Справа № 826/2719/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову

04 березня 2014 року м.
Київ № 826/2719/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Данилишина В.М., при секретарі судового
засідання Чупринко Н.І., за участю
представника позивача, без участі
представника відповідача, розглянувши
у відкритому судовому засіданні
клопотання уповноваженого
представника Генеральної прокуратури
України про вжиття заходів
забезпечення адміністративного
позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 03 березня 2014 року надійшов
позов Генеральної прокуратури України
(далі - позивач) до Верховної Ради
Автономної Республіки Крим (далі -
відповідач) про визнання протиправними
та скасування рішень відповідача від 27
лютого 2014 року № 1631-6/14 "Про висловлення
недовіри Раді міністрів Автономної
Республіки Крим і припинення її
діяльності", № 1656-6/14 "Про призначення
ОСОБА_3 на посаду Голови Ради міністрів
Автономної Республіки Крим" та № 1630-6/14
"Про організацію та проведення
республіканського (місцевого)
референдуму з питань удосконалення
статусу і повноважень Автономної
Республіки Крим" (далі - оскаржувані
рішення).

Одночасно з позовом (у його прохальній
частині) уповноваженим представником
позивача заявлено клопотання про
вжиття заходів забезпечення позову
шляхом зупинення дії оскаржуваних
рішень, в обґрунтування якого
зазначено, що прийняття оскаржуваних
рішень призвело до наділення владними
повноваженнями не уповноваженого
суб'єкта, що поставило під загрозу
громадський порядок і безпеку, життя і
здоров'я людей.

Оскаржувані рішення щодо висловлення
недовіри Раді міністрів Автономної
Республіки Крим (далі - Рада міністрів
АРК) і припинення її діяльності та
призначення голови Ради міністрів АРК
прийняті відповідачем без
відповідного погодження із
Президентом України, а оскаржуване
рішення щодо організації та проведення
республіканського (місцевого)
референдуму з питань удосконалення
статусу і повноважень Автономної
Республіки Крим (далі - АРК) порушує
основні засади національної безпеки
України.

Ухвалою суду від 03 березня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі № 826/2719/14, у
якій призначено попереднє судове
засідання.

Крім того, 04 березня 2014 року до суду від
уповноваженого представника позивача
надійшли письмові доповнення до позову
із вимогами, окрім визнання
протиправними та скасування
оскаржуваних рішень, також про
визнання протиправними та скасування
рішень відповідача від 28 лютого 2014 року
"Про внесення змін до складу Ради
міністрів Автономної Республіки Крим",
"Про затвердження складу Ради
міністрів Автономної Республіки Крим"
та рішення Президії відповідача від 03
березня 2014 року "Про деякі питання
забезпечення організації та
проведення республіканського
(місцевого) референдуму в Автономній
Республіці Крим" (далі - оскаржувані
рішення).

Одночасно з доповненнями до позову (у
їх прохальній частині) уповноваженим
представником позивача також заявлено
клопотання про вжиття заходів
забезпечення позову шляхом зупинення
дії усіх оскаржуваних рішень, в
обґрунтування якого зазначено, що
рішення відповідача від 28 лютого 2014
року щодо внесення змін до складу Ради
міністрів АРК та затвердження її
складу суперечать ст. 37 Конституції
Автономної Республіки Крим,
затвердженої Законом України "Про
затвердження Конституції Автономної
Республіки Крим" від 23 грудня 1998 року №
350-XIV (далі - Конституція АРК), оскільки
ОСОБА_3 не наділений владними
повноваженнями на вчинення дій від
імені Голови Ради міністрів АРК, у
зв'язку з чим не може ініціювати зміни в
уряді АРК та вносити подання про
призначення заступників Голови Ради
міністрів АРК, міністрів та голів
республіканських комітетів АРК.

Рішення Президії відповідача також є
протиправним, оскільки проведення
референдуму з того чи іншого питання у
межах окремої
адміністративно-територіальної
одиниці чинним законодавством України
не передбачено.

Заявлені клопотання судом, згідно з ч. 3
ст. 118 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України), призначено до розгляду та
вирішення у судовому засіданні о 14 год.
00 хв. 04 березня 2014 року.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені
клопотання та просив задовольнити їх.

Представник відповідача у судове
засідання 04 березня 2014 року не прибув,
хоча про дату, час і місце розгляду та
вирішення заявлених клопотань
відповідач, відповідно до ч. 1 ст. 38 КАС
України, повідомлений належним чином,
що підтверджується наявною у
матеріалах справи телефонограмою.
Заява про розгляд та вирішення
заявлених клопотань за відсутності
представника відповідача до суду не
надійшла.

Поряд з цим, 04 березня 2014 року до суду
від відповідача факсимільним зв'язком
надійшли письмові заперечення на
заявлені клопотання, у яких зазначено,
зокрема, що підстави для зупинення дії
оскаржуваних рішень відсутні, оскільки
оскаржувані рішення № 1631-6/14 та №
1656-6/14 прийняті за письмовим
погодженням із Президентом України.
При цьому, 28 лютого 2014 року
відповідачем не приймались рішення
"Про внесення змін до складу Ради
міністрів Автономної Республіки Крим"
та "Про затвердження складу Ради
міністрів Автономної Республіки Крим".
При прийнятті оскаржуваних рішень №
1631-6/14, № 1656-6/14 та № 1630-6/14 відповідач
діяв виключно у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституціями
України та АРК, а також Законами
України "Про Раду міністрів Автономної
Республіки Крим" та "Про Верховну Раду
Автономної Республіки Крим".
Оскаржуване рішення Президії
відповідача прийняте у межах
повноважень, передбачених ст. 31
Конституції АРК, та згідно з
оскаржуваним рішенням № 1630-6/14.

Однак, будь-яких доказів на
підтвердження обґрунтованості поданих
заперечень законний представник
відповідача до суду не подав, причини
неможливості їх подання не пояснив.

Відповідно до ч. 3 ст. 118 КАС України,
питання про забезпечення
адміністративного позову, крім
випадків, встановлених ч. 1 цієї статті,
вирішується в судовому засіданні з
повідомленням осіб, які беруть участь у
справі. Неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином
повідомлені, не перешкоджає розглядові
таких питань.

Розглянувши заявлені клопотання та
заперечення на них, заслухавши доводи
присутнього у судовому засіданні
представника позивача, суд прийшов до
висновку про наявність підстав для їх
задоволення, виходячи з оцінки наявних
у матеріалах справи доказів та аналізу
викладених у цьому судовому рішенні
обставин та норм чинного законодавства
України.

Так, згідно зі ст. 2, ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 19,
ст.ст. 134, 135, ч.ч. 1, 4, 5 ст.136 Конституції
України, суверенітет України
поширюється на всю її територію.

Україна є унітарною державою.

Територія України в межах існуючого
кордону є цілісною і недоторканною.

Людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Автономна Республіка Крим є
невід'ємною складовою частиною України
і в межах повноважень, визначених
Конституцією України, вирішує питання,
віднесені до її відання.

Автономна Республіка Крим має
Конституцію Автономної Республіки
Крим, яку приймає Верховна Рада
Автономної Республіки Крим та
затверджує Верховна Рада України не
менш як половиною від конституційного
складу Верховної Ради України.

Нормативно-правові акти Верховної Ради
Автономної Республіки Крим та рішення
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим не можуть суперечити Конституції
і законам України та приймаються
відповідно до Конституції України,
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України
та на їх виконання.

Представницьким органом Автономної
Республіки Крим є Верховна Рада
Автономної Республіки Крим.

Урядом Автономної Республіки Крим є
Рада міністрів Автономної Республіки
Крим. Голова Ради міністрів Автономної
Республіки Крим призначається на
посаду та звільняється з посади
Верховною Радою Автономної Республіки
Крим за погодженням із Президентом
України.

Повноваження, порядок формування і
діяльності Верховної Ради Автономної
Республіки Крим і Ради міністрів
Автономної Республіки Крим
визначаються Конституцією України та
законами України, нормативно-правовими
актами Верховної Ради Автономної
Республіки Крим з питань, віднесених до
її компетенції.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1, ч. 1 ст. 37
Конституції АРК, Автономна Республіка
Крим є невід'ємною складовою частиною
України і в межах повноважень,
визначених Конституцією України,
вирішує питання, віднесені до її
відання.

Автономна Республіка Крим здійснює
також повноваження, делеговані
законами України відповідно до
Конституції України.

Повноваження, порядок формування і
діяльності Верховної Ради Автономної
Республіки Крим і Ради міністрів
Автономної Республіки Крим
визначаються Конституцією України і
законами України, Конституцією
Автономної Республіки Крим і
нормативно-правовими актами Верховної
Ради Автономної Республіки Крим з
питань, віднесених до її компетенції.

Верховна Рада Автономної Республіки
Крим є представницьким органом
Автономної Республіки Крим і здійснює
представницькі, нормотворчі,
контрольні функції та повноваження в
межах своєї компетенції.

Рада міністрів Автономної Республіки
Крим є виконавчим органом Автономної
Республіки Крим і здійснює виконавчі
функції та повноваження в межах своєї
компетенції.

Голова Ради міністрів Автономної
Республіки Крим призначається на
посаду і звільняється з посади
Верховною Радою Автономної Республіки
Крим за поданням Голови Верховної Ради
Автономної Республіки Крим і за
погодженням з Президентом України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
Раду міністрів Автономної Республіки
Крим", голова Ради міністрів Автономної
Республіки Крим призначається на
посаду Верховною Радою Автономної
Республіки Крим за погодженням з
Президентом України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
всеукраїнський референдум",
всеукраїнський референдум є однією з
форм безпосередньої демократії в
Україні, способом здійснення влади
безпосередньо Українським народом, що
полягає у прийнятті (затвердженні)
громадянами України рішень з питань
загальнодержавного значення шляхом
таємного голосування в порядку,
встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 1, абзацом 9 ст. 4, ч. 1 ст. 8
Закону України "Про основи
національної безпеки України",
національна безпека - захищеність
життєво важливих інтересів людини і
громадянина, суспільства і держави, за
якої забезпечуються сталий розвиток
суспільства, своєчасне виявлення,
запобігання і нейтралізація реальних
та потенційних загроз національним
інтересам у сферах правоохоронної
діяльності, боротьби з корупцією,
прикордонної діяльності та оборони,
міграційної політики, охорони здоров'я,
освіти та науки, науково-технічної та
інноваційної політики, культурного
розвитку населення, забезпечення
свободи слова та інформаційної
безпеки, соціальної політики та
пенсійного забезпечення,
житлово-комунального господарства,
ринку фінансових послуг, захисту прав
власності, фондових ринків і обігу
цінних паперів, податково-бюджетної та
митної політики, торгівлі та
підприємницької діяльності, ринку
банківських послуг, інвестиційної
політики, ревізійної діяльності,
монетарної та валютної політики,
захисту інформації, ліцензування,
промисловості та сільського
господарства, транспорту та зв'язку,
інформаційних технологій, енергетики
та енергозбереження, функціонування
природних монополій, використання
надр, земельних та водних ресурсів,
корисних копалин, захисту екології і
навколишнього природного середовища
та інших сферах державного управління
при виникненні негативних тенденцій до
створення потенційних або реальних
загроз національним інтересам.

Суб'єктами забезпечення національної
безпеки є: прокуратура України.

З урахуванням геополітичної і
внутрішньої обстановки в Україні
діяльність усіх державних органів має
бути зосереджена на прогнозуванні,
своєчасному виявленні, попередженні і
нейтралізації зовнішніх і внутрішніх
загроз національній безпеці, захисті
суверенітету і територіальної
цілісності України, безпеки її
прикордонного простору, піднесенні
економіки країни, забезпеченні
особистої безпеки, конституційних прав
і свобод людини і громадянина,
викоріненні злочинності,
вдосконаленні системи державної влади,
зміцненні законності і правопорядку та
збереженні соціально-політичної
стабільності суспільства, зміцненні
позицій України у світі, підтриманні на
належному рівні її оборонного
потенціалу і обороноздатності,
радикальному поліпшенні екологічної
ситуації.

Відповідно до ч. 1 ст. 117, ч. 1 ст. 118 КАС
України, суд за клопотанням позивача
або з власної ініціативи може
постановити ухвалу про вжиття заходів
забезпечення адміністративного
позову, якщо існує очевидна небезпека
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній справі, або
захист цих прав, свобод та інтересів
стане неможливим без вжиття таких
заходів, або для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат, а також якщо очевидними є
ознаки протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Клопотання про забезпечення
адміністративного позову
розглядається не пізніше наступного
дня після його одержання й у разі
обґрунтованості та терміновості
вирішується ухвалою негайно без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Таким чином, проаналізувавши вище
викладені обставини та норми чинного
законодавства України, доводи
представника позивача та заперечення
на них, а також оцінивши докази, які
містяться у справі, суд прийшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення заявлених клопотань та
необхідність вжиття заходів
забезпечення позову до прийняття у
справі судового рішення по суті,
оскільки, за переконанням суду,
уповноваженим представником позивача
обґрунтовано та доведено існування
очевидної небезпеки заподіяння шкоди
державним інтересам, у тому числі
позивачу як суб'єкту забезпечення
національної безпеки, правам, свободам
та інтересам громадян України,
іноземців та осіб без громадянства, які
перебувають на території України, для
відновлення яких необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, суд погоджується з доводами
представника позивача щодо наявності в
оскаржуваних рішеннях ознак
протиправності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
117, 118, 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання
уповноваженого представника
Генеральної прокуратури України про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову.

2. До прийняття в адміністративній
справі № 826/2719/14 судового рішення по
суті зупинити дію:

- рішення Верховної Ради Автономної
Республіки Крим від 27 лютого 2014 року
№ 1631-6/14 "Про висловлення недовіри
Раді міністрів Автономної Республіки
Крим і припинення її діяльності";

- рішення Верховної Ради Автономної
Республіки Крим від 27 лютого 2014 року
№ 1656-6/14 "Про призначення ОСОБА_3 на
посаду Голови Ради міністрів
Автономної Республіки Крим";

- постанови Верховної Ради Автономної
Республіки Крим від 27 лютого 2014 року
№ 1630-6/14 "Про організацію та проведення
республіканського (місцевого)
референдуму з питань удосконалення
статусу і повноважень Автономної
Республіки Крим";

- рішення Верховної Ради Автономної
Республіки Крим від 28 лютого 2014 року
щодо внесення змін до складу Ради
міністрів Автономної Республіки Крим;

- рішення Верховної Ради Автономної
Республіки Крим від 28 лютого 2014 року
щодо затвердження складу Ради
міністрів Автономної Республіки Крим;

- рішення Президії Верховної Ради
Автономної Республіки Крим від 03
березня 2014 року щодо деяких питань
забезпечення організації і проведення
республіканського (місцевого)
референдуму в Автономній Республіці
Крим.

3. Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копії ухвали направити (вручити)
сторонам (їх уповноваженим
представникам), роз'яснивши, що ухвала
може бути оскаржена. Оскарження ухвали
не зупиняє її виконання, а також не
перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України,
ухвала може бути оскаржена повністю
або частково шляхом подання до
Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, ухвала
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин