1997 № 166,
який зареєстрований в Мін'юсті України
від 09.07.1997 за № 250/2054 «Про затвердження
форми податкової декларації та порядку
її заповнення і подання».

Так, в них зазначені усі обов'язкові
реквізити, вони підписані відповідними
посадовими особами та скріплені
печаткою.

Крім цього слід зазначити, що у
матеріалах справи відсутній будь-який
лист від ДПІ у Комінтернівському
районі, щодо невизнання податкових
декларації з податку на додану
вартість за липень, серпень 2010 року.

Отже, суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку, що дії ДПІ у
Комінтернівському районі, щодо
невизнання податкових декларацій з
податку на додану вартість позивача за
липень, серпень 2010 року є протиправними
та такими що порушують права позивача.

Доводи скаржника про те, що декларації
надійшли до ДПІ із порушенням чинного
законодавства та від позивача, якій
фактично не знаходиться за своєю
юридичною адресою не засновані на
фактичних обставинах справи.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Комінтернівському районі
Одеської області відхилити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 27.10.2010 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10.02.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І.
СтепашкоСудді(підпис)С.Е.Острович
(підпис)М.О. Федоров