Справа № 2а-2541/12/2170
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-2541/12/2170

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Ковбій О.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Крусяна А.В., Ступакової І.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
приватного підприємства
"Нордвест-Актив" на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2012
року у справі за адміністративним
позовом приватного підприємства
"Нордвест-Актив" до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Херсонській області про
скасування постанови від 01.06.2012р. №72/х, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2012 року приватне підприємство
"Нордвест-Актив" звернулось з
вищевказаним адміністративним
позовом.

В обгрунтування позовних вимог
зазначалось, що проведена перевірка є
незаконною, оскільки вона проводилась
без присутності суб'єкта
містобудування, який будує або будував
об'єкт будівництва.

Крім того, Підприємство не є замовником
будівництва та не виконує функції
замовника і підрядника одночасно.

Позивач став власником готового
об'єкта на підставі договору
купівлі-продажу від 19.03.2012р., копія
якого була надана під час проведення
перевірки інспектору ДАБК.

Таким чином, враховуючи, що ПП
"Нордвест-Актив" не є замовником
будівництва, вважає, що воно не повинно
нести передбачену законом
відповідальність.

До того ж, згідно з пунктом 1.6
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та Інших речових прав на нерухоме
майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України 07.02,2002 №
7/5, державній реєстрації підлягає право
власності на закінчене будівництвом
нерухоме майно, яке прийняте в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку.

Реєстрація права власності як ПП
"Нордвест-Актив", так і права власності
на об'єкт попередніх власників була
проведена відповідно до вимог чинного
законодавства, враховуючи наявність в
інвентарній справі ХДБТІ документів,
що підтверджують прийняття об'єкта в
експлуатацію.

Таким документом є копія акту
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта, затвердженого
ЕВЕО "Епос". Рішенням виконкому
Херсонської міської ради від 21.01.1992
року № 5 Експериментальному
виробничо-екологічному об'єднанню
"Епос" в тимчасове користування було
надано ділянку площею 0,01 га на
території станції АЗС-2 по
Бериславському шосе для розміщення
технічного посту по обслуговуванню
автомобілів.

Крім того, посилаючись на порушення ПП
"Нордвест-Актив" ч.8 ст.39 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" щодо заборони експлуатації
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію, інспектор
ДАБК не прийняла до уваги пояснення
представника підприємства, що
нежитлові приміщення позивачем не
експлуатуються.

Згідно укладеного між ПП
"Нордвест-Актив" договору оренди від
01.04.2012 року нежитлові приміщення
передано в оренду ФОП ОСОБА_1.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2012
року в задоволенні адміністративного
позову було відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду приватне підприємство
"Нордвест-Актив" подало апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що
рішення судом першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим просить його скасувати
та ухвалити нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
наявність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
18.05.2012 року згідно направлення на
проведення перевірки від 14.05.2012р. № 225/х
на підставі Наказу начальника
Інспекції ДАБК про проведення
позапланової перевірки від 11.05.2012р.
№200-П, за запитом Департаменту
містобудування та землекористування
Херсонської міської ради від 11.05.2012р. №
01-11, відповідно до ст. 41 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності", а також Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011
року № 553 (далі - Порядок) головному
державному інспектору Інспекції ДАБК
Петрук Л.М. доручено провести
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил на
об'єкті будівництва, а саме,
експлуатації майстерні по ремонту
автомобілів, розташованої по
Бериславському шосе, 6-а в м. Херсоні.

За наслідками перевірки складено акт
перевірки від 18.05.2012 року та протокол
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 18.05.2012
року № 178, яким зафіксовано факт
виявленого правопорушення, а саме,
експлуатація майстерні по ремонту
автомобілів, розташованої по
Бериславському шосе, 6-а в м. Херсоні,
без введення її в експлуатацію, чим
порушено ч. 8 ст. 39 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності".

01.06.2012 року на підставі акту перевірки
та протоколу про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
відповідачем було винесено постанову
№ 72/х про накладення на позивача штрафу
за порушення у сфері містобудування у
сумі 49230,00 грн.

10.05.2012 у Херсонській обласній державній
адміністрації відбулося засідання
робочої групи з питань реалізації
інвестиційно-інфраструктурного
проекту будівництва мостового
переходу в районі АДРЕСА_1

Під час проведення наради
уповноваженим представником
Херсонської міської ради було порушено
питання щодо правомірності розміщення
об'єктів архітектури, розташованих
безпосередньо в зоні будівництва
мостового переходу. За твердженням
міської ради ці об'єкти в експлуатацію
не приймалися, земельні ділянки для їх
розміщення не надавались та не
оформлені. Крім того, деякі з них
неодноразово перепродавалися і мають
нових власників.

11 травня 2012 на адресу Інспекції
надійшов офіційний запит Департаменту
містобудування та землекористування
Херсонської міської ради здійснити
позапланову перевірку дотримання
вимог містобудівного законодавства
щодо будівництва та прийняття в
експлуатацію низки об'єктів, у тому
числі майстерні з ремонту
автотранспортних засобів, яка належить
приватному підприємству
"Нордвест-Актив", за результатами якої
встановлено порушення законодавства, а
саме, експлуатується майстерня з
ремонту автотранспортних засобів.

Водночас, дозволу (права) на виконання
будівельних робіт по вказаному об'єкту
не надавалося, експлуатація майстерні
здійснюється без введення її в
установленому законодавством порядку
в експлуатацію, чим порушено вимоги
Законів України від 16.11.1992 № 2780-ХІІ "Про
основи містобудування", від 20.05.1999 №
687-XIV "Про архітектурну діяльність", від
17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання
містобудівної діяльності".

З огляду на зазначене, посадовою особою
Інспекції 18.05.2012 згідно з Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 № 553,
складено відповідний акт перевірки та
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, від підпису
та отримання яких позивач відмовився,
тому вказані матеріали на адресу
Підприємства було направлено поштою та
поінформовано, що розгляд справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності відбудеться 25.05.2012 у
приміщенні Інспекції за адресою: вул.
Кременчуцька, 69, каб. 411, м. Херсон.

З огляду на прохання Підприємства,
надіслане на адресу Інспекції 25.05.2012,
розгляд вказаної справи було
перенесено на 01.06.2012 року.

У подальшому на адресу Інспекції
надійшли заперечення ПП
"Нордвест-Актив" до акту перевірки та
протоколу від 18.05.2012 року № 178, в яких
позивач наполягав на тому, що має
договір купівлі-продажу на об'єкт,
зареєстрований бюро технічної
інвентаризації, та документ,
затверджений приватною фірмою ЕВЕО
"Епос", який позивач вважає актом
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта.

Розглянувши заперечення, Інспекцією на
адресу Підприємства надіслано лист та
вказано, що на момент введення в
експлуатацію майстерні з ремонту
автомобілів (13.04.1994), прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів здійснювалося у порядку,
передбаченому СНиП 3-01-04-87 "Приемка в
эксплуатацию законченных
строительством объектов. Основные
положения".

Відповідно до вказаного нормативного
акту державні приймальні комісії
призначались на той момент міською
(районною) радою. Затвердження акту
державної комісії відбувалось за
рішенням органу, що призначив комісію.
Форма акта наведена в додатку № 5 СНиП
3-01-04-87, при ньому, в акті зазначалися
основні показники об'єкта (зокрема
потужність, площа, вартість основних
фондів), відомості про дозвіл на
виконання будівельних робіт,
підрядників тощо.

За наслідками розгляду справи
Інспекцією 01.06.2012 відповідно до Порядку
накладання штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,
винесено постанову про притягнення
позивача до відповідальності,
передбаченої пунктом 6 частини 2 статті
2 Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності" за № 72/х, від
підпису якої позивач відмовився, тому
постанову було надіслано на адресу
підприємства поштою.

При цьому судом першої інстанції вірно
зазначено, що документ на право
власності чи користування на земельну
ділянку, на якій розташований спірний
об'єкт, у підприємства відсутні.

На запит суду першої інстанції листом
від 13.11.2012р. №01-40-146 Департамент
містобудування та землекористування
Херсонської міської ради повідомив, що
до 2008 року до виконавчих органів
міської ради не надходив на
затвердження Акт про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта - майстерні з ремонту
автомобілів по Бериславському шосе, 6-а,
і виконавчим комітетом міської ради не
приймалося рішення щодо затвердження
зазначеного акту.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач діяв на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Законами України, а відтак,
відсутні підстави для скасування
постанови від 01.06.2012р. № 72/х.

Проте колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на таке.

За змістом ч. 2 ст. 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 553 від 23.05.2011 року затверджено Порядок
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
яким визначено процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Відповідно до приписів п. 7 Порядку № 553
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції, та підставою для
проведення якої, серед інших, є
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта.

Порядком не передбачено, у який спосіб
встановлюється факт самочинного
будівництва.

Згідно пункту 17 Постанови № 553 у разі
виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Пунктом 18 Постанови № 553 передбачено,
що акт перевірки складається у двох
примірниках. Один примірник надається
суб'єкту містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції. Акт
перевірки підписується посадовою
особою інспекції, яка провела
перевірку та суб'єктом містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта.

Частиною 8 ст. 39 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
встановлено, що експлуатація
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію,
забороняється. Згідно ст. 41 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" Інспекція має право
забороняти експлуатацію об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію.

Необхідність прийняття закінчених
будівництвом об'єктів в експлуатацію в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України, передбачена ч. 3 ст. 18
Закону України "Про основи
містобудування".

Так, відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України "Про Порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів" від 22 вересня 2004
року N 1243 прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
полягає у підтвердженні державними
приймальними комісіями готовності до
експлуатації закінчених будівництвом
об'єктів. За результатами роботи
державної приймальної комісії
складається акт про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта. Акт державної приймальної
комісії підлягає затвердженню у
15-денний строк органом виконавчої
влади чи органом місцевого
самоврядування, що утворив цю комісію,
та реєструється в інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю,
яка видала дозвіл на виконання
будівельних робіт.

Одночасно слід зазначити, що
відповідно до ст. 24 Закону України "Про
планування і забудову територій"
фізичні та юридичні особи, які мають
намір здійснити будівництво об'єктів
містобудування на земельних ділянках,
що належать їм на праві власності чи
користування, зобов'язані отримати від
виконавчих органів відповідних рад,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій, у разі
делегування їм таких повноважень
відповідними радами, дозвіл на
будівництво об'єкта містобудування.

Статтею 29 цього Закону передбачено, що
здійснення будівельних робіт на
об'єктах містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення не
зазначених у дозволі будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
передбачає відповідальність згідно із
законодавством.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" (далі - Закон)
правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Згідно із пунктом 6 частини 2 статті 2
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності" суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
такі правопорушення, зокрема,
експлуатація або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації об'єктів II категорії
складності - у розмірі сорока п'яти
мінімальних заробітних плат.

З наведених норм закону слідує, що
вказаним законом визначені
правопорушення які відповідно до
статті 2 цього Закону класифіковано в
залежності від суб'єктів
відповідальності.

При цьому ,
адміністративно-господарські санкції
у розумінні вказаного Закону можуть
бути лише суб'єкти, які здійснюють
містобудівну діяльність.

Статтею 1 Закону України від 16
листопада 1992 року N 2780-XII "Про основи
містобудування" (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
передбачено, що містобудування
(містобудівна діяльність) - це
цілеспрямована діяльність державних
органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, громадян, об'єднань
громадян по створенню та підтриманню
повноцінного життєвого середовища, яка
включає прогнозування розвитку
населених пунктів і територій,
планування, забудову та інше
використання територій, проектування,
будівництво об'єктів містобудування,
спорудження інших об'єктів,
реконструкцію історичних населених
пунктів при збереженні традиційного
характеру середовища, реставрацію та
реабілітацію об'єктів культурної
спадщини, створення інженерної та
транспортної інфраструктури.

Як вбачається із матеріалів справи
позивач не є суб'єктом містобудування
у розумінні приписів пункту 6 частини 2
статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності", а тому
і не може нести відповідальність за
вищезазначені порушення у сфері
містобудівної діяльності.

Окрім цього, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦК
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації.

Отже, якщо право власності відповідно
до закону на нерухоме майно підлягає
державній реєстрації, то право
власності на дане майно виникає з
моменту державної реєстрації та
наявності факту прийняття вказаного
нерухомого майна до експлуатації.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідач є власником спірного
нерухомого майна, та його право
власності зареєстроване у Державному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно (а.с. 9, 88-90).

Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України №
1952-IV "Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
державна реєстрація прав на об'єкт
незавершеного будівництва та їх
обтяжень у випадках, установлених
законом, проводиться у порядку,
визначеному цим Законом, з урахуванням
особливостей правового статусу такого
об'єкта. Державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Пунктом 1 статті 316 Цивільного кодексу
України встановлено, що правом
власності є право особи на майно, яке
вона здійснює відповідно до закону за
своєю волею незалежно від волі інших
осіб.

З наведених норм закону слідує, що
держава гарантує не втручання у
діяльність власника нерухомого майна,
якщо зазначене нерухоме майно
зареєстроване у встановленому законом
порядку.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів
суду ті обставини, на які він посилався
в обґрунтування заявлених вимог, а
відповідач не надав суду належні
докази на підтвердження своїх
заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та
рішень органів владних повноважень,
суд керується критеріями, закріпленими
у ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення
відповідача щодо застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення у сфері містобудівної
діяльності не ґрунтується на законі
та підлягає скасуванню.

З таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при вирішенні неправильно
застосовані норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а тому, керуючись п. 4 ч.1 ст. 202
КАС України, постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови, якою
адміністративний позов задовольнити.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4
ч.1 ст. 202, ч. 2 ст.205, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства "Нордвест-Актив"
задовольнити, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 20
грудня 2012 року у справі № 2а-2541/12/2170 -
скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою
адміністративний позов приватного
підприємства "Нордвест-Актив" -
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області № 72/х від 01 червня
2012 року.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
А.В. Крусян

Суддя:
І.Г. Ступакова