Справа № 817/1597/13-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 лютого 2014 року м. Київ
В/800/749/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії: Головчук С.В.
(суддя-доповідач), Ємельянової В.І.,
Заїки М.М., Іваненко Я.Л., Пасічник С.С.,
перевіривши заяву Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
Рівненської області про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 12 грудня 2013 року у справі за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України (далі -УПФУ) в м. Рівне
Рівненської області про визнання
протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и в:

17 лютого 2014 року УПФУ в м. Рівне
Рівненської області звернулося до
Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України з заявою
про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 12
грудня 2013 року у зазначеній справі.

У заяві про перегляд судового рішення
Верховним Судом України з підстав,
передбачених пунктом 1 частини 1 статті
237 КАС, заявник просить скасувати
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 12 грудня 2013 року та
ухвалити нове судове рішення про
відмову у задоволенні позову. УПФУ в м.
Рівне Рівненської області посилається
на неоднакове застосування касаційним
судом у подібних правовідносинах
положень статті 4 Закону України від 08
липня 2010 року №2464-VІ «Про збір та облік
єдиного внеску загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (далі -
Закон № 2464-VІ) при вирішенні спорів,
пов'язаних із звільненням пенсіонерів
від сплати єдиного соціального внеску.

На обґрунтування заяви додано ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 28 січня 2014 року №К/800/54198/13, в якій
касаційний суд, на його думку, по іншому
застосував вказану норму права.

Дослідивши надані матеріали, суд
вважає, що заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Так, у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до УПФУ в м.
Рівне Рівненської області про визнання
протиправною та скасування вимоги, суд
касаційної інстанції, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 12
грудня 2013 року, залишив без змін
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 03 липня 2013 року, якими задоволено
позовні вимоги. Переглядаючи в
касаційному порядку вказані судові
рішення, Вищий адміністративний суд
України з посиланням на статтю 4 Закону
№ 2464-VІ погодився з висновками судів, що
призначення позивачу пенсії за
вислугою років відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» є підставою для
звільнення його від сплати єдиного
соціального внеску на підставі статті 4
Закону № 2464-VІ.

Разом з тим, ухвалою від 28 січня 2014 року
(справа №К/800/54198/13), на яку посилається
заявник, Вищий адміністративного суду
України, застосувавши одні й ті ж самі
норми матеріального права (статтю 4
Закону № 2464-VІ), погодився з висновком
апеляційного суду, який відмовив у
задоволенні позову, з посиланням на те,
що призначення позивачу пенсії за
вислугою років відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» не позбавляє його
обов'язку щодо сплати єдиного
соціального внеску на підставі статті 4
Закону № 2464-VІ.

Прийняті за результатами розгляду
вказаних справ рішення є різними за
змістом.

Таким чином вбачається неоднакове
застосування судами касаційних
інстанцій одних і тих самих норм
матеріального права, а саме: статті 4
Закону № 2464-VІ, що відповідно до пункту 1
частини 1 статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для допуску справи до
провадження у Верховному Суді України.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Допустити до провадження у Верховному
Суді України справу за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Рівне Рівненської області про
визнання протиправною та скасування
вимоги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

С.В. Головчук

В.І. Ємельянова

М.М. Заїка

Я.Л. Іваненко

С.С. Пасічник